1 із 16 Справа № 0707/7310/2012
Провадження №1/303/3/21
Номер рядка статистичного звіту-93
ВИРОК
Іменем України
16 грудня 2021 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурорів ОСОБА_3
ОСОБА_4
ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6
ОСОБА_7
підсудного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мукачева Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлучений, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, у відповідності до статті 89 КК України не судимого,
- у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
19 серпня 2009 року близько 19 години ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи по дорученню транспортним засобом марки Дейво Сенс державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився у технічно справному стані - системи рульового керування та гальмівної системи відповідали вимогам на експлуатацію, рухаючись на автодорозі Кольчино-Пузняківці по вулиці Набережній в селі В.Визниця Мукачівського району у напрямку села Лісарня, Мукачівського району, не забезпечив безпеку дорожнього руху, порушив вимоги п.п.2.9, 11.3, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, не впорався з керуванням транспортним засобом, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2107, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, бульозної хвороби правої легені, посттравматичного тотального пневмоторокса, ХОЗЛ, помірного ступеня тяжкості перебігу, фази нестійкої ремісії ЛН 1 ст., хронічного легеневого серця, хронічного панкреатиту з порушенням екскреторної та інкреторної функції підшлункової залози, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що є небезпечні для життя в момент їх спричинення.

2із 16
Порушення водієм ОСОБА_8 вимог п.п.2.9, 11.3, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням наслідків, а саме: отримання ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень.

Вказані вище дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за частиною 2 статті 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

18 травня 2009 року о 04 годині 50 хвилини та близько 01 години 29 травня 2009 року ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 (вирок щодо якого набув законної сили) шляхом часткового пошкодження металевої стінки проникли до приміщення магазину Рукавичка по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали: 30 шт. прозорого скотчу; 110 шт паперового скотчу; 10 шт. дверних замків; 6 шт. шланговаги; 18 шт. брезенту; шурупи в асортименті на суму 2 250 грн.; 20 штук пакетників, 4 включателі, розетки на суму 1120 грн.; 50 шт. рукавиць шкіряних; 100 шт. рукавиць резинових; 37 пачок порошка прального Тайд автомат, Бебе; 17 шт. рідини для вікон; 23 шт. Калгону; 8 шт. освіжувача повітря; 15 шт. дихлофосу; 12 шт. просто для мебелі; 16 шт. рідини для посуду Гала; 14 шт. порошку для посуду Гала; 7 шт мила Дуру; 24 шт. зубної пасти Колгейт; 20 пар рукавиць резинових; 9 пляшок шампуню; 12 шт. дитячого мила; 27 шт. мила Сефгарт; 10 шт. джерела живлення; 320 шт. барвника Трілак; 40 шт. піни монтажної; 49 шт. цвяхів рідких; 10 шт. розчинника; 5 шт. платків для резини; 50 шт. клею Момент; 3 шт. закльопочних пістолета; 5 пачок стиплера; 7 шт. дротяної щітки на дриль; 18 шт. кругів по каменю; 20 шт. рулетки 3 м.; 15 шт. рулетки 5 м.; валик в асортименті; 15 шт. дротяної щітки з пластмасовою ручкою; з щітки на болгарку; 8 плоскогубців; 15 шт. кілець знімача;
Продовжуючи свої дії 29 травня 2009 року близько 01 голини 00 хвилин ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 (вирок щодо якого набув законної сили) шляхом часткового пошкодження металевої стінки проникли до приміщення магазину Рукавичка за вказаною вище адресою звідки таємно викрали: 120 шт. свердла; 30 шт. скоб; 10 шт набору ключів; 7 упаковок електродів; 50 шт. ізоленти; 20 шт. біта; 1 рулон сітки для шпаклівки; 1 рулон сітки фасадної; 1шт. молотка резинового; 5 шт. терки шлфовочної; 20 шт. колодки; 15 шт. будівельного шнуру; 15 шт. плат для антени; 20 шт. індикаторів; 20 шт. клею Момент; 1 шт. Мікрополу; 25 шт. каменю для коси; 15 шт. напильників; 10 шт. лєски будівельної; 20 шт. краників на воду4 10 шт. зворотніх клапанів; 10 шт. набору натфелів; 20 шт. лез; 560 шт. кругу обрізного; грошові кошти у сумі 115 гривень.
Внаслідок чого, потерпілому ОСОБА_11 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 31 095 гривень.

28 травня 2009 року близько 02 години ОСОБА_8 за попередньою змовою ОСОБА_10 (вирок щодо якого набув законної сили) шляхом пошкодження вхідних дверей проникли до магазину Універсам 2 по вулиці Гагаріна, 30 в селі Ключарки Мукачівського району, звідки таємно викрали: 2 330 пачок сигарет Мальборо, Вінстон, Честерфілд, ЛМ, Прилуки, Отаман, ЛД, Бонд; 4 пляшки коньяку Херсонес, Марсель; 29 пляшок горілки Неміров, 5 капель, Хортиця, Олімп, Горілочка; 2 пляшки шампанського Одеса; розмінних монет 0,22 грн.
Внаслідок чого, Великолучківському споживчому товариству спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 5037 гривень 02 копійки.

3 із 16
07 червня 2009 року близько 00 години ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 (вирок щодо якого набув законної сили) шляхом пошкодження вхідних дверей проникли до приміщення кооперативу Меліоратор по вулиці Північна,76 на Чорнечій горі в місті Мукачеві, звідки таємно викрали: 2 металевих цвяхосмика; 2 металевих лома; алюміневий люк; алюміневу драбину; електрообігрівач фірми Огонек 3-м; ручну дриль ; молоток ; сокиру, латунні заготовки; розкладушку ; 2 банки фарби білої; ємкістю 1 літр;1 банку розчинника Уайт Спірід; набір свердл до дрилі.
Внаслідок чого, ОСОБА_12 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 4570 гривень 30 копійок.

11 червня 2009 року близько 02 години ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 (вирок щодо якого набув законної сили) та особою ОСОБА_13 (відомості щодо якої відсутні) шляхом підбору ключа до вхідних дверей проникли до магазину по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали: 167 пачки кави Якобс Монарх, Форт, Чібо, Жокей, Нескафе, Максвел Хаус; 41 шт. шоколада Кіндер, Міленіум, Рошен; 5 коробок Монте Крісто, Завадка, Колекція; 380 шт. жувальної гумки Тоффіта, Орбіт, Екліпс, Хуба-буба; 30 батончиків Рошен; 75 запальничок; 10 банок консервів Шпроти; 9, 5 кг. ковбаси; 60 шт. сирка Молодіжного, Янтар; 5 пачок сиру твердого російський; 20 пачок майонезу Європейський, Домашній; 1 кг. масла вагового; 8 пачок масла Хуторок; 100 пачок шампуню Пантін; 5 шт. йогурту Растішка»; 5 пачок чаю Ліптон; 10 пачок риби сушеної; 14 шт. стаканів одноразових; 8 банок кави розчинної Нескафе.
Внаслідок чого, ОСОБА_14 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3 294 гривень 30 копійок.

15 червня 2009 року близько 02 години ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 (вирок щодо якого набув законної сили) шляхом пошкодження вікна проникли до магазину №5 Кольчинського споживчого товариства по вулиці Підгірна, 5 в селі Кольчино Мукачівського району, звідки таємно викрали: 475 пачок сигарет Честерфілд, Мальборо, Бонд, Прилуки, Класік, Пріма срібна, Отаман, Оптіма; 3 пляшки коньяку Жан-Жак, Оквін; 6 пляшок горілки Неміров, Прайм, Калганов; 6 пляшок пива Львівське ємкістю 1 літр; 2 банки кави Форт; 35 запальничок; 24 шт. конфет Кіт-Кат; 12 шоколадних батончиків; 18 шоколадок Нате та інші матеріальні цінності.
Внаслідок чого, Кольчинському споживчому товариству спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3390 гривень 80 копійок.

15 липня 2009 року близько 02 години 30 хвилин ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 (вирок щодо якого набув законної сили) шляхом підбору ключа до вхідних дверей проникли до магазину АВС по вулиці Кайданівській, 14 в селі Ракошино Мукачівського району, звідки таємно викрали: 2 пачки миючого порошку; 162 шт. памперсів; 142 пачки кави Якоб Монарх, 3 в 1Експресо, Якобс Арома, Чорнона карта, Нескафе; 16 пачок чаю Ліптон, Лісма, Заварювального, Ділма; 10, 946 кг. ковбаси; 5 кг. сиру; 12 пачок масла Словянське; 18 карточок для поповнення мобільного звязку ЮМС; 110 шоколадок; 160 пачок жувальної гумки; 4 шт. напою Адреналін; 2, 500 кг. цукерок Королівський шарм, Зоряне сяйво; 10 коробок цукерок Світоч шоколадний; грошові кошти у сумі 100 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 5 375 грн. 80 коп.
Внаслідок чого, Кольчинському споживчому товариству спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 5 375 гривень 80 копійок.
Вказані вище дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за частиною 3 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка)

4 із 16
вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб з проникненням у інше приміщення.

Крім того, згідно з обвинувальним висновком 09 квітня 2009 року, близько 02 години ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 (вирок щодо якого набув законної сили) шляхом пошкодження навісних замків та підбору ключа на вхідних дверях проникли в магазин по АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали: 60 пляшок пива Львівське ємкістю 0,5 літра; 180 пляшок пива Львівське ємкістю 1 літра; 44 пляшок пива Костел, Ту борг, Айс; 24 пляшок пива без алкогольного; 68 пляшок горілки Неміров, Пшенична, Мерная, Олімп, Благов; 13 пляшок лікеру; 35 банок кави Галка, Нескафе, Форт; 25 шт. кафи порційної; 20 пачок чаю-асорті; 100 пакетів чаю Грінфілд; 15 пачок курячих крильці; 70 шт. морозива Ескімо, Смакота; 1 упаковку морозива Святкове; 17 коробок морозива Міледі, Асорті, Талісман; 4 упаковки бендерки; 15 шоколадок Корона, Чайка; 65 пачок печива Лимонне, Шахматне; 50 пачок вафлів Артек; 5 кг. конфет Ромашка; 40 пачок сухариків; 12 пляшок Шампанського; 19 пляшок вина Бича кров, Кабарне, Тамянка; 2 пляшки коньяку Жан-Жак, Закарпатський; 100 пачок соняшникового насіння; 10 пачок пряників, конфет в асортименті на суму 70 грн.; 10 пачок майонезу; 5 пачок кетчупу; 3 пачки голандського сиру; 5 пачок прального порошку; 48 шт. одноразових станків Жілет; 10 пляшок шампуню Рябіна, Шанді; 36 шт. шампуню в пакетах; 15 пар дитячих носків; 30 пляшок мінеральної води; 30 пляшок солодкої води; 3 кг. ковбаси Львівська; 8 пачок масла Селянське; 55 пачок сигарет Мальборо, Честер, J1M, Бонд, Пріма; 45 запальничок; телевізор; мікрохвильову піч Дейво; кавоварку Експресо; 48 пачок соку Садочок, спричинивши потерпілій ОСОБА_16 матеріальну шкоду у великих розмірах на загальну суму 8 905 гривень.
18 травня 2009 року близько 02 години ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_17 (вирок щодо якого набув законної сили) та ОСОБА_10 (вирок щодо якого набув законної сили), шляхом пошкодження навісних замків на вхідних дверях проникли до приміщення магазину по АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав: 12 пачок кави Форт; 2 банки кави Якобс; 3, 6 пачок кави Якобс; 40 пачок капучіно; 6 пачок жуйки; 15 снікерсів; 15 банок напою Редбул; 2 коробки Кокос; 1 кробку Асорті; 3 упакови Золоті Купола; 10 упаковок шоколаду Корона, Тет а тет, Венеціанська ніч; 11 кілограм цукерок Красний мак, Ліщина, Ромашка; 20 пляшок пива Львівське 1715, Львівське світле ємкістю 0,5 літра; 7 кілограм копченої ковбаси; 8 пачок масла; 15 сирків; 13 пачок прального порошку Аріель, Гала, Бонукс, Тайд, Тео Бейбе; 24 красок для волосся; 10 упаковок печи Крекер; 10 упаковок соку Капрізон; 25 пачок кави розчинної ; 10 пачок кафи Нескафе, 3 кілограми ковбаси вареної; 20 пачок жуйки Хуба-буба; 2 кілограм цукерок Рошен мікс; 4,5 кілограм шпикачок; 27 пачок шампуню; 5 пачок слівок, спричинивши приватному підприємцю ОСОБА_18 матеріальну шкоду на загальну суму 3 204 гривень.
06 липня 2009 року близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 (вирок щодо якого набув законної сили) шляхом пошкодження вікна проникли до магазину Урожай по АДРЕСА_1 , звідки таємно викрали товаро- матеріальні цінності у вигляді тютюнових виробів, спиртних напоїв, солодощів, продовольчих та непродовольчих товарів на загальну суму 7 417 грн. 68 коп., спричинивши ТОВ Вершина матеріальну шкоду на зазначену суму.
Вказані вище дії ОСОБА_8 органом досудового слідства кваліфіковані за частиною 3 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб з проникненням у інше приміщення.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину визнав не визнав, при цьому просив застосувати статтю 49 КК України, оскільки провадження у справі триває майже 10 років. Ствердив, що дійсно 19 серпня 2009 року близько 19 години рухався по автодорозі

5 із 16
Кольчино-Пузняківці на своєму автомобілі. На вулиці Набережній в селі В.Визниця Мукачівського району побачив як несподівано на його смугу руху виїхав автомобіль марки ВАЗ 2107, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням потерпілого ОСОБА_9 . З метою уникнення зіткнення він виїхав на зустрічну смугу руху а потерпілий вирівнюючи свій автомобіль також опинився на своїй смузі руху внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода. Раніше визнавав свою вину у вчиненому оскільки потерпілий через якийсь час помер, тому не хотів його звинувачувати. Проте, на даний час вважає себе невинуватим, тому і клопотав про призначення додаткових судових експертиз.
Також, підсудний категорично заперечив свою причетність до ряду крадіжок в місті Мукачеві та Мукачівському районі в період з квітня по липень 2009 року. Зазначив, що інкриміновані йому епізоди не вчиняв, вважає, що покази дані проти нього ОСОБА_10 та ОСОБА_17 на досудовому слідстві, зроблені під тиском працівників поліції, оскільки оговорювати його у них підстав не було. Просив врахувати покази свідка ОСОБА_10 , дані під час судового розгляду.
Допитаний у судовому засіданні в режимі відео конференції ОСОБА_10 ствердив, що ОСОБА_8 у 2009 році крадіжок з ним не вчиняв. Стосовно явок з повинною, наявних в матеріалах кримінальної справи пояснив, що писав їх під тиском працівників правоохоронних органів. Ніколи з ОСОБА_8 не сварився, тому підстав оговорювати його не мав.
Статтею 65 КПК України (в редакції 1960 року) визначено, що доказами в кримінальній справі є всякі фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган дізнання, слідчий і суд встановлюють наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: показаннями свідка, показаннями потерпілого, показаннями підозрюваного, речовими доказами, протоколами слідчих дій, протоколами з відповідними додатками, складеними уповноваженими органами за результатами оперативно-розшукових заходів, та іншими документами.

Дослідивши надані докази, суд приходить до переконання, що вина підсудного у вчинені ним порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, його вина доведена зібраними під час досудового слідства доказами.
Зокрема, факт вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння підтверджується протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння (т. 14,а.с. 43).
Згідно з висновком авто-технічної експертизи №796/146 від 22 квітня 2010 року, причиною дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія автомобіля Дейво-Сенс д.н НОМЕР_1 ОСОБА_8 , який виїхав на смугу зустрічного руху на такій відстані від автомобіля марки ВАЗ-2107 д.н. НОМЕР_2 , на якій водій ОСОБА_9 вже був позбавлений технічної можливості зупинити керований ним автомобіль шляхом застосування своєчасного гальмування. (т. 14 а.с. 161-165).
Відповідно до висновку судово-медичного експерта №238 отримані ОСОБА_9 тілесні ушкодження виникли внаслідок удару об тверді тупі предмети, якими могли бути внутрішні частини салону автомобіля, є характерним для транспортної травми в салоні автомобіля, під час якої потерпілий міг знаходитися за кермом автомобіля. Вищевказані тілесні ушкодженні вкладаються в час пригоди, яка відбувалася 19 серпня 2009 року і були небезпечними для життя в момент їх спричинення, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.(т. 14 а.с. 107-111).
Допитаний на стадії досудового розслідування потерпілий ствердив, що 19 сепня 2009 року близько 19 години разом зі своєю дружиною повертався до дому з села Лісарня Мукачівського району. Рухався на своїй смузі руху зі швидкістю 50 км/год, в селі В.Визниця перед поворотом знизив швидкість руху. Несподівано на його смугу руху виїхав

6 із 16
транспортний засіб Дейво-Сенс д.н НОМЕР_1 , (під керуванням ОСОБА_8 ), внаслідок чого сталося зіткнення, якого він не зміг уникнути, оскільки відстань між транспортними засобами була незначною.
Аналогічні показання надала свідок ОСОБА_19 , яка перебувала на пасажирському сидінні автомобіля марки ВАЗ-2107 д.н. НОМЕР_2 , на якій водій ОСОБА_9 вже був позбавлений технічної можливості зупинити керований ним автомобіль шляхом застосування своєчасного гальмування.
Слід зазначити, що підсудний ОСОБА_8 як під час досудового розслідування так і в судовому засіданні ствердив, що рухався по своїй смузі руху, проте автомобіль потерпілого в той момент знаходився на розподільчій смузі руху, і щоб уникнути зіткнення підсудний почав маневрувати вліво і потерпілий так само різко вирівняв автомобіль на свою смугу руху, після чого сталося зіткнення на смузі руху потерпілого.
Проте, доводи підсудного спростовуються як показаннями потерпілого і свідка, так і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, в тому числі й з висновком авто- технічної експертизи №796/146 від 22 квітня 2010 року, де причиною дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія автомобіля Дейво-Сенс д.н НОМЕР_1 ОСОБА_8 .
Таким чином, у судовому засіданні були досліджено всі зібрані під час досудового слідства докази, які мали значення для правильного вирішення справи, всім їм надана оцінка.
Також, слід зазначити, що однією з обов`язкових ознак об`єктивної сторони злочину є діяння, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатація транспортного засобу.
Кваліфікуючи дії підсудного, сторона обвинувачення вказує на те, що підсудним порушено правила безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Порушенням правил експлуатації транспорту є діяння чи бездіяльність особи, яка керує транспортним засобом, тобто невиконання тих нормативно-правових актів, які регламентують безпечне використання транспортного засобу під час його руху, в тому числі експлуатація несправного транспортного засобу.
Проте, суду не надано підтвердження того, що на момент огляду та дослідження система рульового керування, гальмівна система та ходова частина автомобіля Дейво-Сенс д.н НОМЕР_1 знаходиться в непрацездатному стані і не могла виконувати функції, передбачені конструкцією.
Наведене вище дає підстави вважати, що дії підсудного в частині вчинення ним злочину з порушенням правил експлуатації транспортного засобу не доведені, тому в цій частині підлягають виключенню.
Таким чином, суд вважає що вина ОСОБА_8 доведена у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини, у таємному викраденні чужого майна належного потерпілим, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також належного Великолучківському та Кольчинському споживчим товариствам, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, крім наведеного, його вина в повній мірі доведена зібраними та дослідженими судом доказами.
Щодо епізоду від 18 та 29 травня 2009 року, стосовно повторного таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_11 групою осіб, поєднаного з проникненням приміщення магазину судом встановлено наступне.
Зокрема потерпілий ОСОБА_11 у ході досудового слідства пояснив, що вранці 29 травня 2009 року потерпілий виявив пошкоджені вхідні двері належного йому магазину в селі Іванівці та крадіжку з магазину товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 31095 грн. (т. 4, а. с. 64-65).

7 із 16
Доведено вину ОСОБА_8 оглядом місця події приміщення магазину Рукавичка ПП ОСОБА_11 в селі Іванівці зі слідами проникнення шляхом пошкодження металевої стіни та викрадення товаро-матеріальних цінностей (т.4 а.с. 50-59, 76-78); оглядом відеозапису вилученого з магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.4 а.с. 76-78); явкою з повинною ОСОБА_10 про скоєння ним крадіжки спільно з ОСОБА_8 (т.4 а.с. 80); відтворенням обстановки та обставин події, в ході якої ОСОБА_10 на місці розказав та показав про обставини вчиненої крадіжки з магазину Рукавичка (т.4 а.с. 84-93).
Щодо епізоду від 28 травня 2009 року, стосовно повторного таємного викрадення майна Великолучківського споживчого товариства групою осіб, поєднаного з проникненням приміщення магазину судом встановлено наступне.
Доведено вину ОСОБА_8 оглядом місця події магазину Універсам2 Великолучківського споживчого товариства по вул. Гагаріна, 30 в с. Ключарки Мукачівського району (т.5 а.с. 114-121); явкою з повинною ОСОБА_10 , якою останній зізнався про вчинення ним 07 березня 2009 року спільно з ОСОБА_8 крадіжки чужого майна з магазину в с. Ключарки (т.5 а.с. 147); відтворенням обстановки та обставин події, в ході проведення якого ОСОБА_10 показав та розповів про обставини скоєного ним таємного викрадення чужого майна з магазину ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Ключаркии (т.5 а.с. 157-160).
Щодо епізоду від 07 червня 2009 року, стосовно повторного таємного викрадення групою осіб майна потерпілого ОСОБА_12 , поєднаного з проникненням приміщення магазину судом встановлено наступне.
Зокрема показами потерпілого ОСОБА_12 , даними під час досудового слідства, підтверджено, що 08 червня 2009 року потерпілий, прийшовши на належну йому дачну ділянку в урочищі Чернеча гора виявив пошкоджений замок на вхідних дверях, виламані внутрішні металеві двері та крадіжку двох металевих цвяхосмиків, двох металевих ломів, алюмінієвого люка, алюмінієвої драбини, електрообігрівача, ручної дрилі, молотка, сокири, фарби, набору свердел на загальну суму 4570 грн. 30 коп. (т. 11 , а. с. 65-67).
Щодо епізоду від 11 червня 2009 року, стосовно повторного таємного викрадення групою осіб майна потерпілої ОСОБА_14 , поєднаного з проникненням приміщення магазину судом встановлено наступне.
Показами потерпілої ОСОБА_14 , даними під час досудового слідства, підтверджено, що 11 червня 2009 року продавець ОСОБА_20 повідомила потерпілій , що з належного останній магазину в селі Бистриця викрали товар. Також, при проведенні інвентаризації було виявлено нестачу товару на загальну суму 3294 грн. 20 коп. (т. 4, а. с. 112-114, 116-118).
Факт вчинення крадіжки з магазину ОСОБА_14 в селі Бистриця зафіксовано оглядом місця події (т.4 а.с. 96-104); оглядом, визнанням та приєднанням до кримінальної справи в якості речових доказів резинових рукавиць, вилучених під час огляду місця події 11.06.2009 року (т. 121-122).
Доведено вину ОСОБА_8 явкою з повинною ОСОБА_10 , в якій останній вказав про вчинення ним крадіжки товаро-матеріальних цінностей з магазину в селі Бистриця спільно з ОСОБА_8 та під тиском останнього (т.4 а.с. 123); відтворенням обстановки та обставин події, в ході якого ОСОБА_10 показав та розказав на місці про обставини скоєної ним за вказівкою ОСОБА_8 крадіжки майна з магазину в селі Бистриця (т.4 а.с. 126-131).
Щодо епізоду від 15 червня 2009 року, стосовно повторного таємного викрадення групою осіб майна Кольчинського споживчого товариства, поєднаного з проникненням приміщення магазину судом встановлено наступне.
Так, показами свідка ОСОБА_21 , даними під час досудового слідства, підтверджується, що 15 червня 2009 року свідок, працюючи продавцем у магазині № 5 Кольчинського споживчого товариства в селі Кольчино й заступивши на зміну, увійшовши до магазину, виявила безлад та зрозуміла, що в магазині були сторонні люди, після чого викликала міліцію. Після приїзду працівників міліції було виявлено викрадення товарно-матеріальних цінностей (т. 5, а. с. 212-213).

8 із 16
Протоколом огляду місця події від 15 червня 2009 року (т.5 а.с. 182-190); явкою з повинною ОСОБА_10 , в якій останній зізнався про вчинену ним спільно з Герцовським крадіжку чужого майна з вищезазначеного магазину (т.5 а.с. 224); відтворенням обстановки та обставин події, в ході проведення якого ОСОБА_10 на місці показав та розповів про обставини скоєної ним крадіжки чужого майна з магазину в с. Кольчино (т.5 а.с. 233-239).
Щодо епізоду від 15 липня 2009 року, стосовно повторного таємного викрадення групою осіб майна потерпілої ОСОБА_15 , поєднаного з проникненням приміщення магазину судом встановлено наступне.
Так, показами потерпілої ОСОБА_15 підтверджено, що 15 липня 2009 року її підлегла - продавець ОСОБА_22 повідомила її про факт виявлення пошкоджених вхідних дверей магазину по АДРЕСА_6 та викрадення товарно-матеріальних цінностей із магазину на загальну суму 5375 грн. 80 коп. Також, з показань свідка ОСОБА_22 , даних під час досудового слідства, убачається, що вони аналогічні до показань потерпілої ОСОБА_15 (т. 4, а. с. 161-162).
Факт таємного викрадення встановлено оглядом магазину АВС ПП ОСОБА_15 по АДРЕСА_6 (т.4 а.с. 134-144).
Доведено вину ОСОБА_8 явкою з повинною ОСОБА_10 , в якій останній зізнається у вчиненні ним спільно з ОСОБА_8 крадіжки товару з магазину в с. Ракошино (т.4 а.с. 165); відтворенням обстановки та обставин події, в ході проведення якого ОСОБА_23 на місці показав та розповів про обставини скоєної ним крадіжки майна з магазину АВС в с. Ракошино (т.4 а.с. 166-172).
Таким чином, наданими суду протоколами оглядів місць події підтверджено факти викрадення чужого майна, що мали місце: 18 травня 2009 року о 04 годині 50 хвилин та приблизно о 01 -й годині 29 травня 2009 року з приміщення магазину «Рукавичка» по вулиці Миру в селі Іванівці Мукачівського району; 28 травня 2009 року приблизно о 02-й годині з приміщення магазину«Універсам 2» по вулиці Гагаріна, 30, у селі Ключарки Мукачівського району; 07 червня 2009 року приблизно о 00-й годин з приміщення кооперативу «Меліоратор» по вулиці Північна, 76, на Чорнечій горі в місті Мукачеві; 11 червня 2009 року приблизно о 02-й годині з магазину по АДРЕСА_3 ; 15 червня 2009 року приблизно о 02-й годині магазину по вулиці Шевченка, 29, у селі Бистриця Мукачівського району; 15 липня 2009 року приблизно о 02-й годині 30 хвилин магазину «АВС» по вулиці Кайданівській, 14, у селі Ракошино Мукачівського району.
Також, судом встановлено, що потерпілим та іншим юридичним особам заподіяно матеріальну шкоду: потерпілому ОСОБА_24 , на загальну суму 31095 грн.; Великолучківському споживчому товариству на загальну суму 5 037 грн. 02 коп.; потерпілому ОСОБА_12 на загальну суму 4 570 грн. 30 коп. ; потерпілій ОСОБА_14 на загальну суму 3 294 грн. 20 коп.; Кольчинському споживчому товариству на загальну суму 3 390 грн. 80 коп. та потерпілій ОСОБА_15 на загальну суму 5 375 грн. 80 коп. (т. 4, а.с. 50-59 ; 73-74 ; 96-104 ; 134-144 ; т. 5, а. с. 114-121 ;182-190 ; т. 11, а. с. 59-64; т. 13, а. с. 23-34; 242-250).
Слід зазначити, що із протоколів прийняття явок із повинною, від ОСОБА_10 вбачається, що ОСОБА_10 підтвердив власноручно викладені ним у явках із повинною дані про сковані злочини, у тому числі, підтвердивши факти скоєння ним злочинів за попередньою змовою з ОСОБА_8 (т. 4, а. с. 80 ; 124 ; 165 ; т. 5, а. с. 148 ; 223 ;т. 13, а. с. 81 ).
Суд вважає доведеною вину ОСОБА_8 , зокрема протоколами відтворення обстановки та обставин події проведеного за участі ОСОБА_10 , із застосуванням відео зйомки, вбачається, що ОСОБА_10 самостійно, добровільно, без будь-якого примусу й тиску підтвердив свої показання про час, місце та обставини таємного викрадення ним за попередньою змовою з ОСОБА_8 чужого майна, а саме із приміщень магазинів «Рукавичка» по вулиці Миру в селі Іванівці Мукачівського району; «Універсам 2» по вулиці Гагаріна, 30, у селі Ключарки Мукачівського району; приміщення кооперативу «Меліоратор» по вулиці Північна, 76, на Чорненій горі в місті Мукачеві ; магазину по вулиці Шевченка, 29, у селі Бистриця Мукачівського району; магазину № 5 Кольчинського споживчого товариства по

9 із 16
вулиці Підгірній, 5, у селі Кольчино Мукачівського району ; магазину «ABC» по вулиці Кайданівській, 14, у селі Ракошино Мукачівського району, і відповідно заподіяння потерпілим та іншим юридичним особам матеріальної шкоди. При проведенні вказаних слідчих дій ОСОБА_10 добровільно показав місця з яких викрадав товарно-матеріальні цінності, їх найменування та орієнтовну кількість. (т. 4, а. с.; 84-93 ; 126- 131 ; 166-172 ; т. 5, а. с. 157 - 160 ; 233-239 ; т. 13, а. с. 82-87 ).
Крім того, під часу допиту 06, 15 вересня , 27, 31 жовтня 2009 року, 26 січня 2010 року в якості обвинуваченого ОСОБА_10 підтвердив що інкриміновані йому крадіжки чужого майна скоїв за попередньою змовою з ОСОБА_8 (т. 5, а. с. 161-162 ; 168-170 ; 246-247 ; т. 11, а. с. 86-89 ; 167 - 168 ; т. 13, а. с. 107-111).
Також, довідками про найменування, кількість та вартість викраденого майна, висновками товарознавчих експертиз підтверджено, що із приміщень магазинів приміщення кооперативу «Меліоратор» викрадено товарно-матеріальні цінності й заподіяння відповідно потерпілим та іншим юридичним особам матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_24 , на загальну суму 31095 грн.; Великолучківському споживчому товариству на загальну суму 5 037 грн. 02 коп.; потерпілому ОСОБА_12 на загальну суму 4 570 грн. 30 коп. ; потерпілій ОСОБА_14 на загальну суму 3 294 грн. 20 коп.; Кольчинському споживчому товариству на загальну суму 3 390 грн. 80 коп. та потерпілій ОСОБА_15 на загальну суму 5 375 грн. 80 коп. (т. 4, а. с. 66-69 ; 108-109 ; 149-150 ; 188-189 ; т. 5, а. с. 91-113 ;135 ; 192-204 ; т. 10, а. с. 199-207; 215- 220 ; 248-256 ).
Оцінивши докази у сукупності, суд зазначає, що показання ОСОБА_10 , дані ним при проведенні відтворення обстановки та обставин події, відповідають даним, що містяться у протоколах огляду місця подій, складених одразу ж після виявлення злочинів.
Наведене вище свідчить про достовірність показань ОСОБА_10 у частині часу, місця, найменування та кількості викрадених товарів й не дає підстави сумніватися у достовірності цих показань у частині причетності ОСОБА_8 до скоєння злочинів.
Проте, показання дані ОСОБА_10 під час судового розгляду 16 жовтня 2020 року суд розцінює критично, оскільки такі суперечать іншим доказам наявним у матеріалах справи та показам, які він надавав раніше, тобто безпосередньо після вчинення злочинів у вересні-жовтні 2009 року.
Щодо позиції підсудного ОСОБА_8 та показань ОСОБА_10 про застосування до них працівниками міліції недозволених методів ведення слідства, а саме заходів фізичного та психологічного впливу, які привели до їх самообмови та обмови один одного у вчиненні злочинів, такі доводи перевірялися під час розгляду справи апеляційним судом у порядку статті 315- 1 КПК України, і не знайшли свого підтвердження. Крім того, під час досудового слідства ОСОБА_8 вину у вчиненні злочинів передбачених частиною 3 статті 185 КК України не визнавав
Наданими суду доказами підтверджується, що органом досудового слідства підсудному роз`яснено вимоги кримінально-процесуального закону, у тому числі в частині права на захист, що органом досудового слідства ОСОБА_8 не вчинювались перепони в реалізації ним права на захист, права самостійно обрати для надання правової допомоги захисника.
При цьому, у матеріалах кримінальної справи відсутні достовірні дані які б давали підстави суду вважати, що в працівників органів внутрішніх справа Закарпатської області, як оперативних, так і слідчих, були підстави фальсифікувати матеріали кримінальної справи з метою притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжок чужого майна.
Таким чином, суд вважає, що вищенаведені докази в їх сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна - майна належного потерпілим ОСОБА_25 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також належного Великолучківському та Кольчинському споживчим товариствам, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у приміщення та

10 із 16
правильну кваліфікацію його дій за частиною 3 статті 185 КК України.
Також, суд вважає, що вищенаведені докази в їх сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_8 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, його дії вірно кваліфіковані за частиною 2 статті 286 КК України.

Щодо причетності підсудного до злочину вчиненого стосовно майна потерпілого ОСОБА_16 , викрадення майна з магазину ПП ОСОБА_18 та із приміщення магазину «Урожай», належного ТОВ «Вершина» суд приходить до наступного.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя, таємницю кореспонденції, на недоторканність житла тощо.
Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Одночасно слід зазначити, що у своєму рішенні у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
Безумовно під час судового слідства знайшов підтвердження факт наявності події злочину щодо потерпілого ОСОБА_16 , викрадення майна з магазину ПП ОСОБА_18 та із приміщення магазину «Урожай», належного ТОВ «Вершина» - це підтверджується показаннями потерпілого та іншими зібраними під час досудового слідства доказами.

Зокрема, щодо обставин злочину вчиненого стосовно майна потерпілого ОСОБА_16 судом встановлено наступне.
Показання потерпілого ОСОБА_16 , дані ним під час досудового розслідування та оголошені в судовому засіданні, не доводять участь підсудного ОСОБА_8 у вчиненні цього злочину.
Слід зазначити, що підрахунок кількості пляшок спиртних та інших напоїв, що викрадені складає 362 пляшки. З обвинувального висновку вбачається, що магазину по АДРЕСА_4 , викрадено і інші товари та предмети, що становлять значні вагу та розміри.
Під час досудового слідства показання ОСОБА_10 про викрадення товарно-матеріальних цінностей у вказаній вище і пред`явлені ОСОБА_8 в обвинуваченні кількості ретельно не перевірялись, у тому числі при проведенні відтворення обстановки та обставин події не з`ясовувалось чи можливо таку кількість товарів було розмістити в транспортному засобі, в якому такі перевозились і перевезти товари разом із особами, які вчиняли діяння.
Таким чином, наведене вище породжує обґрунтовані сумніви про доведеність вини ОСОБА_8 у викраденні товарно-матеріальних цінностей у кількості пред`явленій в обвинуваченні.
Щодо обставин злочину вчиненого стосовно майна з магазину ПП ОСОБА_26 судом встановлено наступне.

11 із 16
Так, у явці з повинною ОСОБА_10 чітко вказує, що він разом з ОСОБА_27 приїхали на автомобілі марки «Дейво» до магазину в селі Кальник. Викрадений ним ОСОБА_28 товар він склав у сумки, які поклав у автомобіль і вони разом з ОСОБА_29 , відвезли товар додому до ОСОБА_30 .
Також, у явці з повинною ОСОБА_10 підтвердив вчинення зазначеної ним крадіжки спільно з ОСОБА_17 (т.4 а.с. 40-41), що узгоджується проведеною очною ставкою між ОСОБА_10 та ОСОБА_17 , в ході якої ОСОБА_10 підтвердив спільне з ОСОБА_17 викрадення товарів з вищезазначеного магазину та чітко вказав, що ОСОБА_31 приїхав до нього на дачний будинок на автомобілі марки «Дейво», що належить ОСОБА_32 . При цьому ствердив, що ОСОБА_8 у той вечір був п`яний нікуди не їхав, тому автомобіль дав ОСОБА_33 (т. 13 а.с. 210-212).

Щодо обставин злочину вчиненого стосовно майна, належного ТОВ «Вершина» судом встановлено наступне.
Слід зазначити, що жодного доказу в підтвердження часу, місця та обставин, за яких ОСОБА_8 , за попередньою змовою із ОСОБА_10 , із приміщення магазину «Урожай» стороною обвинувачення не надано, що позбавляє суд можливості встановити обставини, що викривають ОСОБА_8 у вчиненні цього злочину.
Суд, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до переконання що доказів вини ОСОБА_8 щодо причетності його до вчинення злочину стосовно потерпілого ОСОБА_16 , викрадення майна з магазину ПП ОСОБА_18 та із приміщення магазину «Урожай», належного ТОВ «Вершина» стороною обвинувачення не надано.
Всі сумніви тлумачаться на користь підсудного, тому в цьому випадку особа визнається невинуватим з огляду на принцип презумпції невинуватості в доказовому плані - недоведеність вини означає доведеність невинуватості.
Також, суд враховує позицію, викладену в Пленумі Верховного Суду України у своїй постанові від 11 лютого 2005 року № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», де в пункті 10 звернуто увагу судів на те, що неприпустимим є повернення справи на додаткове розслідування, коли немає доказів, які б підтверджували обвинувачення, і вичерпані всі можливості одержання додаткових доказів. За таких обставин суд має витлумачити всі сумніви на користь підсудного і постановити згідно з частиною 4 статті 327 КПК України виправдувальний вирок.
З урахуванням наведеного вище суд позбавлений можливості усунути неповноту досудового слідства, а можливості збирання додаткових доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_8 у вчиненні таємного викрадення майна із приміщення магазинів по АДРЕСА_4 , ПП Волошин в селі Кальник, «Урожай» по АДРЕСА_1 вичерпані, тому ОСОБА_8 підлягає виправданню за обвинуваченням по вказаних епізодах, на підставі частини 4 статті 327 КПК України 1960 року, - через недоведеність його участі у вчиненні злочину.
Таким чином, ОСОБА_8 слід визнати невинуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину передбаченого частиною 3 статті 185 КК України (щодо епізодів від 09 квітня 2009 року, 18 травня 2009 року, 06 липня 2009 року) та виправдати.

Призначаючи підсудному ОСОБА_8 покарання за частиною 2 статті 286 та частиною 3 статті 185 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, дані характеризуючі особу.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність підсудного суд визнає перебування на його утриманні малолітніх дітей.
Обставиною, що обтяжує покарання підсудному суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

12 із 16
Крім того, суд бере до уваги, що підсудний посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий в порядку статті 89 КК України.
Також, суд враховує позицію потерпілої ОСОБА_19 , викладену в заяві від 12 жовтня 2020 року щодо призначення покарання підсудному ОСОБА_8 , у якій зазначила про неможливість застосування стосовно останнього статей 75,76 КК України.
При призначенні покарання підсудному суд враховує дані про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також те, що вчинений ним злочин, передбачений частиною 3 статті 185 КК України є умисним і відповідно до статті 12 КК України є тяжким.
Злочин, передбачений частиною 2 статті 286 КК України вчинено підсудним з необережності, проте він також, відповідно до статті 12 КК України є тяжким.
Оскільки ОСОБА_8 скоїв декілька злочинів, то остаточне покарання належить призначити йому із застосуванням статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного за даним вироком, при визначенні розміру якого належить врахувати визнанні судом обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Крім того, відповідно до пункту 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 статті 286 і статті 287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
Пунктом 20 зазначеної постанови визначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Враховуючи обставини вчинення злочину, особу підсудного, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів призначити покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Також, при призначенні остаточного покарання підсудному, суд враховує позицію викладену в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12 лютого 2015 року у цій кримінальній справі, якою було скасовано попередній вирок Мукачівського міськрайонного суду від 02 липня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 05 червня 2014 року стосовно ОСОБА_8 , а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Однією із причин скасування зазначеного вище вироку було необґрунтоване застосування статті 75 КК України щодо ОСОБА_8 . Також, саме з цих причин, 14 лютого 2020 року Львівським апеляційним судом скасовано вирок Мукачівського міськрайонного суду від 01 вересня 2017 року, яким повторно застосовано до підсудного ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Таким чином, суд приходить до висновку про неможливість застосування щодо підсудного ОСОБА_8 статей 75,76 КК України, тобто звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки, останнім вчинено тяжкі злочини, один з них у стані алкогольного сп`яніння, заподіяна шкода не відшкодована.

