Номер провадження: 11-кп/813/1184/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2021 року про відмову застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відносно:

ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нові Трояни Болградського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- вироком Болградського районного суду Одеської області від 16 грудня 2010 року за ч.2 ст.153 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяці, 12 вересня 2013 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2013 року;
- вироком Київського районного суду м. Одеси від 02 липня 2018 року за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання начальника ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» про застосування умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного йому вироком Київського районного суду м. Одеси від 02 липня 2018 року за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Прийняте рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що засуджений ОСОБА_8 не довів його виправлення своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що суд першої інстанції не дотримався вимог закону та постановив невмотивоване рішення.

Засуджений ОСОБА_8 звертає увагу, що суд дослідив його характеристику та встановив усі підстави для умовно-дострокового звільнення. Зокрема, ОСОБА_8 має низку заохочень, при цьому повністю відсутні факти притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, апелянт наголошує на тому, що він жодного разу не порушував іспитові строки, а враховуючи сукупність відомостей, що характеризують його особу, вважає, що довів своє виправлення та до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу засудженого, прокурора ОСОБА_6 , яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги засудженого, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до положень ст.81 КК України до засудженого, що відбуває покарання у виді позбавлення волі і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з п.2) ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Отже, зі змісту вказаної норми права випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за наявності таких обов`язкових умов, як відбування покарання у виді позбавлення волі, доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, фактичне відбуття встановленої законом частини призначеного покарання в залежності від класифікації злочину за ступенем тяжкості, формою вини та об`єктом суспільно-небезпечного посягання, наявності попередніх судимостей.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

З матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_8 на момент розгляду в суді його клопотання начальника ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» відбув більше двох третин строку призначеного йому покарання.

Водночас, апеляційний суд встановив, що згідно характеристики ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» ОСОБА_8 за час відбування покарання отримав десять заохочень, дисциплінарних стягнень не має.

Також апеляційний суд враховує, що засуджений ОСОБА_8 :

- визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за який відбуває покарання;

- на підставі ч.5 ст.188 КВК України залучався до праці, яку виконує у повному обсязі та вчасно, за що був заохочений правами начальника установи чотири рази з вказаних десяти;

- 10 липня 2020 року засудженого рішенням комісії установи переведено до дільниці соціальної реабілітації по відбуттю однієї третини, у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставлення до праці довів, що став на шлях виправлення;

- засуджений приймав участь у програмах диференційованого виховного впливу та отримав виробничу спеціальність слюсар.

Враховуючи викладене, апеляційний суд визнає вказану характеристику позитивною.

Зазначені обставини у своїй сукупності дають апеляційному суду підстави для висновку про те, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення, що довів своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

Таким чином, апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому його виконанні відпадає необхідність.

З огляду на це, законом України про кримінальну відповідальність передбачено можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи характеристику засудженого ОСОБА_8 , апеляційний суд визнає необґрунтованим та непереконливим висновок суду першої інстанції про те, що процес виправлення ОСОБА_8 не досяг тієї стадії, на якій його може бути звільнено умовно-достроково від відбування покарання.

Відтак, висновки суду першої інстанції в оскарженій ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що, згідно ст.409, 411 КПК України, є беззаперечною підставою для скасування оскарженої ухвали.

Відповідно до п.4) ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та ухвалити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, оскаржена ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 05 липня 2021 року скасуванню з постановленням нової ухвали, якою належить відмовити у задоволенні клопотання захисника.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419, 523, 537, 539 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» про застосування умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного йому вироком Київського районного суду м. Одеси від 02 липня 2018 року за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання начальника арештного дому «Одеська виправна колонія (№14)» ОСОБА_9 .

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умовно-дострокове звільнення від невідбутої частини покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Одеси від 02 липня 2018 року у виді 6 місяців 6 днів позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_8 з ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» негайно.

Копію ухвали Одеського апеляційного суду направити до ДУ «Одеська виправна колонія (№14) для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3