Провадження № 1-в/127/558/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотання засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання в Державній установі «Вінницька виправна колонія (№ 86), про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області 12.08.2021 року надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання в Державній установі «Вінницька виправна колонія (№ 86), про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,.

Клопотання ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що протягом всього періоду відбування покарання він працевлаштований та має чотири заохочення, тому вважає, що може бути звільнений умовно-достроково.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи його в даному випадку передчасним.

Засуджений ОСОБА_4 в письмовій заяві просив проводити розгляд його клопотання про умовно-дострокове звільнення без його участі, також зазначив, що відводів суду та прокурору не заявляє, послуг адвоката не потребує.
Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, приходить до наступного висновку.

Так, згідно з ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Виходячи із вимог ст. 81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06 червня 2017 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, з врахуванням положення ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, до покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Строк відбування покарання за цим вироком обчислюється з дати затримання з 06 жовтня 2015 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 06 жовтня 2015 року до дати набрання даним вироком законної сили, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі. Задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 на суму 507 218 (п`ятсот сім тисяч двісті вісімнадцять) гривень 74 копійки. Вирішено питання по процесуальних витратах та речових доказах. Даний вирок набрав законної сили 03 листопада 2017 року відповідно до ухвали Апеляційного суду Вінницької області.
Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.
Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Так, з особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 06 жовтня 2015 року. До Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86) прибув з Державної установи «Ладижинська виправна колонія (№ 39).
Відповідно до характеристики від 01.07.2020 року та матеріалів особової справи засуджений ОСОБА_4 працевлаштований та йому нараховується заробітна плата, дотримується правил поведінки, трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Також ОСОБА_4 підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, не конфліктує, сприймає критику на свою адресу, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Бере участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення». Підтримує з рідними соціально-корисні зв`язки. На профілактичному обліку не перебуває.
Під дію статті 81 КК України (умовно-дострокове звільнення), засуджений підпадає по відбуттю 3/4 строку покарання, а саме з 09 червня 2020 року.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 вбачається, що протягом відбутої частини строку покарання останній має 2 (два) дисциплінарні стягнення та 5 (п`ять) заохочень, останнє за 05 липня 2021 року.
Вирішальне значення при умовно-достроковому звільненні має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
Разом із тим матеріали справи не мають достатніх даних про те, що засуджений ОСОБА_4 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки вину за вироком суду визнав частково, будучи працевлаштованим в місцях позбавлення волі та отримуючи заробітну плату навіть не намагався самостійно хоч частково відшкодувати завдану потерпілій за вироком шкоду, яка становить 507 218,74 грн., протягом всього періоду відбування покарання має лише 5 (п`ять) заохочень. Такі обставини не вказують на сталість виправлення та сумлінну поведінку засудженого ОСОБА_4 під час всього строку відбуття покарання. Крім того, засудженому ОСОБА_4 судом і так було скорочено значну частину призначеного покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі, шляхом зарахування у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України періоду попереднього ув`язнення з 06 жовтня 2015 року (з дати затримання) до дати набрання даним вироком законної сили - 03 листопада 2017 року, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі. Тому, в даному випадку відсутня доцільність та необхідність умовно-дострокового звільнення, оскільки мета призначеного ОСОБА_4 покарання ще не досягнута.
В зв`язку з наведеним, дослідивши усі дані в їх сукупності, суд приходить до висновку, що станом на дату розгляду клопотання, підстави для умовно-дострокового звільнення, є недостатніми для прийняття позитивного рішення. На думку суду, ОСОБА_4 не довів своє виправлення, а тому слід відмовити в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання в Державній установі «Вінницька виправна колонія (№86), про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: