Провадження №: 1-кс/755/121/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" січня 2022 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003362 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Масевичі Рокитнівського району Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,
У С Т А Н О В И В:
10 січня 2022 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у кримінальному провадженні № 0003362 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2021, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Так, органом досудового розслідування встановлено, що 20 листопада 2021 року, приблизно о 23 год. 10 хв., ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_5 перебували за адресою: АДРЕСА_3 , біля проїзної частини, де вступили у конфлікт у формі обопільної лайки з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

В ході вказаного конфлікту у ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, за попередньою змовою групою осіб, шляхом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , із застосуванням предмета, спеціально заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Так, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_5 умисно вчинили хуліганство, яке виразилось в тому, що вони, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, з хуліганських спонукань безпричинно виразилися нецензурною лайкою на адресу потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , та на фоні цього спровокували конфлікт із останніми, який став приводом для виникнення злочинного умислу, направленого на вчинення хуліганських дій відносно потерпілих.

В подальшому, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_5 , реалізуючи власний протиправний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, що супроводжувалось особливою зухвалістю, діючи умисно та усвідомлюючи суспільну небезпеку, безпричинно, з хуліганських спонукань, з мотиву явної неповаги до суспільства, що виражалось у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві та самоствердитись за рахунок приниження інших осіб, віднайшли по ходу руху два фрагменти дерев`яних палиць, що були вкопані у ґрунт, та, витягнувши їх, наздогнали потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

В подальшому ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_5 , діючи з особливою зухвалістю, маючи при собі фрагменти дерев`яних палиць, тобто предмети, заздалегідь заготовлені для нанесення тілесних ушкоджень, якими умисно завдали тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 впала на землю та не вчиняла опору, а ОСОБА_8 , розуміючи, що не зможе чинити опору ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , почав бігти в бік проїзної частини, та, перелізши паркан, впав на асфальтне покриття проїзної частини. В цей момент ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, наздогнали ОСОБА_8 , який лежав на проїзній частині, та, усвідомлюючи суспільну небезпеку, безпричинно, з хуліганських спонукань, з мотиву явної неповаги до суспільства, що виражалось у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві та самоствердитись за рахунок приниження інших осіб, продовжили наносити тілесні ушкодження фрагментами палиць по голові та тулубу ОСОБА_8 , який деякий час намагався рухами рук захиститись від ударів, однак від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_8 припинив чинити опір. В цей момент дії ОСОБА_7 та ОСОБА_5 були помічені водієм автомобіля «Сітроєн» (д.н.з. не встановлений) ОСОБА_10 , який зробив зауваження ОСОБА_7 та ОСОБА_5 і зупинив свій автомобіль, щоб припинити протиправні дії останніх. Крім того, очевидцями вказаної події стали інші свідки в кількості не менше чотирьох осіб, які перебували поблизу місця події. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на проїзній частині бульвару Перова в м. Києві зупинився рух транспорту та виникла аварійна ситуація. Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникли. Від протиправних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_5 потерпіла ОСОБА_9 , відповідно до довідки Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, отримала закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забійну рану лобної ділянки ліворуч.

21.11.2021 р. о 16 год. 49 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Вказана підозра підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, копії яких долучені до клопотання, зокрема: протоколами огляду місця події від 21.11.2021 р.; протоколами допиту свідків; протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками; протоколами допиту потерпілої ОСОБА_9 ; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України та іншими доказами в їх сукупності.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що на сьогодні виникла необхідність продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що необхідно виконати певну низку слідчих (розшукових) дій та процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, які містять ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому підстави для зміни запобіжного заходу та відмови у продовженні підозрюваному ОСОБА_5 застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час відсутні, оскільки ризики, що обґрунтовували необхідність обрання запобіжного заходу, не зменшились і більш м`який запобіжний захід, інший ніж тримання під вартою, не може запобігти заявленим ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, в обґрунтування своєї позиції зазначив доводи, аналогічні викладеним у клопотанні, наполягав на його задоволенні.

Підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання. Просили застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт за адресою: АДРЕСА_4 , за місцем проживання його рідної тітки, що надала згоду на його проживання разом із нею. Вважали, що ризики не доведені. Та зауважили на тому, що підозрюваний раніше не притягався до кримінальної відповідальності.

Судовим розглядом встановлено, що Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0003362 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

21 листопада 2021 о 05 годині 40 хвилин ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

21 листопада 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2021 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком застосування до 19 січня 2022 року включно.

Постановою керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_11 від 10 січня 2022 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003362, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2021, продовжено до трьох місяців.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 21.11.2021 р.; протоколами допиту свідків; протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками; протоколами допиту потерпілої ОСОБА_9 ; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України та іншими доказами в їх сукупності.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, є обґрунтованою та може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 може бути причетним до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства").

Водночас слідчим суддею перевірені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Так, для завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні необхідно провести ще низку слідчих дій, які об`єктивно неможливо здійснити до закінчення строку тримання ОСОБА_5 під вартою, а саме: провести ряд слідчих та процесуальних дій з метою встановлення обставин вчинених кримінальних правопорушень; провести процедуру відкриття матеріалів кримінального провадження відповідно до приписів ст. 290 КПК України підозрюваному, його захиснику, та потерпілій, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Разом із тим, слідчим у клопотанні зазначено щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків, потерпілу у даному кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи наведені обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, його характер та особу підозрюваного, який не працює та не має стійких соціальних зв`язків, а також те, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чинити незаконний вплив на свідків або потерпілу з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є продовження строку тримання під вартою.

Водночас, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Отже, слідчим суддею встановлено, що обґрунтованість підозри на даній стадії досудового розслідування є достатньою, викладені обставини свідчать про те, що закінчити досудове розслідування у встановлені строки не виявляється можливим, а заявлені ризики не зменшились в частині необхідності забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Водночас, аналізуючи обставини кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор, та доходить висновку, що продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 необхідне для забезпечення його належної процесуальної поведінки та ненастання ризиків, що мають місце.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті. Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до восьмидесятий розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В той же час, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, обставини кримінального правопорушення, заподіяну шкоду, а також з урахуванням встановлених судом ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає за належне, у відповідності до приписів абз. 5 ч. 5 ст. 182 КПК України, призначити підозрюваному заставу в розмірі, що перевищує межі застави, визначені у ч. 5 ст. 182 КПК України, та який становить 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 248 100 грн., яка в достатній мірі гарантує виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.
При визначенні розміру застави суд також виходить з позицій Європейського Суду з прав людини, відповідно до яких визначення суми коштів, яку повинна надати особа, виходячи лише з можливих розмірів збитків, не відповідає статті 5 § 3 Європейської Конвенції. Застава повинна визначатися даними про особу, щодо якої обирається застава, її особистістю, добробутом, іншими ознаками, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від суду буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання порушувати свої процесуальні обов`язки.
Водночас, обираючи підозрюваному ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у виді застави, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, на останнього належить покласти відповідні обов`язки.
Згідно з приписами ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.
На підставі викладеного та керуючись статтями 176-178, 181, 194, 309, 376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003362, строк тримання під вартою до 21 лютого 2022 року, включно.
Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, у межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 248100 грн., зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місце роботи;
- утримуватись від спілкування з іншим підозрюваним ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні;
Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді обов`язків - 60 днів з моменту внесення застави у розмірі, визначеному судом, однак у межах строку досудового розслідування.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.
Слідчий суддя ОСОБА_12