Справа№ 309/541/21
Провадження № 1-кп/309/214/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Хуст обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000983 внесеному до ЄРДР від 07.11.2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У підготовчому судовому засіданні 06.09.2021 року обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчення строків давності у кримінальному провадженні №0000983 внесеному до ЄРДР від 07.11.2016 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України. В обґрунтування клопотання зазначив про те, що із часу події - 06.08.2016 року минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, просив закрити кримінальне провадження. Вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 140 КК України не визнає, не вважає себе винуватим.

Враховуючи те, що за вчинене кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 140 КК України передбачено покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, у відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення за ч.2 ст.140 КК України відноситься до нетяжкого злочину та те, що з моменту вчинення даного правопорушення пройшло більше п`яти років, то у відповідності до ст. 49 ч.1 п.1 КК України минули строки притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.140 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечила щодо задоволення клопотання ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчення строків давності у кримінальному провадженні №0000983 внесеному до ЄРДР від 07.11.2016 року за вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України та закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання, просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч.1 ст.49 КК України у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Представник потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 не заперечив щодо закриття кримінального провадження №0000983 внесеного до ЄРДР від 07.11.2016 року за вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Поданий потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 цивільний позов в рамках кримінального провадження просив залишити без розгляду.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000983 внесеному до ЄРДР від 07.11.2016 року за вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України підлягає до задоволення виходячи з наступного.

До суду надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст. 140 КК України про те, що він як лікар акушер-гінеколог Хустської районної лікарні у період із 17 години 05 серпня по 09 годину 06 серпня 2016 року, перебуваючи на чергуванні в пологовому відділенні Хустської районної лікарні, розташованої за адресою м. Хуст вул. Івана Франка, 112, порушив вимоги посадової інструкції затвердженої 20 грудня 2011 року, передбачені розділом №2 «Завдання та обов`язки» та вимоги клінічного протоколу з акушерської допомоги «Нормальні пологи» затвердженого наказом Міністра охорони здоров`я №624 від 03.11.2008 року, який передбачає послідовність дій та заходів медичних працівників, для забезпечення нормального перебігу пологів, виявленню відхилень перебігу пологів, відхилень у стані матері чи плода та своєчасного прийняття обґрунтованого рішення, щодо подальшої тактики ведення пологів та визначення обсягу необхідного втручання, який складається з опису ситуацій, необхідності виконання відповідних дій та заходів, визначення значень, без систематизації документу в розділи, параграфи, статті, частини, пункти підпункти тощо, по відношенню до породіллі ОСОБА_7 , яка у даний період часу в передродовому стані знаходилася у даному пологовому відділенні. Клінічним «Протоколом» передбачено, що результати спостереження за прогресом пологів, станом матері та плода, заноситься лікарем акушер-гінекологом до партограми. Правильне заповнення та інтерпретація партограми сприяє ранньому виявлення відхилень персону пологів, відхилень у стані матері чи плода та допомагає своєчасно прийняти обґрунтоване рішення щодо подальшої тактики ведення пологів та визначити обсяг необхідних втручань. Спостереження за станом роділлі і плода в І періоді пологів включає наступні процедури: оцінка стану плода: серцебиття плода в пологах реєструється шляхом: періодичної аускультації за допомогою акушерського стетоскопу, ручного доплерівського аналізатора або за показаннями - шляхом електронного фетального моніторингу (кардіотокографія). Аускультація має проводитись кожні 30 хвилин протягом латентної фази та кожні 15 хвилин протягом активної фази першого періоду пологів.

У порушення вказаних вимог «Протоколу», лікар ОСОБА_4 розпочав заповнення медичного документу «Партограма» - о 02 годині 06.08.2016 року, зазначивши початок активної фази І періоду, не зазначивши передуючу «Латентну фазу» І періоду, тривалість якої згідно з «Протоколом» - триває до 8 годин відповідно, що найраніше о 18 годині 05.08.2016, під час перебуванні на чергуванні. Також, відповідно до клінічного протоколу акушерської допомоги "Дистрес плода при вагітності та під час пологів" затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я №900 від 27.12.2006, який передбачає послідовність дій та заходів медичних працівників, для діагностики дистресу плоду при вагітності та пологах та вибору тактики ведення вагітності та пологів, без систематизації документу в розділи, параграфи, статті, частини, пункти підпункти тощо, у частині документу «Дистрес плода під час пологів» визначено, що метою спостереження за плодом під час пологів полягає у своєчасному визначенні дистресу плода, ознаками якого є патологічна частота серцевих скорочень (понад 170 уд./хв. або нижче 110 уд./хв.), та для діагностики дистресу плода під час пологів використовуються: метод аускультації серцебиття плода - визначення частоти серцевих скорочень за одну хвилину та Кардіотокографія (КТГ) - синхронний електронний запис серцевого ритму плода і маткових скорочень упродовж 10-15 хвилин, за визначеною методикою для встановлення діагностичних критеріїв. Також визначено, що при дистресі плода у пологах на КТГ зазвичай виявляється одна чи кілька патологічних ознак: тахікардія чи брадікардія, стійка монотонність ритму (ширина запису 5 уд./хв. і менше), ранні, варіабельні та особливо пізні децелерації з аплітудою понад 30 уд./хв. У свою чергу лікар ОСОБА_4 , не провівши вказані медичні заходи та відповідне належне спостереження за породіллею, згідно з вимог Клінічних протоколів з акушерської допомоги, не виявляв патології частоти серцевих скорочень плоду чи визначених патологічних ознак, передбачених клінічними протоколами, з метою вчасного діагностування дистресу плоду, у зв`язку з чим був виявлений з запізненням іншим лікарем, після заступання на зміну 06.08.2016 року о 10 год. 15 хв.

Таким чином лікар ОСОБА_4 , внаслідок недбалого ставлення до своїх професійних обов`язків та несумлінного їх виконання, з початку латентної фази та під час активної фази пологів породілі ОСОБА_7 , аускультацію серцебиття плоду та Кардіотокографію з необхідною періодичністю та методикою не проводив, відповідно не встановив наявність патологічних ознак та не діагностував «дистрес плоду», не визначив необхідність зміни тактики ведення пологів через екстренне розродження, хоча мав таку можливість, так як вказані дії були здійснені іншим лікарем яким діагностовано дистрес плоду та проведено екстренне розродження шляхом «кесаревого розтину», що призвело до пізньої діагностики дистресу плода, спричинення інтранатальної асфіксії й інфаркту та утворення поренцефалічної кісти на місці геморагічного інфаркту, у новонародженої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та як результат її тривалого лікування та встановлення інвалідності, відповідно настання для неї важких наслідків, які перебувають у прямому причинному зв`язку зі злочинною недбалістю лікаря ОСОБА_4 , який не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків своєї бездіяльності, хоча повинен був і міг їх передбачити.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст. 140 КК України неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому.

У відповідності до п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.314 КПК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, у тому числі під час підготовчого судового засідання, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правих підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених п.п.1-4 ч.1 ст. 49 КК України за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого на звільнення на підставі строків давності.

Дана позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 25 лютого 2021 року по справі № 192/3301/16-к.

У відповідності до п.3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого с.2 ст.140 КК України, з моменту вчинення кримінального правопорушення пройшло більше 5 років, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі ч.1 п.3 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Суд констатує, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим. Крім цього, така відмова може призвести до порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є неприпустимим.

У відповідності до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» (зі змінами від 03 грудня 1997 року) у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

За наведених підстав заявлений потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням слід залишити без розгляду.

Витрати на залучення експерта під час досудового розслідування кримінального провадження - відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.284, 285, 286, 287, 314-315 КПК України, ч.1 п.5 ст.49, ч.5 ст. 74 КК України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 140 КК України - задоволити.

Звільнити ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 п.3 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000983 внесене до ЄРДР від 07.11.2016 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 140 КК України - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Витрати на залучення експерта під час досудового розслідування кримінального провадження відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Хустський районний суд Закарпатської області.

Ухвала вступає в законну силу після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Закарпатським апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1