В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки кримінальне провадження № 0000039 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Красний Луч Луганської області, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 травня 2020 року за ч.1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень (покарання відбуте повністю 01.07.2020),

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На початку березня 2021 року, точні дата і час не встановлені, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Камаз», модель «5511», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи маневр розвороту на дорозі поблизу с. Степове Полтавського району на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення О1708108 «Чорбівка Червоні Квіти Суха Маячка» допустив зіткнення з металевим дорожнім знаком, який має позначення відповідно до Правил дорожнього руху 2.1. «Дати дорогу», який було встановлено на металевій стійці.

Виявивши деформований внаслідок зіткнення дорожній знак, реалізуючи раптово виниклий протиправний умисел на заволодіння вказаною металевою стійкою, що слугувала опорою для дорожнього знаку, ОСОБА_4 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, завантажив металеву стійку дорожнього знаку до зазначеного вище самоскиду та залишив місце вчинення правопорушення.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок крадіжки металевої стійки Державному підприємству «Агентство місцевих доріг Полтавської області» Полтавської обласної державної адміністрації було завдано матеріального збитку на суму 701 гривня 00 копійок.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 , вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною 1 статті 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), без кваліфікуючих ознак такого діяння.

Під час судового провадження 03 лютого 2022 року між потерпілим та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні укладено угоду про примирення, яка подана на розгляд суду під час підготовчого судового засідання.

За змістом укладеної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України, в обсязі підозри.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, які обтяжують покарання, немає.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за частиною 1 статті 185 КК України, у виді обмеження волі строком на один рік, та на підставі статті 75 КК України звільнено його від відбуття покарання з іспитовим строком на один рік.

Розглядаючи питання затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

За змістом частин 1, 3 статті 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані правильно як таємне викрадення чужого майна за ч.1 ст. 185 КК України.

Діяння, передбачені частиною 1 статті 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесене до категорії кримінальних проступків.

Обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку і погоджується на призначення узгодженого покарання.

Представник потерпілої юридичної особи під час розгляду справи в суді підтвердив згоду на укладення угоди, вказував, що будь-яких вимог майнового чи морального характеру до обвинуваченого потерпіла юридична особа не має, завдані збитки відшкодовані.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , цілком розуміє положення частин 1, 2 статті 473 та частини 5 статті 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачена об`єктивно може виконати взяті на себе зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Таким чином, узгоджене сторонами угоди покарання визначене у межах санкцій частини 1 статті 185 КК України.

Враховуючи тяжкість кримінального проступку та особу винного, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, наразі місця роботи не має, зважаючи, що викрадене майно було віднайдене, а збитки добровільно відшкодовані, та враховуючи що потерпіла юридична особа претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, суд вважає можливим застосувати ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на один рік, вважаючи таке покарання необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, поклавши на нього обов`язки, визначені ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.

Оскільки судом встановлено, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства та вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлявся.

Речовий доказ: металеву стійку дорожнього знаку слід передати за власнику.

Підстави для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу відсутні.

Керуючись статтями 100, 373, 374, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, укладену 03 лютого 2022 року у кримінальному провадженні № 0000039.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.ч. 2-4 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, визначивши тривалість іспитового строку 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи.

Речовий доказ металеву стійку дорожнього знаку, яка передана на зберігання у кімнату зберігання речових доказів Відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, після набрання вироком законної сили, повернути власнику Державному підприємству «Агентство місцевих доріг Полтавської області» Полтавської обласної державної адміністрації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 не обирати.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя