ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1394/21 Справа № 202/4520/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000471 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Першотравневе Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, малолітніх дітей та людей похилого віку на утриманні не має, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -
за участю секретаря ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_9
В С Т А Н О В И Л А:
За ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2021 року задоволено клопотання слдічого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11-35 год. 17 жовтня 2021 року.
Слідчим суддею враховано, що заявлені ризики та суспільна небезпека особи підозрюваного не зменшились і виправдовують продовження його тримання під вартою. Не надані належні об`єктивні і допустимі докази про зменшення або відсутність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки на даний час по зазначеному кримінальному провадженню ще не проведено усіх слідчих дій, спрямованих на перевірку отриманих доказів.
При цьому, слідчий суддя не визначив розмір застави у кримінальному провадженні про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , оскільки останній підозрюється у злочині, який спричинив загибель декількох осіб.
В апеляції:
- захисники просять скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити; змінити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
В обґрунтування вказує, що прокурором, крім припущень, не надано жодного доказу на підтвердження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а слідчий суддя не навів у своєму рішенні обґрунтованих висновків на існування таких ризиків.
Звертає увагу на те, що прокурор вручив клопотання про продовження запобіжного заходу захиснику підозрюваного пізніше, ніж за п`ять днів, що є порушенням процесуального строку.
Заслухавши підозрюваного та його захисників, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти апеляції захисника, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.
Зазначені вимоги кримінального процесуального закону на момент розгляду клопотання слідчого судом першої інстанції дотримані.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя належним чином дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування підозрюваного під вартою.
Визначені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу ризики доведені і продовжують існувати. ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином та за який передбачене покарання до десяти років позбавлення волі, тому на даний час наявні ризики, переховування останнього від органів досудового розслідування або суду, або вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, оскільки вже притягався до адміністартивної відповідальності за порушення ПДР України. Враховуючи також обізнаність з анкетними даними свідків, експертів, та потерпілих наявний ризик незаконного впливу на них, що у своїй сукупності свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою, що на даному етапі кримінального провадження є найбільш прийнятним.

Отже, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру діяння, яке інкримінується останньому, та більш м`які запобіжні заходи, як на це вказує захисник, не забезпечать належної процесуальної його поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Даний висновок також не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Ствердження захисників, що підозрюваному було надано копії клопотання та доданих до нього матеріалів з пропущеним строком знайшли своє підтвердження, проте такі порушення не можуть бути підставою для скасування ухвали та відмови у задоволенні клопотання, з огляду на положення ст. 194 КПК України, яка містить вичерпний перелік підстав для відмови у застосуванні запобіжного заходу.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194, 199 КПК України, тому ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 ч. 3 ст. 286 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4