Справа № 457/1158/21
провадження №1-кп/457/122/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року м.Трускавець
Трускавецький міський суд Львівської області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці матеріали кримінального провадження № 0000071 від 21 липня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ходорів Стрийського району Львівської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого востаннє вироком Бориславського міського суду Львівської області від 14 травня 2021 року за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 1 рік, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, вироком Бориславського міського суду Львівської області від 14 травня 2021 року за ч. 2 ст. 389 КК України з призначенням покарання у виді обмеження волі строком 1 рік, а на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування цього покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, на шлях виправлення не став, а вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.
20 липня 2021 року о 13 год 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом на викрадення офіційного документа, яким є паспорт громадянина України, скориставшись відсутністю уваги останньої, шляхом вільного доступу, умисно, таємно викрав з полиці шафи, однієї із кімнат даної квартири, паспорт громадянина України, виданий на імя ОСОБА_6 .

Крім цього, будучи раніше судимим, вироком Бориславського міського суду Львівської області від 02 вересня 2020 року, 20 липня 2021 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю уваги останньої, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, таємно викрав із полиці шафи, однієї із кімнат грошові кошти у сумі 3000 гривень, чим заподіяв останній майнову шкоду на вказану суму.

Обвинувачений винним себе визнав повністю, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним злочину, зокрема суду пояснив, що він дійсно викрав з квартири потерпілої паспорт та грошові кошти. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суворо не карати.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнав фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Судом встановлено в відкритому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,оскільки він вчинив таємне, повторне викрадення чужого майна (крадіжку), а також вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 357 КК України, оскільки він вчинив викрадення паспорта. Вчинені обвинуваченим злочини відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме те, що він раніше судимий, новий злочин вчинив в період іспитового строку, на обліку в лікаря психіатра не перебуває,однак перебуває на обліку у лікаря нарколога з 1998 року з діагнозом F10.2. та відповідно до висновку судово - психіатричного експерта №412 від 13.08.2021 року, в період інкримінованих йому дій хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав, та не виявляв ознак тимчасового чи будь якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, та на даний час психічними захворюваннями не страждає, виявляє розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, що не позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Одночасно суд враховує неодноразовість притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, те, що належних висновків він для себе не зробив, що у своїй сукупності засвідчує підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_3 . Суд вважає, що покарання у виді обмеження волі буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових злочинів. Таким чином, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засуджених є їх виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. З огляду на характер, кількість та систематичність кримінальних правопорушень, вчинених обвинуваченим, суд приходить до переконання, що його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів є неможливими без ізоляції від суспільства.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, є рецидив злочину.

Відповідно до вироку Бориславського міського суду Львівської області від 14 травня 2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком 1 рік, а на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування цього покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.
Відповідно до вимог ст. 71 КК України до покарання, призначено цим вироком, слід приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 14 травня 2021 року.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України обмеження волі строком 1 рік 2 місяці;

-за ч. 3 ст. 357 КК України обмеження волі строком 1 рік.

Відповідно до ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити засудженому ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 2 місяці.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 14 травня 2021 року та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді обмеження волі строком 1 рік 3 місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Речові докази паспорт громадянина України на імя ОСОБА_6 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номера та банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Речовий доказ CD-R диск із записаним на нього відеозаписом із камери зовнішнього відео спостереження розташованих ТЦ «Європа» на вул. Стебницькій, 56 у м. Трускавці за фактом крадіжки майна 20 липня 2021 року, що зберігається з матеріалами кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області впродовж 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1