КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
справа № 534/1830/21
провадження №1-кс/534/475/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_3 про самовідвід у скарзі ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 534/1830/21, провадження № 1-кс/534/475/21,
в с т а н о в и в:
На розгляд Комсомольського міського суду Полтавської області надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Заявою від 13.10.2021 у вказаному провадженні суддею ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що на підставі рішення виконкому Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 23.12.2014 №637 та у подальшому на підставі інших рішень судді Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_3 з 01.01.2015 по теперішній час надано у безоплатне строкове користування житлове приміщення у вигляді квартири за відповідною адресою. Враховуючи, що користування квартирою для нього є безоплатне, він вважає, що ця обставина може викликати сумнів в його об`єктивності та неупередженості.
Будучі належним чином повідомленими учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.
Крім того, заява про самовідвід також на думку судді повинна запобігти можливій конфліктній ситуації. Тому, ці обставини вимагають від судді по справі заявити самовідвід.
Суд вважає заяву головуючого по справі судді ОСОБА_3 про самовідвід обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід врахувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. ( Рішення у справі « Фей проти Австрії» і рішення « Ветштайн проти Швейцарії». Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про небезсторонність суду.( Рішення у справі «Пуллар проти Сполученного Королівства».
Прийняте суддею рішення про самовідвід є процесуальним, яке відповідно до основних засад судочинства не повинно підлягати перегляду іншим суддею.
Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.
Наявність безсторонності визначається за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.
За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.
Відповідно до об`єктивності критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Суддя, дотримується принципу верховенства права та з огляду на розумні строки розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, як на елемент права, такий як право на справедливий судовий розгляд.
Суддя несе власну персональну відповідальність за своє процесуальне рішення щодо самовідводу і не має необхідності усилювати це рішення, рішенням іншого судді. Так як така практика призводить до негативних наслідків, а саме конфліктів між суддями судів перших інстанцій, призводить до зловживань даремно витраченого процесуального часу та негативно впливає на розумні строки розгляду справи. Різна правова позиція суддів призводить не до єдності судової практики, а до її різноманітності, що є неприпустимим.
Стаття 129 Конституції України визначає, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.
Гарантії незалежності суддів, а також відповідальність за втручання у здійснення правосуддя та вплив на суд або суддів у будь-який спосіб закріплюється Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Із системного аналізу наведених норм слідує, що незалежність є основною передумовою їх об`єктивності та неупередженості у зв`язку з чим будь-який вплив на суддю у тому числі з боку інших суддів є неприпустимим.
Тому з метою дотримання положень п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням практики ЄСПЛ, яка є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст.ст. 1,8 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини, забезпечення об`єктивності, неупередженості та з метою справедливого розгляду протоколу про адміністративне правопорушення справу необхідно передати до канцелярії суду для автоматизованого розподілу.
Керуючись п.4 ч.1 ст.75 КПК України, ст.ст. 80, 81, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, ст. 129 1 Конституції України, ст.ст. 1, 15 Кодексу суддівської етики, п.п.2.5 Банглаорських принципів поведінки суддів, слідчий суддя
у х в а л и в:
Заяву слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_3 про самовідвід у скарзі ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 534/1830/21, провадження № 1-кс/534/475/21.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, окремому оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1