Справа № 484/177/21
Провадження № 1-кп/484/219/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.10.2021 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
у складі: головуючого - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченої - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000768 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Журавлинка Голованівського району Кіровоградської області, громадянки України, освіта середня, не працюючої, заміжньої, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимої,
у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.125 КК України, суд, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 працює касиром на маршрутному таксі № 51 в ПП «Авто Реал».
10.12.2020 року, приблизно о 08:20 год., ОСОБА_5 знаходячись на своєму маршруті разом із водієм ОСОБА_6 прибули до автостанції «Голта» за адресою вул. Грушевського м. Первомайськ. Коли ОСОБА_5 вийшла з маршрутного таксі для відмітки на автостанції, то до неї підійшла ОСОБА_4 та розпочала сварку з приводу здійснення безкоштовного перевезення, що стосується її неповнолітньої доньки ОСОБА_7 2011 р.н., відповідно до програми «Шкільний Маршрут».
В ході даної сварки, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання відповідних наслідків, ОСОБА_4 умисно схопила своїми руками за шию потерпілу ОСОБА_5 та нанесла їй як мінімум один удар в область обличчя.
Внаслідок протиправних та умисних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у виді синця обличчя, садно шиї, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані вище дії ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими нею тілесними ушкодженнями.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України, а саме - умисне легке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального проступку не визнала та пояснила, що 09.12.2020 року ОСОБА_5 виганяла її доньку з маршрутного таксі, мотивуючи відсутністю останньої в списках в програмі «Шкільний Маршрут», тому 10.12.2020 року в ранці ОСОБА_4 зустріла маршрутний автобус на автостанції «Голта», так як свекруха їй пояснила, що ОСОБА_8 знову виганяла її доньку з автобуса, влаштувала з кондуктором словесна перепалку, при цьому тілесних ушкоджень останній вона не наносила. Синці у потерпілої були зафіксовані лише наступного дня. В судових дебатах ОСОБА_4 погодилась з позицією прокурора.
Крім того, вина обвинуваченої підтверджується:
- поясненнями потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що вона працює кондуктором ПП «Авто Реал» і маршрутний автобус, на якому вона працює має перевозити школярів безкоштовно. Перед конфліктом вони три дні возили доньку обвинуваченої і вона їй говорила, щоб мама внесла її в списки школярів на перевезення. 10.12.2020 року, виконуючи рейс на маршруті «№51» о 08.20 год. під`їхали на автостанцію «Голта» і коли вона вийшла з автобусу то обвинувачена накинулась на неї, однією рукою схопила за шию, а другою почала бити по обличчю. Після того, як обвинувачену відтягнули від неї, вони продовжили рух по маршруту, а потім в той же день вона звернулась з заявою до поліції, а наступного дня і до судмедексперта;
- поясненнями свідка ОСОБА_9 , яка пояснила суду, що вона працює касиром-контролером автостанції «Голта», точно сказити коли це відбулося вона не може, але знаходячись в приміщенні автостанції почула крик, відкривши вікно побачила, що біля маршрутного автобусу одна жінку товче другу об автобус, побачивши в руках жінки, яку товкли об автобус папери, вона зрозуміла, що це кондуктор. Впізнати зразу її не могла так як шапка була насунута на лице, на скільки вона зрозуміла - обвинувачена тримала руками кондуктора за одяг біля шиї;
- поясненнями свідка ОСОБА_6 , який пояснив суду, що він працює водієм маршрутного автобуса ПП «Авто Реал», коли точно відбулася подія він не пам`ятає, але було холодно, о 08.20 год. проїжаючи по маршруту з кондуктором ОСОБА_5 під`їхали до автостанції «Голта», він почув крик, побачив як з автобуса вискочив молодий чоловік, вибіг і сам з автобуса, побачив як обвинувачена схопила кондуктора руками за шию, а пасажир, що вибіг їх розбороняв, він взяв за руки обвинувачену і став її умовляти, щоб заспокоїлась, та відійшла і вони продовжили рейсовий маршрут;
- поясненнями свідка ОСОБА_10 , який пояснив суду, що він їх в маршрутному автобусі, коли це було точно він не пам`ятає, пам`ятає, що було холодно і це було в ранці, на зупинці «Голта» побачив як обвинувачена схопила потерпілу за одяг та нанесла їй ляпас по обличчю, він підбіг до них та ставши по середині між жінками став розпихувати їх в сторони таким чином розбороняючи останніх.
Крім того, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.125 КК України знайшла своє підтвердження у судовому засіданні наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви потерпілої ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 10.12.2020 року, яка просить прийняти заходи до ОСОБА_4 , яка спричинила їй тілесні ушкодження;
- актом судово-медичного дослідження №651 від 11.12.2020 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлено: синець обличчя, садно шиї, які могли утворитися 10.12.2020 року при обставинах на які вказує потерпіла від дії тупого твердого предмету і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.01.2021 року з фото-таблицею до нього, вході якого потерпіла ОСОБА_5 розповіла за яких обставин ОСОБА_4 нанесла їй тілесні ушкодження, а також показала в якому положенні вона перебувала відносно обвинуваченої коли остання наносила їй удари по обличчю та як схопила її за шию.
Отже, оцінивши вище зазначені докази відносно вини обвинуваченої, суд, знаходить, що вони підтверджують те, що саме обвинувачена спричинила тілесні ушкодження 10.12.2020 року та свідчать, що про те, що обвинувачена діяла умисно та безпосередньо вчинила кримінальний проступок передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд знаходить наявність на утриманні двох малолітніх дітей.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України суд не знаходить.
Призначаючи покарання обвинуваченій, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винної, яка характеризується за місцем проживання виключно позитивно, притягується до кримінальної відповідальності вперше, раніше не судима, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей, вчинила кримінальний проступок проти здоров`я особи.
Разом з тим, суд бере до уваги пункт 1 Постанови Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», де зазначено те, що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При призначені покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Пункт 2 вказаної Постанови наголошує на тому, що висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.
Так, санкція ч.1 ст.125 КК України передбачає такі види покарання: штраф, громадські роботи, виправні роботи.
З урахуванням вимог ст.65 КК України, виходячи з обставин вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу, тобто обрати більше м`яке покарання із передбачених видів покарань за ч.1 ст.125 КК України, та визначити його розмір ближче до максимальної межі передбаченого даного виду покарання, враховуючи позицію потерпілої щодо призначення обвинуваченій покарання «по всій строгості закону», оскільки, санкція ч.1 ст.125 КК України, за якою притягується до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , передбачає, зокрема максимальний штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до 850 гривень.
Саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 392-396 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: підпис.