ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/473/22 Справа № 204/6656/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2021 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000342 відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, на утриманні нікого немаючого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2021 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 309 КК України було повернуто прокурору, оскільки суд дійшов висновків про те, що зміст правової кваліфікації кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_7 та формулювання обвинувачення, викладені в обвинувальному акті прокурором, не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, оскільки прокурор формулює обвинувачення, як придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, в той час як фактично в обвинуваченого був при собі наркотичний засіб.
Суд дійшов висновку, що наведене формулювання містить взаємовиключні поняття, за якими метадон є наркотичним засобом, обіг якого обмежено (!), дифенгідрамін (димедрол) у твердих формах відноситься до сильно діючих лікарських засобів та, одночасно з цим, зазначені препарати відносяться до психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу.
Крім того, на думку суду, в обвинувальному акті не зрозуміло, за незаконне придбання та зберігання якого саме предмету злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, чи то метадону (фенадону), чи то дифенгідраміну (димедролу) ОСОБА_7 притягується до кримінальної відповідальності.
Крім того, в обвинувальному акті є протиріччя відносно часу вчинення кримінального правопорушення, оскільки зазначено що ОСОБА_7 було зупинено працівниками поліції 24 червня 2021 року приблизно о 13 год. 25 хв., поблизу будинку № 4А по вул. Краснопільська у м. Дніпро, а проведення огляду ОСОБА_7 , в присутності двох понятих СОГ ВП №6 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області було проведено 24 серпня 2021 року, в період часу з 15 год. 35 хвл. по 16 год. 10 хвл., за адресою: м. Дніпро, вул. Краснопільська, поблизу будинку № 4А.
Тобто, в обвинувальному акті є суттєві протиріччя при визначенні предмету кримінального правопорушення, що впливає на конкретні обставини висунутого обвинувачення та кваліфікацію дій.
Тобто, саме такий виклад обвинувачення, на думку суду, вказує на його неконкретність, що впливає на права ОСОБА_7 та не дозволяє стверджувати про дотримання права останнього на захист.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2021 про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 309 КК України - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, мотивуючи такі вимоги тим, що направляючи обвинувальний акт до суду для розгляду, прокурор виклав обставини, які вважав встановленими та доведеними, зазначив правову кваліфікацію з посиланням на положення закону та сформулював обвинувачення. Тобто, виконав вимоги ст. 291 КПК України. Натомість, суд першої інстанції на стадії підготовчого судового засідання вдався до фактичної оцінки доказів та доведеності вини ОСОБА_7 , що виходить за межі повноважень суду на даній стадії судового провадження, і є безпосередньо предметом перевірки в ході судового розгляду кримінального провадження по суті висунутого обвинувачення.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Обвинувачений в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечував, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді доповідача, думку та пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кодексу. Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому і таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити наступні відомості: найменування кримінального провадження та його номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав самостійно.
Тобто, після отримання обвинувального акту суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.
Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Нормами ч. 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Колегія суддів приходить до висновку, що вищевказаних норм закону сторона обвинувачення при складенні обвинувального акту відносно ОСОБА_8 дотрималась в повному обсязі, в процесуальному документі вказано всі відомості, відповідно до положень ст. 291 КПК України, і підстав для його повернення в суду першої інстанції не було.
Так, відповідно до змісту повернутого прокурору обвинувального акту вбачається, що в ньому повністю відображено всі відомості щодо учасників кримінального провадження, їх анкетні дані, а також, відображено повний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 , тобто, слідчим при складанні даного процесуального документу було зазначено конкретний опис поведінки обвинуваченого, спосіб в який вирішено вчинити кримінальне правопорушення, мотив його злочинної діяльності, його кінцеву мету і вину у формі прямого умислу.
Також, викладено формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, факт вчинення якого прокурор вважає доведеним. Таким чином, складаючи обвинувальний акт, прокурором було в повному обсязі дотримано вимоги положень ст. 291 КПК України.
Щодо висновків суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті наведене формулювання містить взаємовиключні поняття, за якими метадон є наркотичним засобом, обіг якого обмежено (!), дифенгідрамін (димедрол) у твердих формах відноситься до сильно діючих лікарських засобів та, одночасно з цим, зазначені препарати відносяться до психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, а також, висновків суду щодо неконкретності висунутого обвинувачення, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, передбачених нормами КПК України на стадії підготовчого судового засідання. Тобто, суд фактично надав оцінку доведеності обвинувачення, сформульованому в обвинувальному акті прокурором, що має досліджуватись і встановлюватись судом під час безпосередньо здійснення судового провадження, а не на стадії підготовчого судового засідання. Встановлення відповідності висунутого обвинувачення фактично вилученим речовинам та їм назвам підлягає вже безпосередньо в ході судового провадження при з`ясуванні всіх обставин кримінального провадження та дослідженні письмових доказів.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, вийшовши за межі своїх повноважень на стадії підготовчого судового засідання, надав фактичну оцінку доведеності обвинувачення, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства, не є підставою для повернення обвинувального акту в розумінні положень ст. 314 КПК України. Процесуальний документ відносно ОСОБА_7 складений за результатами досудового розслідування, на думку колегії суддів, повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області задовольнити.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2021 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 309 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4