13 із 16
Щодо позиції підсудного про застосування статті 49 КК України слід зазначити наступне.
З матеріалів кримінальної справи вбачається, що злочини, які вчинив підсудний належить до категорії тяжких. З моменту вчинення інкримінованих підсудному злочинів минуло майже 10 років.
Пунктом 11 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України (редакції 2012 року) визначено що кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, з урахуванням положень, передбачених Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".
Згідно зі статтею 6 КПК України (в редакції 1960 року) кримінальну справу не може бути порушено, а порушена справа підлягає закриттю через закінчення строків давності.
Відповідно до статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.
Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року визначено, що відповідно до якої особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Стосовно позиції прокурора про неможливість застосування статті 49 КК України щодо підсудного, оскільки останнім вчинено у травні 2013 року кримінальне правопорушення і справа перебуває на розгляді в Мукачівському міськрайонному суді суд зазначає наступне.
Чинне законодавство закріплює одним із основоположних принципів кримінального судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого ніхто не може бути визнаний винним у вчиненні злочину, а також підданий кримінальному покаранню, інакше як за вироком суду й у порядку, визначеному том. Будь-яке втручання у права людини має ґрунтуватися на положеннях ну, а отже, - відповідати принципу законності, який передбачає абсолютний новий захист та є засадничим компонентом правової системи.
Принцип презумпції невинуватості закріплений також у багатьох міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та які відповідно до статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України від 29 червня 2004 № 1906-IV «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства України.
Зокрема, в статті 11 Загальної декларації прав людини зазначається, кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, і її винність не буде встановлена в законному порядку шляхом прилюдного судового ляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту. Аналогічна норма міститься статті 6 Конвенції про захист з людини та основоположних свобод (Конвенція).
У цьому аспекті слід зазначити, що правильне розуміння вимог Конвенції визначено у рішеннях Європейського суду з прав людини, що містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акта, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Барбера, Мессегеу і Джабардо проти Іспанії» зазначив, що пункт 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, оскільки зв`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.
Таку ж позицію висловив Конституційний Суд України, згідно з якою сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту,

14 із 16
пред`явлення їй обвинувачення не можна визнати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її не буде визнано судом винною у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили (Рішення від 27 жовтня 1999 року у справі № 1-15/99).
Також слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22 квітня 2010 року у справі «Фатуллаєв проти Азербайджану» зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в пункт 2 статті 6 Конвенції, є одним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», є винною до того, як це доведено в законному порядку.
При цьому Європейський суд з прав людини послідовно дотримується підходу, відповідно до якого принцип презумпції невинуватості порушується, якщо судове рішення або твердження офіційної особи щодо особи, яка обвинувачується в скоєнні злочину, схиляє до думки про те, що вона винна до того, як її винуватість була встановлена в законному порядку. Аналогічні порушення було констатовано у справах «Шагін проти України», «Грабчук проти України» та інших.
У провадженні Мукачівського міськрайонного суду перебуває на розгляді кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого за частинами 1,2 статті 307 КК України (головуючий суддя ОСОБА_34 ) з липня 2016 року. Підсудний зазначив, що стороною обвинувачення не доведено, що саме ним вчинено дане кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим судовий розгляд неодноразово відкладається, виключно за клопотанням прокурора. Така позиція сторони обвинувачення порушує його право на звільнення від кримінальної відповідальності в порядку статті 49 КК України.
Слід зазначити, що підсудний не визнав свою вину у вчиненні ним злочинів, передбачених частиною 3 статті 185 та частиною 2 статті 286 КК України, при цьому просив застосувати статтю 49 КК України і звільнити його від кримінальної відповідальності.
Звільнення від покарання на наведеній підставі застосовується у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку з відсутністю в діях особи складу злочину або виправдання. Тоді суд за наявності підстав визнає особу винною у вчиненні злочину, ухвалює обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись зазначеною нормою права та частиною 5 статті 74 КК України.
Таким чином наведені вище обставини свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених статтею 49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності, з урахуванням вимог частини 5 статі 74 КК України.
З урахуванням наведеного вище, суд приходить до переконання що наявні умови та підстави звільнення ОСОБА_8 від покарання передбачені КК України з урахування роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року.

Стосовно заявленого цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої їй за наслідками дорожньо-транспортної пригоди приходить до наступного.
Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений потерпілим ОСОБА_9 (у подальшому здійснено заміну цивільного позивача на ОСОБА_19 ) до підсудного про стягнення з останнього на її користь 65000,00 гривень заподіяної шкоди.
Позов мотивований тим, що підсудний вчинив злочин, заподіяну шкоду пов`язує вартістю транспортного засобу витратами на евакуацію та витратами на лікування.
Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

15 із 16
Дана вимога потерпілої у частині відшкодування витрат на лікування в сумі 2133 гривні 43 копійки, є обґрунтованою та підтверджено відповідними письмовими доказами, тому підлягає задоволенню.
Також доведеною є позиція цивільного позивача щодо завдання матеріальної шкоди за результатами пошкодження транспортного засобу та витрачених коштів на його евакуацію. Так, згідно з висновком експерта №79/2009 матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу марки «ВАЗ-2107» в результаті дорожньо-транспортної пригоди становить 14529 гривень 93 копійки, витрати на евакуацію складають 250 гривень.
Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме на загальну суму 16 913 гривень 36 копійок, щодо решти вимог слід відмовити.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку статті 81 КПК України.
Судові витрати стягнути з підсудного в порядку статті 91 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись статтями 323, 324, частиною 4 статті 327 КПК України (1960 року), суд
п о с т а н о в и в:

ОСОБА_8 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною 3 статті 185 КК України за епізодами таємного викрадення майна з магазину потерпілого ОСОБА_16 , з магазину ПП ОСОБА_18 , з магазину «Урожай» та виправдати на підставі частиною 4 статті 327 КПК України (1960 року), через недоведеність його участі у вчинені злочинів.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів та призначити йому покарання за частиною 3 статті 185 КК України 4(чотири) роки позбавлення волі; за частиною 2 статті 286 КК України 4(чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
Відповідно до частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді - 4(чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1(один) рік.
Звільнити ОСОБА_8 від покарання, призначеного за частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 286 КК України на підставі частини 1 статті 49, частини 5 статті 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Речові докази: легковий автомобіль марки Дейво-Сенс номерний знак НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні на штрафмайданчику Мукачівського РВ УМВС України в Закарпатській області, передати ОСОБА_8 за належністю; легковий автомобіль марки ВАЗ 2107 номерний знак НОМЕР_2 , що знаходився на зберіганні ОСОБА_9 - передати за належністю ОСОБА_19 ..
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 4641 (чотири тисячі шістсот сорок одну) гривню 67 копійок.
Цивільний позов ОСОБА_19 до ОСОБА_8 , про відшкодування заподіяної шкоди - задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_7 суму 16 913 грн. 36 коп. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

16 із 16
У задоволенні решти вимог - відмовити.
Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженими в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.
Головуюча ОСОБА_1