Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/6046/21
Провадження № 1-кп/279/676/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2021 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження №000652 від 05.10.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки с.Калинівка, Хорошівського району,

Житомирської області, громадянки України, освіта повна

загальна середня, не одруженої, не працюючої, раніше

судима: 21.12.2012 року Коростенським міськрайонним
судом Житомирської області за ч.3 ст.187 КК України до
7 років позбавлення волі, зареєстрованої за адресою:

АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою:

АДРЕСА_2 ,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_4 повторно, 07 жовтня 2021 року, близько 16 години 00 хвилин, перебуваючи в селі Немирівка, Коростенського району, Житомирської області, через незачинені ворота, незаконно проникла на територію домоволодіння, що за розташоване адресою: АДРЕСА_3 , де діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою власного збагачення, проникла до сарайного приміщення, двері якого не були закриті на замок, що знаходиться на території вищевказаного домоволодіння, звідки таємно викрала чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: велосипед марки «ММВЗ», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/106-21/10713-ТВ від 21.10.2021 року становить 966,66 грн., після чого з викраденим місце події залишила, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на вищевказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. З ст.185 КК України.
Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи ОСОБА_4 , якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Обвинувачена ОСОБА_4 , в судовому засіданні не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, свою вину по обвинуваченню за кримінальним правопорушенням передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнала повністю та підтвердила зазначені в обвинувальному акті фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, пояснила, що дійсно в указаний в обвинувальному акті дні та час таємно викрала чуже майно, зазначила, що вона щиро розкаюється у вчиненому.
Потерпілий в судове засідання не з`явився надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити в його відсутність, щодо призначення міри покарання просив врахувати його думку та призначити міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , не пов`язану з позбавленням волі. Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 , повністю визнала себе винуватою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої ОСОБА_4 , та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої. За таких обставин суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 повністю доведена. Її дії мають правильну правову кваліфікацію за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення. Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст.65 КК України, п.1 п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.67 КК України є рецидив злочинів.
Як особа молодого віку ОСОБА_4 неодружена, здійснює догляд за хворим членом сім`ї, не працює, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, раніше судима.
Згідно ст.12 КК України вчинений ОСОБА_4 злочин передбачений ч.3 ст. 185 КК України є тяжким злочином.
Згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Так у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд сказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
З урахуванням викладеного, суд призначає покарання відповідно до санкції частини статті, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі.
Крім того, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, суд враховує, що ОСОБА_4 , за місцем реєстрації та проживання характеризується посередньо, на спеціалізованих обліках не перебуває, беручи до уваги позицію потерпілого, а також щире каяття обвинуваченої у вчиненому, її відношення до скоєного злочину, те, що обвинувачена дає критичну оцінку своїм діям, навіть попри скоєння тяжкого стосовно ст.12 КК України злочину, суд вважає, що виправити ОСОБА_4 і запобігти скоєнню нею нових злочинів можливо без ізоляції її від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від нього на підставі ст.75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку вона, ОСОБА_4 не скоїть нових злочинів та виконає обов`язки передбачені ст.76 КК України. У відповідності до ст.76 КК України суд покладає на обвинувачену ОСОБА_4 певні обов`язки, як на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням. Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів. У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено. Арешт на майно по даному кримінальному провадженні не накладався. Відповідно до ст.124 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави. Рішення про речові докази приймається відповідно до ст.100 КПК України. Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, застосований до обвинуваченої ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишається незмінним. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст.50, 65, 66-67, ч.3 ст. 185 КК України,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватою в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк на 2 (два) роки.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обраний ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05.11.2021 року ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання строком до 28.12.2021 року, до вступу вироку в законну силу залишити незмінним.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 686 гривень 48 копійок витрат на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/106-21/10713-ТВ від 21.10.2021.
Речові докази: - велосипед марки «ММВЗ», який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити потерпілому ОСОБА_5 ; - оптичний диск «DVD-R» для лазерних систем зчитування інформації на якому збережено відеозаписи результатів слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_4 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 Копія згідно з оригіналом: