Справа № 145/1806/21
УХВАЛА
Іменем України

13 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця клопотання слідчого СВ ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000239 від 22.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Вінницького районного суду Вінницької області надійшло вищевказане клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно о 11:00 год. 22.11.2021, ОСОБА_4 , маючи умисел спрямований на незаконне збагачення та таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у приміщення, перебуваючи в м. Гнівань, Гніванської ОТГ, Вінницького району, Вінницької області, підійшов до будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 . В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у приміщення, всупереч волі законного володільця та за відсутності визначених законом підстав, ОСОБА_4 , діючи таємно, з корисливим мотивом та метою, шляхом відкриття не зачинених вхідних дверей, проник до приміщення будинку, де зберігалися матеріальні цінності, звідки вчинив крадіжку мобільного телефону марки «Bravis» моделі «Adult C220» в корпусі чорного кольору, вартістю 699 гривень. Після вчиненого злочину ОСОБА_4 залишив місце події, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди. По даному факту СВ відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області 22.11.2021 було відкрито кримінальне провадження № 0000239 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. 22.11.2021 року громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож.: АДРЕСА_1 добровільно видав працівникам поліції ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області викрадений мобільний телефон марки «Bravis» моделі «Adult C220» в корпусі чорного кольору, який він придбав у ОСОБА_4 .. Даний мобільний телефон було вилучено, визнано та приєднано до даного кримінального провадження в якості речових доказів.

В судове засідання слідчий СВ ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 надав суду заяви про розгляд даного клопотання у його відсутність, вимоги подання підтримує та просить задовільнити.
Відповідно до положень ст. 172 КПК України, неприбуття осіб визначених в ч. 1 ст. 172 КПК України, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно зі ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Частиною 1 статті 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно дотримуватись вимог Конституції, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
За нормами ст. 26 КПК України слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень згідно з цим Кодексом.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів, пославшись на те, що вищевказані речові докази є тимчасово вилученими для проведення слідчих та процесуальних дій, зокрема для проведення судово-товарознавчої експертизи, мають доказове значення для повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, відповідають критеріям, зазначеним у п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, крім того, відповідно до ст. 98 КПК України мають значення речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, що можуть бути використані як докази фактичних обставин, що встановлюються в ході досудового розслідування, тому з метою забезпечення збереження вилучених у кримінальному провадженні речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.
Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для даного арешту майна, наслідки такого, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.
Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Bravis» моделі «Adult C220» в корпусі чорного кольору, який добровільно видав працівникам поліції відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож.: АДРЕСА_1 , власником якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож.: АДРЕСА_1 , якого визнано та приєднано до даного кримінального провадження в якості речового доказу та який перебуває у відділенні поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим відділу поліції, на якого покладається обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт. Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1