Справа № 947/3932/22
Провадження № 1-кс/947/2049/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001565 від 14.09.2021 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Грузія, грузина, із середньою освітою, інваліда І групи, одруженого, не працюючого, раніше не судимий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування стороною обвинувачення клопотання про застосування запобіжного заходу.
Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення, ОСОБА_9 підозрюється в тому, що він, вступивши в злочинну змову із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , 17 вересня 2021 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись в салоні автомобіля «Opel Vectra» в кузові сірого кольору д. н. з ZSW НОМЕР_1 (реєстрація Польщі), почали рух по Київському району у місті Одесі, переслідуючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, розподіливши ролі, почали відшукувати предмет свого злочинного посягання.

Далі, відповідно до домовленості та завчасно підготовленого плану, відповідно до якого ОСОБА_14 , знаходився за кермом автомобіля «OpelVectra», сірого кольору з д.н.з ZSW НОМЕР_1 (реєстрація Польщі), ОСОБА_15 знаходився в автомобілі на правому передньому пасажирському сидінні та координував дії всіх учасників, в свою чергу ОСОБА_16 та ОСОБА_12 повинні були проникнути безпосередньо на територію будинку та прилеглої території, з метою її огляду та таємного викрадення майном, а ОСОБА_17 разом із ОСОБА_14 , повинні були спостерігати за навколишньою обстановкою та забезпечити відхід всім учасникам, та не дати можливості іншим особам завдати перешкод ОСОБА_16 та ОСОБА_12 , реалізувати злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Так, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_12 реалізуючи свій злочинний умисел, 17.09.2021 приблизно о 13 годині 30 хвилин, проїжджаючи по провулку Маячному у м. Одесі, визначили майно, що знаходиться в будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_18 , та на його прилеглій території об`єктом своїх злочинних дій. Надалі, переслідуючи корисливі мотиви, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає та їх спільні дії носять таємний характер, ОСОБА_16 та ОСОБА_12 , по черзі перелізли через паркан домоволодіння та, відчинивши вхідні двері будинку, проникли всередину та почали оглядати кімнату. В свою чергу, у цей час ОСОБА_14 , знаходячись за кермом автомобіля, від`їхав на незначну відстань від будинку, де разом із ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , почали спостерігати за навколишньою обстановкою, задля того, щоб за необхідності повідомити про сторонніх осіб, які можуть перешкодити вчиненню вказаного правопорушення, не давши можливості затримати останніх та у подальшому з метою забрати ОСОБА_16 та ОСОБА_12 з викраденим майном.

17.09.2021, приблизно о 13 годині 30 хвилин (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_16 та ОСОБА_12 , під час огляду однієї з кімнат будинку АДРЕСА_3 , знайшли наручний годинник марки «Rohs», в корпусі чорного кольору, вартістю 1200 грн. та ланцюжок із срібла із срібним кулоном у вигляді ікони, загальною вартістю 1500 грн. В момент, коли ОСОБА_16 та ОСОБА_21 приміщення, із ванної кімнати почав виходити потерпілий ОСОБА_18 , який тим самим злякав вказаних осіб, не давши їм завершити умисел та довести всі дії, які необхідно було виконати для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від їх волі. Зрозумівши, що їх протиправні дії, викриті потерпілим ОСОБА_18 , ОСОБА_16 та ОСОБА_21 , з місця вчинення ними кримінального правопорушення втекли.

Крім того, 07.12.2021 приблизно о 10 годині 10 хвилин, ОСОБА_22 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_23 , ОСОБА_13 та ОСОБА_24 знаходячись біля будинку АДРЕСА_4 , розділивши між собою обов`язки, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, яке належить потерпілій ОСОБА_25 , прибули на автомобілі марки «Mitsubisi Galant» р.н. НОМЕР_2 , за вищевказаною адресою, двоє із вказаних осіб, через паркан проникли на територію вищевказаного домоволодіння, а інші залишилися на вулиці Сонячна, де спостерігали за діями оточуючих, після чого, шляхом віджиму металопластикового вікна, проникли до будинку та почали виконувати дії спрямовані на заволодіння чужим майном, а саме ходити по кімнатах будинку та шукати цінні речі, але з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Після чого ОСОБА_24 , ОСОБА_12 , ОСОБА_23 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 зрозумівши, що їх викрито у вчиненні кримінального правопорушення, на вищевказаному автомобілі зникнули з місця скоєння злочину, тим самим не змогли довести до кінця свій злочинний намір направлений на таємне заволодіння чужим майном.

Також, 07.12.2021 приблизно о 12:10, ОСОБА_24 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_5 , розподіливши між собою обов`язки, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, яке належить потерпілій ОСОБА_26 , прибули на автомобілі марки «Mitsubisi Galant» р. н. НОМЕР_2 , за вищевказаною адресою, де один із вказаних осіб, перестрибнувши через паркан проник на територію вищевказаного домоволодіння, а інші учасники залишилися на вулиці Новій, де спостерігали за навколишньою обстановкою з метою повідомлення спільників з метою недопущення викриття їх протиправної діяльності, після чого останній шляхом віджиму металопластикового вікна проник до будинку, де таємно викрав майно ОСОБА_26 , а саме дві золоті каблучки, загальною вартістю 18000 гривень.

Після чого, помітивши власників будинку, залишив з місце вчинення злочину через вікно, та приєднавшись до інших учасників на вказаному автомобілі зникли, маючи можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_26 матеріальний збиток на загальну суму 18000 гривень.

Крім того, продовжуючи свої злочинну діяльність, діючи повторно 07.12.2021 приблизно о 12 годині 35 хвилин, ОСОБА_24 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_23 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 знаходячись біля будинку АДРЕСА_6 , розділивши між собою обов`язки, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, яке належить потерпілій ОСОБА_27 , прибули на автомобілі марки «Mitsubisi Galant» р.н. НОМЕР_2 , за вищевказаною адресою, де двоє з учасників групи, шляхом стрибку через паркан проникли на територію домоволодіння, а інші учасники залишилися на вулиці Сонячна, де спостерігали за діями оточуючих, з метою недопущення викриття їх протиправної діяльності, після чого, шляхом віджиму металопластикового вікна, проникли до будинку та почали виконувати дії спрямовані на відшукання та викрадення чужого майна, але з причин, що не залежали від їх волі, не довели злочинний умисел до кінця, оскільки були викриті свідком ОСОБА_28 .

Після чого, ОСОБА_24 , ОСОБА_12 , ОСОБА_23 , ОСОБА_29 та ОСОБА_9 на вищевказаному автомобілі залишили місце скоєння злочину, тим самим не довівши до кінця свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна.

27.01.2022 прокурором відділу Одеської обласної прокуратури винесено постанову про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень №0001565 та 001001, після чого кримінальному провадженню присвоєно номер № 0001565.

17.09.2021 в порядку ст. 208 КПК України затриманий ОСОБА_15 , та наступного дня у визначений законом строк повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

20.09.2021 слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_30 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 17.11.2021.

Крім того, 15.11.2021 слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_30 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_7 , у період часу з 22:00 год. по 07:00 год., строком до 18.12.2021.

07.12.2021 в порядку ст. 208 КПК України слідчим відділом Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області (м. Біляївка) затримано ОСОБА_8 за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

08.12.2021 відносно ОСОБА_30 складено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст.185 КК України.

Цього ж дня відносно підозрюваного Герасіна Торніке Біляївським районним судом Одеської області обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 08.02.2022.

10.12.2021 відносно ОСОБА_30 складено повідомлення про нову підозру, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

07.02.2022 до чергової частини відділення поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора спецлінії «102» про те, що зі слів очевидця, за адресою: АДРЕСА_8 , двоє невідомих осіб намагалися перелізти через паркан будинку, але не довівши свій намір до кінця, залишили місце події на зазначеному автомобілі кольору «морська хвиля» іноземної реєстрації, який був облаштований розпізнавальним знаком служби таксі, ймовірно марки іноземного виробництва.

Після чого, за адресою АДРЕСА_9 , співробітниками поліції зупинено автомобіль марки «Нісан», д. н. НОМЕР_3 , кольору «морської хвилі», в якому знаходився, ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 та ОСОБА_9 , якому станом на 07.02.2022 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покладено на останнього обов`язок цілодобово не покидати адресу проживання без належного повідомлення слідчого, прокурора або суду.

На підставі вищевикладеного, орган досудового розслідування приходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_9 порушив цілодобовий домашній арешт без дозволу та відома слідчого і прокурора у невідомий час самостійно покинув місце мешкання, за яким повинен був відбувати цілодобовий домашній арешт та злісно не виконує покладені на нього ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 08.12.2021 обов`язки.

На теперішній час по вказаному кримінальному провадженню триває досудове розслідування, у зв`язку із чим наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, в ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_9 може:

1. Переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він підозрюється у скоєнні тяжких злочинів. Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від тяжкості залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести ( у разі визнання його винним). Крім того, обґрунтованість вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_15 є громадянином Республіки Грузія, не має місця реєстрації ані на території Одеської області, ані на території України взагалі, що свідчить про наявність можливості у підозрюваного у будь-який момент перетнути державний кордон України з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності за вчиненні кримінальні правопорушення.

2. Незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки станом на теперішній час у кримінальному провадженні встановлено та допитано не всіх свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а також вони не допитані в судовому засіданні. Таким чином, ОСОБА_15 , перебуваючи не під вартою, може здійснювати вплив на вказаних осіб з метою зміни їх показів чи відмову від них.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки станом на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення зазначених кримінальних правопорушень, а отже, ОСОБА_15 ,перебуваючи не під вартою, матиме можливість підтримувати зв`язок із такими особами, тим самим сприяти їх переховуванню від органів досудового розслідування та, як наслідок, ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені ними кримінальні правопорушення.

4. Вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки відносно підозрюваного ОСОБА_30 08.12.2021 слідчим суддею Біляївського районного суду Одеської області було обрано запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, однак це призвело до порушення підозрюваним покладених на нього обов`язків, а отже свідчить про можливість останнього вчиняти інші злочини, оскільки він своєю поведінкою всіляко демонструє глибоку не повагу до чинних Законів України та до встановлених норм моральності в суспільстві взагалі.

2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, зазначивши, що підозрюваний порушив обраний раніше запобіжний захід.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити, вказавши, що ризики відсутні, факту порушення умов тримання під домашнім арештом порушено не було, ОСОБА_15 звертався за медичною допомогою, що підтверджується випискою з амбулаторної карти, повідомляв слідчого про те, що він звертався до медичної установи, у минулій ухвалі слідчого судді було дозволено підозрюваному звертатись за медичною допомогою. Підозрюваний три доби перебував без запобіжного заходу, знаходився вдома, та з`явився за викликами до суду. Крім того, ОСОБА_15 є інвалідом І групи, хворіє та потребує догляду сторонніх осіб.

Також просить суд враховати, шо згідно відповіді на адвокатський запит з ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях ОСОБА_9 у зв`язку з важкістю стану здоров`я не може утримуватись в ДУ Одеській слідчий ізолятор.

Окрім того звернув увагу суду, що під час перебування по іншій справі ОСОБА_30 в умовах слідчого ізолятору, він звертався зі скаргою до ЄСПЛ, скарга розглянута, та винесено рішення ЄСПЛ «Герасін проти України», відповідно до яких заяви було задоволено та визнано, що в слідчому ізоляторі неналежні умови для тримання хворого інваліда 1 групи ОСОБА_30 .

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника, додавши, що він повідомив слідчого про те, що він погано себе почуває, та йому необхідно відвідати лікаря, на що слідча йому дозволила звернутися до лікаря. Вважає, що відносно нього відбуваються провокаційні дії з боку працівників поліції.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_19 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 18.09.2021 року ОСОБА_35 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

08.12.2021 року ОСОБА_36 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст.185 КК України.

10.12.2021 року відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про нову підозру, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbelland Hartley v. The United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_19 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

4.1.1. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
У клопотанні сторона обвинувачення вказує на ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення;

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

ОСОБА_15 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України. Санкція статті відносить інкриміновані кримінальні правопорушення до тяжких і передбачає покарання у виді позбавлення волі від трьох до шести років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

Так, сторона обвинувачення у клопотання обґрунтовує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду тяжкістю покарання, а також тим, що ОСОБА_15 є громадянином іншої країни, не має місця реєстрації ані на території Одеської області, ані на території України.

Слідчий суддя зазначає, що дійсно ОСОБА_15 є громадянином іншої держави, проте останній має постійне місце реєстрації та проживання на території м. Одеси, проживає тривалий час з дружиною.

Крім того, на думку слідчого судді, ризик переховування відсутній оскільки з часу реєстрації кримінального провадження пройшов тривалий час (з 14.09.2021 року), підозрюваний завжди з`являвся за викликами до суду, виконував покладенні на нього обов`язки належним чином.

Доводи сторони обвинувачення про те, що підозрюваний порушив умови домашнього арешту слідчий суддя вважає безпідставними, з огляду на наступне.

В обґрунтування вказаної обставини, прокурор зазначає, що 07.02.2022 року за адресою: АДРЕСА_9 , співробітниками поліції зупинено автомобіль марки «Нісан», д. н. НОМЕР_3 , кольору «морської хвилі», в якому знаходився, ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 та ОСОБА_9 , якому станом на 07.02.2022 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покладено на останнього обов`язок цілодобово не покидати адресу проживання без належного повідомлення слідчого, прокурора або суду, у зв`язку з чим, орган досудового розслідування прийшов до висновку, що підозрюваний ОСОБА_9 порушив цілодобовий домашній арешт.

Слідчий суддя зазначає, що ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 08.12.2022 року відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 08.02.2022 року, із забороною цілодобово залишати житло без дозволу слідчого, за винятком випадків необхідності проведення лікування.
Відповідно до долученої до матеріалів клопотання, а також наданої захисником у судовому засіданні, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, ОСОБА_15 07.02.2022 року звернувся до медичної установи, та останньому встановлено наступний діагноз: стан після гострої респіраторної вірусної інфекції, спричиненої SARS-CoV-2, вторинна анемія, астенічний синдром, кровохаркання (06.02.2022, 07.02.2022) , гострий бронхіт, у зв`язку з чим, призначено лікування.

Тобто, викладене вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_15 не порушував покладені на нього обов`язки, оскільки залишив приміщення домоволодіння, де він повинен був знаходитись цілодобово, для відвідування медичної установи, що йому дозволено було робити, відповідно до ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області.

Також слідчий суддя звертає увагу, що органом досудового розслідування до клопотання в обґрунтування порушення запобіжного заходу, долучено певні документи, копії яких ніякої інформації не відображають, та є повністю неякісними (навіть жодної строки не можливо прочитати). Що безумовно вказу є на формальність з боку сторони обвинувачення, щодо подання клопотання.

В частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризиків, передбачених п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначає, що з огляду на відсутність належного обґрунтування та аргументування стороною обвинувачення існування ризиків впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя, з огляду на ту обставину, у клопотанні не конкретизовано на яких свідків підозрюваний може здійснювати вплив, а також яким чином підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню, приходить до переконання про формальність посилання сторони обвинувачення на існування таких ризиків та про їх фактичну відсутність.

Більш того, слідчий суддя звертає увагу на те, що з часу реєстрації кримінального провадження пройшов тривалий час (з 14.09.2021 року), тому відсутні відомості про те, що підозрюваний намагався впливати на свідків або перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню.

В частині існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя бере до уваги обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх специфіку, корисливий характер, а також кількість епізодів, враховуючи, що ОСОБА_15 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, ймовірно вчинених у різні проміжки часу, в рамках різних кримінальних проваджень, які в подальшому були об`єднані,слідчий суддя приходить до переконання, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді вчинення іншого кримінального правопорушення проти власності.

4.2. Вирішення питання щодо можливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
У п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» зазначено: «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу», про це ж вказується у п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року по справі «Хайреддінов проти України».

При цьому на користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (Справа Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»).

Слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_15 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений.
Крім того, ОСОБА_15 є інвалідом І групи, має захворювання та потребує постійного стороннього догляду.
Відповідно відповіді на адвокатський запит з філії Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Миколаївській та Одеській областях від 14.12.2021 року, у зв`язку із тяжкістю стану здоров`я ОСОБА_5 та потребою у забезпеченні його цілодобовим медичним доглядом, надання йому паліативної допомоги та соціального супроводу прийнято рішення про те, що він не може утримуватись в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор».
У судовому засіданні на запитання захисника щодо того чи створені умови у слідчому ізоляторі для перебування там ОСОБА_5 , прокурор відповів, що у нього немає відповіді на вказане питання, проте він наполягає на застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слід взяти до уваги рішення у справі «Герасін проти України», відповідно до якого, суд зазначає, що заявник страждав на серйозні захворювання, як зазначено в таблиці у додатку, що впливали на його повсякденну діяльність. Отже, він міг зазнати значного занепокоєння щодо того, чи була належною надана йому медична допомога. Суд повторює, що «належність» медичної допомоги залишається найбільш важким елементом для визначення (див. рішення у справі «Блохін проти Росії» [ВП] (Blokhinv. Russia) [GC], заява № 47152/06, пункт 137, ЄСПЛ 2016).У цьому контексті зрозуміло, що державні органи повинні забезпечити оперативність і точність постановки діагнозу та лікування (див. рішення у справах «Горбуля проти Росії» (Gorbulyav. Russia), заява № 31535/09, пункт 62, від 06 березня 2014 року, та «Похлєбін проти України» (Pokhlebinv. Ukraine), заява № 35581/06, пункт 62, від 20 травня 2010 року, з подальшими посиланнями), а у випадку, коли це викликано медичним станом, - регулярність і систематичність нагляду та наявність плану терапевтичних заходів з метою ефективного лікування захворювань ув`язненої особи або запобігання їхньому ускладненню (див., interalia, рішення у справах «Ухань проти України» (Ukhanv. Ukraine), заява № 30628/02, пункт 74, від 18 грудня 2008 року, та «Колесникович проти Росії» (Kolesnikovichv. Russia), заява № 44694/13, пункт 70, від 22 березня 2016 року, з подальшими посиланнями).Суд підкреслює, що медична допомога, яка надається в установах виконання покарань, має відповідати рівню допомоги, яку державні органи зобов`язалися надавати для всього населення. Проте це не означає, що кожному затриманому має гарантуватися медичне лікування на тому самому рівні, що й у найкращих медичних закладах поза межами установ виконання покарань (див., наприклад, рішення у справах «Садретдінов проти Росії» (Sadretdinov v. Russia), заява № 17564/06, пункт 67, від 24 травня 2016 року, та «Коновальчук проти України» (Konovalchuk v. Ukraine), заява № 31928/15, пункт 52, від 13 жовтня 2016 року, з подальшими посиланнями).
Вищевикладені обставини, які вказують на наявність міцних соціальних зв`язків, а також на неможливість утримувати підозрюваного під вартою в умовах слідчого ізолятора, слідчим суддею враховуються як обставини того, що ризику, який встановлений, можливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як вказаний запобіжний захід забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
При цьому, слідчим суддею враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
В свою чергу відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.
Враховуючи стан здоров`я підозрюваного та встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та в повній мірі здатний запобігти встановленому в судовому засіданні ризику.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001565 від 14.09.2021 року відмовити.

Застосувати до ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 18.03.2022 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , за винятком випадків необхідності проведення лікування та проведення процесуальних дій.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 18.03.2022 року, в межах строку досудового розслідування, наступний обов`язок:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений ними час.

Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1