ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/658/22 Справа № 209/698/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001598 за апеляційною скаргою прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 листопада 2021 року, щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, працює економістом в ТОВ «ПРС-сервіс», зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
24 квітня 2015 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська по ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 311 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 10 жовтня 2018 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 9 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 листопада 2021 року ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, визнано невинуватим та виправдано в зв`язку не доведенням вчинення ним кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, застосований до ОСОБА_8 на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 жовтня 2019 року, скасовано.
Вирішено долю речових доказів у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону.
Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 був затриманий 06 січня 2015 року після проведення обшуку в його квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Під час даного обшуку в квартирі обвинуваченого ніякої вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв виявлено не було. Звільнений обвинувачений був лише 10 жовтня 2018 року після відбуття покарання у виді позбавлення волі. Під час перебування ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі, 05 жовтня 2018 року на підставі рапорту слідчого СВ Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , було внесено відомості в ЄРДР за № 0001373 за ч. 2 ст. 307 КК України, згідно яких ОСОБА_8 нібито збув 09 серпня 2018 року за місцем свого проживання на лівому березі м. Кам`янське наркотичні засоби ОСОБА_11 .. Суд першої інстанції наголошує, що в серпні 2018 році обвинувачений ОСОБА_8 перебував в місцях позбавлення волі, звільнився лише 10 жовтня 2018 року. В межах цього кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді 23 листопада 2018 року було проведено обшук в квартирі ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , обшук був проведений більше ніж через місяць після внесення відомостей в ЄРДР, згідно матеріалів кримінального провадження за № 0001373 за ч. 2 ст. 307 КК України, які було досліджено судом за клопотанням сторони захисту, жодних слідчих дій проведено не було. В ході обшуку квартири в кухні за фальш панеллю під кухонною шафою було виявлено триста шестидесят два патрони різного калібру, чотири гранати, запали до них, автомат Калашнікова, саморобний пістолет кулемет. Як встановлено судом під час перегляду відеозапису обшуку квартири, права ОСОБА_8 та понятим, а також іншим присутнім під час обшуку особам не роз`яснювались, лише була оголошена ухвала слідчого судді про обшук квартири. Потім працівники поліції одразу направились на кухню та почали обшук саме в ній не проводячи обшук як зазвичай робиться з прихожої та коридору поступово продовжуючи його та поглиблюючись в квартиру. Крім того зброя та вибухові речовини були виявлені як вже зазначено судом під кухонною шафою за фальш панеллю, тобто в важкодоступному місці виявити яке можливо лише після демонтажу фальш панелі, знаючи про наявність там ніши. Вищевказані дії працівників поліції вказують на те, що останні були освічені про наявність даної зброї саме в зазначеному місці де і було виявлена дана зброя. Також з відеозапису вбачається, що один з оперативних працівників який здійснював відеозапис, по телефону отримував інформацію щодо місця знаходження зброї, та вказував де саме шукати іншим оперативним працівникам які безпосередньо здійснювали обшук. Будь-які відомості про джерела інформації про місцезнаходження зброї в матеріалах справи та в матеріалах кримінального провадження за № 0001373 за ч. 2 ст. 307 КК України відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону Україну про кримінальну відповідальність, та просить ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 квітня 2015 року у вигляді 6 місяців позбавлення волі, та остаточно призначити покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі. Також просить повторно дослідити докази, а саме, допитати свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; дослідити протокол обшуку від 23 листопада 2018 року; дослідити у судовому засіданні технічний носій інформації на яких зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, в частині їх файлів за наступні дати: 21 травня 2019 року, 24 жовтня 2019 року, 27 квітня 2020 року, 25 травня 2020 року.
В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, що є очевидним за умов розбіжності у змісті показань, зафіксованих у оскаржуваному вироку та наявному у матеріалах провадження технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Вказує на те, що суд першої інстанції, перекрутивши зміст показань свідків, у подальшому не взяв їх до уваги як доказ винуватості, що в подальшому істотно вплинуло на його висновки. Разом з цим, за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, а саме показань свідків обвинувачення та свідків захисту, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші, і, таким чином, судом непереконливо обґрунтовані підстави для виправдання обвинуваченого.
Крім цього, прокурор зазначає, що в матеріалах судового провадження є журнали судових засідань від 27 квітня 2020 року та 25 травня 2019 року, однак, переглядом технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, встановлено, що у судовому засіданні, яке відбулося 27 квітня 2020 року фіксування процесу технічними засобами аудіо-, відеофіксації не здійснювалося взагалі, а у судовому засіданні 25 травня 2020 року, фіксування процесу здійснено лише засобами відеофіксації.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_14 та його захисника ОСОБА_9 , думку прокурора ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні, на відміну від вимог поданої апеляційної скарги, просила направи кримінальне провадження на новий розгляд до суду першої інстанції, прокурора ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив визнати ОСОБА_14 винуватим, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Частиною 1 ст. 94 КПК України регламентовано, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Тобто, судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального та процесуального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до КПК України, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Мотивування, обґрунтування висновків суду передбачає не простий виклад доказів, а їх змістовний аналіз. Не можна визнати мотивованим вирок, в якому залишилися неспростованими докази, що суперечать обвинуваченню, або не приведені переконливі мотиви на спростування будь-якого доказу.
Необхідність наведення мотивів у судовому рішенні наголошується й у ряді Рішень ЄСПЛ, як «Патон проти Франції», «Салов проти України», «Болдя проти Румунії», «Градінар проти Молдови». Недотримання наведення достатніх мотивів для засудження особи є порушенням критеріїв справедливості, як того вимагає ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушенням права на справедливий судовий розгляд. У справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд констатував порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції у зв`язку з неналежним обґрунтуванням рішень судових установ.
У справах «Богатова проти України», «Проніна проти України» та «Петриченко проти України» Європейський суд дійшов висновку, що, цілком проігнорувавши доводи заявників, навіть коли вони були конкретними, доречними та важливими, національні суди не дотримались свого зобов`язання за п. 1 ст. 6 Конвенції щодо вмотивованості судових рішень як елемента права на справедливий судовий розгляд.
Однак, визнаючи ОСОБА_8 не винуватим та ухвалюючи виправдувальний вирок, суд першої інстанції фактично лише відтворив у змісті вироку показання, надані в судовому засіданні допитаними особами, учасниками кримінального провадження, а також виклав зміст наявних письмових матеріалів кримінального провадження як доказів.
При цьому, судом першої інстанції не надано обґрунтованої оцінки як кожному доказу, так і їх сукупності.
Судом першої інстанції допитано свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які пояснили, що ОСОБА_18 проживав в квартирі ОСОБА_19 та бачили, як ОСОБА_18 носив з собою зброю.
В той же час, судом першої інстанції у вироку зазначено покази свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які є сусідами ОСОБА_8 , та які пояснили, що кілька разів бачили дружину ОСОБА_8 в під`їзді та біля квартири, більше нікого біля квартири не бачили.
Вищезазначені покази свідків викликають сумніви щодо проживання в квартирі ОСОБА_8 , під час його ув`язнення іншої особи, однак, судом першої інстанції жодної оцінки даним показам не надано.
Таким чином, суд не надав оцінки показам свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які суперечать показам інших свідків щодо перебування в квартирі ОСОБА_8 , під час його ув`язнення, іншої особи, як і не зазначив чому не бере до уваги їх покази.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, постановлений без належного аналізу доказів, наявних у матеріалах кримінального провадження, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Наведені вище обставини, відповідно до ст. 412 КПК України, апеляційний суд вважає істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Враховуючи вищенаведене, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.
Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
Оскільки вирок суду із зазначених вище підстав, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, колегія суддів не входить в обговорення доводів апеляційної скарги, які підлягають перевірці при новому розгляді в суді першої інстанції.
Під час нового судового розгляду суду належить дати належний аналіз усіх наявних у кримінальному провадженні доказів, проаналізувати фактичні дані, які містяться у показаннях обвинуваченого, потерпілого, свідків, інших джерелах доказів, які підтверджують чи спростовують обвинувачення та прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 412 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 листопада 2021 року, щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції..
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4