Провадження № 11-кп/4820/596/21
Справа № 685/151/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 14 січня 2021 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 30 червня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Теофіпольського районного суду від 30 червня 2021 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

21 січня 2021 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 4 місяці позбавлення волі,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком один рік.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Білогірського районного суду Хмельницької області від 21 січня 2021 року, остаточно визначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком три роки шість місяців.

У строк покарання ОСОБА_9 зараховано покарання у виді позбавлення волі строком п`ять місяців та вісім днів, відбуте частково за вироком Білогірського районного суду Хмельницької області від 21 січня 2021 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 визначено рахувати з 30 червня 2021 року.

Скасовано арешт, накладений на пневматичну рушницю марки Hatsan mod 90 чорного кольору, калібру 4.5 мм, згідно ухвали слідчого судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2021 року.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, в ніч з 27 на 28 листопада 2020 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи всередині кабіни вантажного автомобіля марки MAN з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_11 , розташованого на території пункту прийому металобрухту приватного підприємця ОСОБА_11 , розташованого по АДРЕСА_2 , виявив на спальному місці всередині кабіни автомобіля пневматичну рушницю марки Hatsan mod 90 чорного кольору, калібру 4.5 мм, вартістю 1250 грн., яка належить потерпілому, після чого, діючи умисно, повторно та з корисливих мотивів викрав її, винісши за територію та заховавши у чагарниках неподалік території пункту прийому брухту.
Своїми діями ОСОБА_9 заподіяв потерпілому ОСОБА_11 шкоду на вищезазначену суму.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок змінити, пом`якшивши покарання на строк до 3 років 4 місяці.
Свої вимоги аргументує тим, що призначене йому покарання є занадто суворим.
Звертає увагу на тому, що він щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, добровільно повернув викрадене майно, що в сукупності свідчить про можливість призначення більш м`якого покарання.
Заслухавши суддю доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненому кримінальному правопорушенні при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується будь ким із учасників судового процесу, в тому числі і самим обвинуваченим.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, є вірною.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_9 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням особи обвинуваченого, ступеня тяжкості вчиненого ним злочину та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч.2 ст.50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд першої інстанції врахував особу останнього, а також і те, що ОСОБА_9 щиро розкаявся у вчиненому, що виразилося в усвідомленні в судовому засіданні протиправності вчиненого та щирому жалю з цього приводу, активно сприяв розкриттю злочину, що виразилося у добровільній участі у слідчому експерименті, добровільно видав викрадене.

Не можуть бути задоволеними доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про необхідність пом`якшення остаточного призначеного покарання з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи особу ОСОБА_9 , який раніше судимий, суд призначив останньому покарання в межах санкції ч. 2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.
Враховуючи вищезазначене, суд при призначенні остаточного покарання ОСОБА_9 застосував вимоги ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Білогірського районного суду Хмельницької області від 21 січня 2021 року і призначив йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки ОСОБА_9 , будучи раніше судимим за вчинення крадіжок, на шлях виправлення не став, а вчинив новий умисний злочин, а тому його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_9 покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, з урахуванням санкції кримінального закону, за яким кваліфіковані його злочинні дії, та вимог ст. 65 КК України.

Підстав для зміни вироку та пом`якшення призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 30 червня 2021 року відносно ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді