Справа № 686/7037/20
Провадження № 1-кп/686/667/21
23 листопада 2021 року
Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області колегіально в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,
прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
захисників : ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утримання одна неповнолітня дитина, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого :
- 04.04.2013 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст. 185 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;
- 09.06.2015 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст.ст. 307 ч.2, 69, 70 ч.4 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, за виключенням житла; в строк відбуття покарання зараховано відбуте покарання за попереднім вироком та строк попереднього ув`язнення і визнаного його таким, що повністю відбув призначене покарання,
- 31.08.2021 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст. 185 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільненого від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням ,зі встановленням іспитового строку терміном 2 роки 6 місяців,
за ч.5 ст.186 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Славута Хмельницької області, громадянки України, з незакінченою вищою освітою, непрацюючої, вдови, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимої :
- 29.12.2009 року Кам`янець Подільським міськрайонним судом за ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.2, 311 ч.1, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та звільненої від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням зі встановленням іспитового строку терміном на 3 роки;
- 28.12.2011 року Кам`янець Подільським міськрайонним судом за ст.ст. 186 ч.1, 186 ч.2, 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць ( звільненої з установи відбування покарання 12.05.2015 року умовно достроково на 1 рік 7 місяців 10 днів);
за ч.5 ст.186 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Чадир-Лунга республіки Молдова, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утримання двоє малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_4 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого ,
за ч.5 ст.186 КК України,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , діючи з корисним мотивом та з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою між собою, а ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ще й повторно, 6.11.2018 року біля 12 год. 00 хв. неподалік будинку №85, що по вул. Подільській в м. Хмельницькому відкрито викрали у ОСОБА_16 належні останньому грошові кошти та майно в особливо великих розмірах загальною вартістю 599648 грн. 10 коп. за наступних обставин.
Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підлягають кримінальній відповідальності за ч.5 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , - ще й повторно.
Свою причетність до вчинення інкримінованого їм злочину усі обвинувачені заперечили, показавши, що даного злочину не вчиняли. Обвинувачений ОСОБА_7 , крім того, вказав що в час скоєння злочину знаходився у с. Гнатівці Хмельницького району.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами.
Під час проведення слідчого експерименту, що зафіксовано у протоколі від 04.01.2020 та відеозаписі цієї слідчої дії потерпілий розповів де саме та яким саме чином двоє раніше невідомих чоловіків та жінка його пограбували.
Протоколом огляду місця події від 26.11.2018 року та ілюстративною таблицею до нього, якими зафіксовано, що місцем події являється ділянка вулиці Подільської в м. Хмельницькому, поряд з будинком №85.
Відеозаписом, зробленим із камер відео спостереження ТОВ «Інтерпродсервіс», які встановлені на приміщенні магазину «Риба», що по вул. по вул. Грушевського,85 в м. Хмельницькому, тимчасовий доступ до якого надано ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 31.01.2019 року, з якого видно , що 6.11.2018 року о 12 год. 59 хв. до особи чоловічої статті, яка, тримаючи у лівій руці поліетиленовий пакет, рухається по пішохідній частині вулиці Подільської в напрямку «Офіс Центру» , ззаду підбігла особа чоловічої статті, яка своєю правою рукою вирвала у вказаної особи зазначений пакет, та, намагаючись втекти, впала на проїзну частину. Потерпілий підбіг до нього і між ними зав`язалась боротьба. В цей момент до них підбігла особа жіночої статті, якій особа, що вирвала у потерпілого поліетиленовий пакет, передала цей пакет і та почала втікати. Потерпілий побіг за нею і коли майже наздогнав, то особа жіночої статті кинула вказаний пакет назад. Його підхопила інша особа чоловічої статті, яка утримуючи вказаний пакет, втікла з місця події в напрямку перехрестя вулиць Грушевського Подільської в м. Хмельницькому. Інші особи теж розбіглися з місця події.
Згідно довідки ТОВ «Інтерпродсервіс» станом на 6.11.2018 року сервер був налаштований некоректно, а тому час на відеозаписах, зроблених камерою зовнішнього відео спостереження, яка розташована на приміщенні магазину «Риба», мав відмінність від реального часу з різницею на одну годину вперед.
Дані відеозаписи отримані у встановлений КПК України спосіб (на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів та в порядку ст. 93 КПК України, відповідно), чинний КПК України не передбачає обов`язкової участі спеціаліста під час їх отримання, а тому немає підстав для визнання недопустимими доказами оптичних дисків, на яких містяться ці відеозаписи, протоколів огляду документів від 4.04.2019, протоколу тимчасового доступу до речей і документів, протоколу огляду предметів від 21.02.2020, як того вимагає сторона захисту.
Показаннями свідка ОСОБА_20 про те, що у вказаний день в обідню пору, перебуваючи неподалік будинку №45 по вул. Грушевського в м. Хмельницькому побачив як, утримуючи у лівій руці невеликий пакет, по вулиці Грушевського зі сторони перехрестя вулиць Подільської та Грушевського в напрямку кінотеатру ім. Шевченка пробіг чоловік спортивної тілобудови, одітий у темний одяг. Приблизно через 1 годину, проходячи повз перехрестя вказаних вулиць, він помітив поліцейського, який спілкувався з потерпілим та розпитував перехожих чи бачив хто-небудь щось підозріле. Він Кучер підійшов до вказаного поліцейського та розповів про ці обставини.
Відеозаписом, зробленим із камер відео спостереження ПП «Корінф», які встановлені на електроопорі неподалік будинку №49 по вул. Грушевського в м. Хмельницькому, добровільно наданим директором ПП «Корінф» на запит слідчого в порядку ст. 93 КПК України, з якого видно, що 6.11.2018 року о 12 год. 00 хв. 56 сек. одіта в темний одяг особа чоловічої статті, утримуючи у лівій руці пакет, пробігла через двір будинку.
Згідно висновку судово - портретної експертизи №СЕ-19/123-21/4166-ФП від 4.06.2021 зображення на кадрах з відео файлів (відеозапис із зовнішньої камери відео нагляду прилеглої території магазину «Риба», що по вул. Грушевського,85 в м. Хмельницькому та відео №1, відео №2 із належної ПП «Корінф», камери відео спостереження, яка встановлена на електроопорі неподалік будинку №49 по вул. Грушевського в м. Хмельницькому) не придатні для ідентифікаційного дослідження особи за ознакам и зовнішності.
Протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 14.01.2019 року, у яких зафіксовано, що потерпілий ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , як осіб які 6.11.2018 року відкрито заволоділи його поліетиленовим пакетом, всередині якого знаходились грошові кошти та документи.
Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні підтвердив свою участь та участь ОСОБА_22 у якості понятих під час проведення цих слідчих дій, а також правильність відображення у протоколах впізнання подій, які відбувались за їх участі.
На той час особи, які залучені до проведення цих слідчих дій у якості понятих являтись студентами, були повнолітніми. Вони не являлись потерпілими, родичами обвинувачених чи потерпілого, працівниками правоохоронних органів та будь яким чином не були заінтересованими в результатах кримінального провадження.
Показання обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що на фотознімку, за яким потерпілий впізнав його, зображений не він, а його - ОСОБА_9 брат, суд відхиляє, адже цей фотознімок ідентичний фотознімку, який знаходиться на формі №1 ОСОБА_9 .
Відхиляє суд і показання обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що у протоколах пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, які містяться у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч.5 ст.186 КК України та у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 за ч.5 ст. 186 КК України різні фотознімки ОСОБА_9 , оскільки це твердження очевидно не відповідає дійсності (у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 за ч.5 ст. 186 КК України міститься оригінал протоколу пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 14.01.2019 року, а у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч.5 ст.186 КК України ксерокопія цього ж самого протоколу).
Посилання сторони захисту на те, що на момент проведення слідчих дії пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками стороною обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підозрювались у вчиненні пограбування потерпілого, а тому повинні були бути проведені слідчі дії пред`явлення осіб для впізнання, не ґрунтуються на вимогах закону, адже частиною 6 статті 228 КПК України визначено, що за необхідності впізнання може провадитись за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах першій і другій цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явлення особи для впізнання. Тобто жодних імперативних вимог щодо пред`явлення для впізнання виключно безпосередньо самої особи, а не її фотознімків законодавством не передбачено так само й обов`язковість обґрунтування слідчим необхідності проведення впізнання саме за фотознімками.
Саме про таке застосування положень статті 228 КПК України вказав Верховний Суд у постанові від 26.11.2020 року, ухваленій в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа №742/2200/19 провадження №51-2565км20).
Висновку про застосування норми права з цього приводу Верховний Суд не робив, а його висновки про недопустимість як доказів протоколів пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками у інших кримінальних провадженнях, на які посилається сторона захисту (постанови від 24.09.2020 та від 3.08.2021 року), зроблені у зв`язку із встановленням судом ряду порушень, які допустили органи досудового розслідування під час проведення вказаної слідчої дії у тих провадженнях.
У даному кримінальному провадженні попередньо особи, фотознімки яких в подальшому були пред`явленні для впізнання, чи фотознімки цих осіб ОСОБА_17 не показувались, будь які відомості про цих осіб чи їх прикмети йому не повідомлялись, про що потерпілий показав у судовому засіданні.
Як показав у судовому засіданні потерпілий, перед пред`явленням осіб для впізнання за фотознімками він повідомив слідчому, що може впізнати осіб, які його пограбували, адже в момент вчинення злочину їх обличчя не були закриті сторонніми предметами, він їх добре розгледів та описав зовнішній вигляд і прикмети цих осіб.
З протоколів пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 14.01.2019 року видно, що потерпілому кожного разу пред`являлось для впізнання 4 фотознімки, які не мають різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. У кожному випадку, особи, які зображенні на цих фотознімках, являються особами однієї і тієї є статті, не мають різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягала впізнанню.
Відмінності у зображеннях на фотознімках, на які вказує сторона захисту, на переконання суду, не є різкими і не вплинули на результат цих слідчих дії.
Не впливає на допустимість як доказу протоколу впізнання особи за фотознімками від 14.01.2019 року наявне у ньому, на думку сторони захисту, виправлення, адже у судовому засіданні потерпілий показав, що під час цієї слідчої дії він впізнав саме ОСОБА_8 .
Слідчі дії пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками проведені з дотриманням вимог ст.ст. 228, 223 КПК України і підстав для визнання недопустимими доказами протоколів пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 14.01.2019 року, як того вимагає сторона захисту, немає
Повідомлення заступника начальника СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області про можливе отримання фотознімка ОСОБА_9 , який використовувався під час цієї слідчої дії, за допомогою ІІПС «Армор»,- не впливає на допустимість вказаного доказу.
У судовому засіданні потерпілий послідовно стверджує, що добре розглядів осіб, які його пограбували і що цими особами являються раніше незнайомі йому обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Під час обшуку кв. АДРЕСА_5 (помешкання ОСОБА_9 ), дозвіл на проведення якого надано ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 16.10.2019 року, що зафіксовано у протоколі та відеозаписі цієї слідчої дії, окрім іншого було виявлено та вилучено мобільний телефон «Nokia» моделі «X2», під час огляду якого, що зафіксовано у протоколі від 26.08.2020 року, у контактах виявлено записи «Дуст», «Юг» та номери їх контактів.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_18 та ОСОБА_23 показали, що є знайомими ще зі шкільних років, а останній зазначив, що обвинувачену ОСОБА_24 знає як подругу ОСОБА_18 і він неодноразово бачив їх разом.
Як видно із роздруківки телефонних з`єднань абонентів з номерами « НОМЕР_1 », яким користувалась ОСОБА_8 , « НОМЕР_2 », яким користувався ОСОБА_9 , « НОМЕР_3 », яким користувався ОСОБА_7 , з прив`язкою до місцевості такого абонента під час здійснення телефонних дзвінків, тимчасовий доступ до яких надано ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 18.03.2019 року, вказані абоненти 6.11.2019 року в період часу з 10 год. 39 х. по 12 год. 55 хв. неодноразово зв`язувались між собою і такі з`єднання здійснені базовими станціями, що розташовані у центрі м. Хмельницького (Кам`янецька,21, Вайсера 12/1), тобто неподалік місця вчинення злочину.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не користувався абонентським номером « НОМЕР_3 » суд відхиляє, адже, як видно із пояснень ОСОБА_7 від 31.10.2018 у іншому кримінальному провадженні, тимчасовий доступ до якого надано ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 04.02.2020 року, сам ОСОБА_7 повідомляв вказаний абонентський номер як такий, яким він користується.
Відхиляє суд і показання обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що вона не користувалась абонентським номером « НОМЕР_1 », адже, як видно із реєстру матеріалів досудового розслідування та телефонограми у іншому кримінальному провадженні, тимчасовий доступ до якого надано ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 26.02.2020 року, під час допиту її у якості підозрюваної сама ОСОБА_8 повідомила вказаний абонентський номер як такий, яким вона користується, а 2.11.2018 року за цим абонентським номером вона прийняла телефонограму про виклик її до суду. Користування обвинуваченою ОСОБА_8 в період перебування на обліку в Камянець- Подільському міськрайонному відділі філії ДУ «Центр Пробації» у Хмельницькій області іншими абонентськими номерами операторів мобільного зв`язку не спростовує факту користування нею і вищевказаним абонентським номером.
Ті обставини, що потерпілий під час пред`явлення речей для впізнання (протоколи від 23.10.2019) не впізнав куртки, яка була вилучена під час проведення обшуку в помешканні ОСОБА_8 - в кв. АДРЕСА_6 (протокол обшуку від 18.10.2019) та блайзера, вилученого під час обшуку помешкання ОСОБА_9 кв. АДРЕСА_5 (протокол обшуку від 18.10.2019) не спростовує факту участі обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в пограбуванні ОСОБА_17 . Як показав у судовому засіданні потерпілий в момент вчинення злочину ОСОБА_8 була одіта в іншу куртку ніж та, які пред`являлись йому для впізнання, а ОСОБА_9 у браузер, схожий на той, якого він впізнав.
Згідно повідомлення заступника директора департаменту начальника управління діловодства Департаменту забезпечення діяльності Національного банку України станом на 06.11.2018 року курс гривни до іноземних валют становив :
- 3185,3411 грн. за 100 Євро,
- 2801,5313 грн. за 100 доларів США,
- 738,6127 грн. за 100 злотих.
На момент вчинення інкримінованого їм кримінального правопорушення усі обвинувачені досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність; за повідомленням КНП «Хмельницький обласний медичний центр психічного здоров`я», Кам`янець Подільської міської поліклініки №1 ОСОБА_9 та ОСОБА_8 будь яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждали, не страждають на такі і даний час, а ОСОБА_7 з 2009 року страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання наркотиків (опіатів). Усі обвинувачені поводиться адекватно. Тому, суд визнає їх осудними.
Здійснивши, у відповідності до ст. 337 КПК України, судовий розгляд лише стосовно осіб, яким висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, в ході якого всебічно, повно та неупереджено з`ясувавши обставини кримінального правопорушення, перевіривши їх доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, поза розумним сумнівом, приходить до висновку про доведіть винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину, а їх показання про непричетність до вчинення цього злочину, - розцінює як намір уникнути відповідальності за вчинений злочин і відхиляє їх, адже вони спростовуються вищенаведеними доказами, в тому числі і показаннями потерпілого в судовому засіданні, який прямо вказав на кожного із обвинувачених як на осіб, які його пограбували, детально розповівши хто із обвинувачених які конкретно дії виконував. Не вірити цим показанням потерпілого у суду підстав немає.
Відхиляє суд і показання свідка ОСОБА_26 про те, що 6.11.2018 року в період часу з 10-11 год. до 16-17 год. ОСОБА_7 перебував у селі Гнатівці Хмельницького району, адже ці її показання не послідовні, суперечать показанням потерпілого, роздруківкам телефонних з`єднань, повідомленням і довідкам, які видані КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради та КНП «Хмельницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», а в деталях і показанням самого обвинуваченого ОСОБА_7 ..
Так, останній стверджує, що перебував у селі Гнаптівці з 11 год. 6.11.2018 року до ранку 7.11.2018 року, а ОСОБА_27 що він- ОСОБА_18 перебував у вказаному селі 6.11.2018 року з 11-12 год. до 16-17 год.
Крім того, як показала свідок ОСОБА_26 , визначаючи на даний час дату вказаних нею події, а саме що вони мали місце 6.11.2018 року, вона виходила з того, що ці події відбувались через день після того, як ОСОБА_28 (батька дружини ОСОБА_7 ) каретою швидкої медичної допомоги було госпіталізовано до психіатричної лікарні (с. Скарженці Ярмолинецького району). Оскільки швидка допомога забрала в ОСОБА_28 в психіатричну лікарню 4.11.2018 року (у день коли відмічається празник села), то у селі Гнатівці ОСОБА_7 був 6.11.2018 року (через день після цього).
Разом з тим, як повідомила сімейний лікар ОСОБА_29 хворого ОСОБА_28 ( АДРЕСА_7 ) вона за викликом відвідала 1.11.2018 року.
Згідно повідомлення КНП «Хмельницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» №40 від 16.01.2021 року звернень за медичною допомогою ОСОБА_28 ( АДРЕСА_7 ) в період жовтня-листопада 2018 року не зафіксовано.
За повідомленням КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради №3770 від 30.11.2020 року ОСОБА_28 неодноразово перебував на лікуванні в цьому закладі, останній раз з 09.09.2018 року по 05.10.2018 року, а згідно довідки №3661 від 9.08.2021 року ОСОБА_28 перебував на лікуванні в цьому закладі з 05.11.2018 року по 26.02.2019 року. Доставлений він був у цей заклад у супроводі доньки.
Даючи правову оцінку діям обвинувачених, суд, враховуючи узгоджені дії, які виконував кожен із них задля досягнення єдиної мети (заволодіння майном потерпілого), приходить до висновку, що у даному випадку мала місце попередня змова на вчинення злочину .
Крім того, при кваліфікації дій обвинувачених судом враховано також і положення примітки до ст. до ст. 185 КК України, згідно якої :
1) у ст.ст. 185, 186, 189-191 КК України повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчиняла будь-який із злочинів , передбачених цими статтями або статтями 187, 262 КК України ;
2) у ст.ст. 185, 186, 189, 190 КК України значна шкода визнається з урахуванням матеріального становища потерпілого та якщо йому спричинено збитки на суму від 100 до 250 неоподатковуваний мінімум доходів громадян;
3) у статтях 185-191, 194 КК України у великих розмірах визнається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину
4) у статтях 185-187, 189-191, 194 КК України в особливо великих розмірах визнається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Обвинувачені ОСОБА_7 раніше судимий за статтею 185 КК України, а ОСОБА_8 за статтею 186 КК України, тому, у відповідності до Примітки 1 до ст. 185 КК України, в їх діях наявна кваліфікуюча ознака «повторність».
ОСОБА_9 раніше не вчиняв злочинів, передбачених ст.ст. 185,186,189-191,187, 262 КК України (усі попередні його судимості погашені), тому в його діях відсутня кваліфікуюча ознака «повторність», яку суд виключає із обвинувачення.
Пунктом 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначено, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.
Згідно з підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Податкового Кодексу України податкова соціальна пільга встановлюється у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.
Прожитковий мінімум для працездатної особи з розрахунку на місяць станом на 1 січня 2018 року становив 1762 грн. (ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік"), а тому у 2018 році становили :
- податкова соціальна пільга - 881 грн. 00 коп. (1762 грн. х 50%),
- великий розмір викраденого майна на суму від 220250 грн. до 528600 грн. (881 грн. х 600),
- особливо великий розмір викраденого майна на суму 528600 грн. і більше.
Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 відкрито викрали майно ОСОБА_17 загальною вартістю 599648 грн. 10 коп., тобто у особливо великих розмірах.
Дії обвинувачених суд кваліфікує за ч.5 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - ще й повторно.
При обранні обвинуваченим виду та міри покарання судом враховуються визначенні ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обвинувачені характеризуються посередньо, хворіють.
ОСОБА_7 раніше судимий, має сім`ю, на утриманні неповнолітню дитину та являється опікуном недієздатного ОСОБА_28 .
ОСОБА_9 раніше не судимий, має сім`ю, на утриманні двох малолітніх дітей, одна з яких хворіє, а також батьків похилого віку, які, як і дружина обвинуваченого, хворіють.
ОСОБА_8 раніше судима, є вдовою.
Вчинили обвинувачені особливо тяжкий злочин, у скоєному не розкаялись, адже ніхто з них визнав факту вчинення інкримінованого їм кримінального правопорушення та своєї провини у вчиненні цього конкретного злочину, не висловив жалю з приводу цього, не осудив своєї поведінки, не виправив і не намагався виправити наслідків вчиненого, заподіяних потерпілому збитків не відшкодував взагалі.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд визнає «рецидив злочинів», адже кожен з них, маючи не зняту та не погашену судимість за умисний злочин ( ОСОБА_7 судимість від 09.06.2015 року за ч.2 ст. 307 КК України, а ОСОБА_8 судимість від 29.12.2009 року за ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.2, 311 ч.1, 70 КК України) , вчинив новий умисний злочин. При цьому рецидив злочинів одночасно не утворює і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію.
Окрім того, ці обвинувачені раніше відбували покарання у виді позбавлення волі, однак це не призвело до позитивних змін їх особистостей та не створило у них готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, вони не зробили належних висновків для себе, на шлях виправлення не стали і знову вчинили умисний особливо тяжкий корисливий злочин.
За таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що виправлення кожного із обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і кожному з них слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.5 ст. 186 КК України, з конфіскацією всього належного їм на праві власності майна, за виключенням житла.
Саме таке покарання є достатнє та необхідне для виправлення кожного обвинуваченого, попередження вчинення ними та іншими особами нових злочинів.
Даний злочин (ч.5 ст. 186 КК України) обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скоїли до ухвалення відносно них Хмельницьким міськрайонним судом вироків від 31.08.2021року, 30.01.2019 року та 12.06.2019 року, відповідно, якими засуджено :
- ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування цього покарання з випробовуванням зі встановленням іспитового строку терміном 2 роки 6 місяців;
- ОСОБА_8 - за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та звільнено від відбування цього покарання на підставі ст.75 КК України з випробовуванням зі встановленням іспитового строку терміном на 2 роки;
- ОСОБА_9 за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Частиною 4 ст. 70 КК України визначено, що за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті призначається покарання , якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення вироку.
ОСОБА_9 же, призначений йому вироком Хмельницького міськрайонного суду від 12.06.2019 року штраф в сумі 850 грн. добровільно сплатив 12.07.2019 року і, у відповідності до ст. 89 КК України, ця його судимість є погашеною, а сам ОСОБА_9 являється особою, яка не має судимості.
Ухвалою Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.02.2021 року ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду від 30.01.2019 року у зв`язку із закінченням іспитового строку і, у відповідності до ст. 89 КК України, ця судимість ОСОБА_8 є погашеною.
Припинення судимості (погашення судимості або її зняття) анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала.
За таких обставин, підстав для призначення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст. 70 КК України немає.
ОСОБА_9 засуджується до покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, ніде не працює, переховувався від органів досудового розслідування у зв`язку з чим був оголошений в розшук, що свідчить про продовження існування визначеного ст. 177 КПК України ризику переховування від суду, а тому суд вважає, що до набрання вироком законної сили, міру запобіжного заходу відносно нього слід залишити у вигляді тримання під вартою.
Термін дії обраних відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжних заходів збіг і ніхто з учасників судового провадження не заявив про обрання таких.
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 18.02.2020 року накладено арешт на 1/3 частину належної ОСОБА_7 на праві власності квартири АДРЕСА_8 . Цей арешт накладено з метою забезпечення можливої конфіскації майна. Обвинувачений ОСОБА_18 засуджується до покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, за виключенням житла, тому необхідність у такому арешті відпала і цей арешт, у відповідності до ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.
У відповідності до ст. 100 КПК України речові докази слід:
- жіночу куртку чорного кольору повернути обвинуваченій ОСОБА_8 за належністю;
- браузер (кепку) чорного кольору з червоним малюнком, дві пари кросівок чорного кольору, дві пари джинсів синього кольору, мобільні телефони : «Нокіа», «Нокіа Х2», «Аsus», «G-smart» - повернути ОСОБА_9 за належністю;
- три пари джинсів синього кольору, дві куртки чорного кольору - повернути ОСОБА_7 за належністю;
Документально підтверджені витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні становлять 1372 грн. 96 коп. і у відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави у рівних частках з кожного, тобто по 457 грн. 65 коп.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.5 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, за виключенням житла.
Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
В строк відбуття основного покарання зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 22.01.2020 року по 29.01.2020 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 31.08.2021року, яким ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування цього покарання з випробовуванням зі встановленням іспитового строку терміном 2 роки 6 місяців, виконувати самостійно.
ОСОБА_8 визнати винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч.5 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна, за виключенням житла.
Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
В строк відбуття основного покарання зарахувати строк її попереднього ув`язнення з 24.01.2020 року по 29.01.2020 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
ОСОБА_9 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.5 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, за виключенням житла.
До набрання вироком в законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_9 залишити попередню у вигляді тримання під вартою.
Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши на підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 04.08.2020 року по 05.08.2020 року включно та з 13.08.2020 року до дня набрання вироком законної сили, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
Цивільний позов ОСОБА_17 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на користь держави по 457 грн. 65 коп. документально підтверджених витрат на залучення експертів з кожного.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 18.02.2020 року на належну ОСОБА_7 1/3 частини квартири АДРЕСА_8 .
Речові докази :
- жіночу куртку чорного кольору повернути обвинуваченій ОСОБА_8 ;
- браузер (кепку) чорного кольору з червоним малюнком, дві пари кросівок чорного кольору, дві пари джинсів синього кольору, мобільні телефони : «Нокіа», «Нокіа Х2», «Аsus», «G-smart» - повернути ОСОБА_9 ;
- три пари джинсів синього кольору, дві куртки чорного кольору, - повернути ОСОБА_7 ;
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка тримається під вартою - у той же строк з моменту вручення їй корпії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Головуючий
Судді