У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
захисника засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Ужгороді, клопотання засудженого ОСОБА_4 та його захисника - ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання,
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_4 та його захисник - ОСОБА_5 зернуоись до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання, а саме на виправні роботи .
В поданому клопотанні вказують на те , що вироком Кіровського районного суду м. Красноярська Російської федерації від 16 червня 2017 року ОСОБА_4 , засуджений до покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.30, ч.2 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації. Ухвалою Тячівського районного суду від 14.02.2019 року по справі № 307/3391/18 приведено у відповідність із законодавством України вирок Кіровського районного суду м. Красноярська Російської Федерації від 16.06.2017 року, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину , передбаченого ч.3 ст.30 ч.5 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації та засуджений до 8 років 6 місяців позбавлення волі з обрахуванням строку покарання з 16 червня 2017 року та зарахуванням в строк покарання строку затримання та часу перебування під вартою з 10 грудня 2016 року по 15червня 2017 року включно.
Визначено, що кримінальна відповідальність за вчинений ОСОБА_4 злочин передбачена ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 307 КК України.
Строк відбування ОСОБА_4 покарання обрахувати з дня ухвалення вироку Кіровського районного суду м. Красноярська Російської Федерації, а саме з 16 червня 2017 року.
В строк відбування ОСОБА_4 покарання зараховано час його затримання та перебування під вартою з 10 грудня 2016 року по 15 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 02.09.2021 по справі № 307/3391/18 апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Ухвалу Тячівського районного суду від 14.02.2019 року по справі № 307/3391/18 змінено. В строк відбування ОСОБА_4 покарання зараховано час його затримання та перебування під вартою з 10 грудня 2016 року по 24 червня 2017 року , а також період розгляду даної справи з 19 жовтня 2020 року по 02.09.2021 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі , по день набрання ухвалою законної сили.
Вказують на те, що на момент звернення з даним клопотанням до суду ОСОБА_4 відбув 2/3 частини призначеного судом покарання. За час відбування покарання в різних установах виконання покарань сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, діючих дисциплінарних стягнень не має, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, залучався до суспільно-корисної праці, дотримується правомірних відносин та ввічливого ставлення з персоналом , за сумлінну працю адміністрацією установи заохочувався « Подякою». До майна установи та предметів , якими користується при виконанні дорученої роботи ставиться дбайливо, здійснює за ними належний догляд.

Засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення.
З посиланням на викладене просить замінити невідбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_4 , 24.09.1994 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 14.02.2019 року по справі № 307/3391/18, на більш м`яке покарання у виді виправних робіт строком на 2 (два) роки, з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави.
В судовому засіданні засуджений та його захисник клопотання підтримали з підстав та мотивів, зазначених у ньому та просили таке задовольнити.
Захисник надала суду пояснення аналогічні викладеним у клопотанні. Наголосила на тому, що фізична особа - підприємець ОСОБА_6 готовий працевлаштувати ОСОБА_4 на роботу, що стверджується заявою гарантією та трудовим договором від 12.10.2021 року укладеним між фізична особа - підприємець ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .
Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти заміни невідбутої частини покарання засудженому ОСОБА_4 на більш м`яке у виді виправних робіт строком на 2 роки з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави.
Заслухавши думку прокурора, який заперечень проти задоволення клопотання не надав , дослідивши матеріали клопотання та ознайомившись із особовою справою засудженого, суд приходить до наступного висновку .
У відповідності до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Згідно ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до статті 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Пунктом 3 частини 4 статті 82 КК України, також встановлюється, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим (серед інших): не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Таким чином, для застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким , згідно п. 3 ч. 4 необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Пунктом 2 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови надані роз`яснення про те, що суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Суд вважає, що відносно засудженого можливо застосувати заміну невідбутої частини покарання більш м`яким , беручи до уваги той факт, що останній став на шлях виправлення та своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, враховуючи позитивну характеристику на засудженого, яка надана Коломийською ВК №41 від 18.02.2021 р.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 встановлено, що вироком Кіровського районного суду м. Красноярська Російської федерації від 16 червня 2017 року ОСОБА_4 , засуджений до покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.30, ч.2 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації.
Ухвалою Тячівського районного суду від 14.02.2019 року по справі № 307/3391/18 приведено у відповідність із законодавством України вирок Кіровського районного суду м. Красноярська Російської Федерації від 16.06.2017 року, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину , передбаченого ч.3 ст.30 ч.5 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації та засуджений до 8 років 6 місяців позбавлення волі з обрахуванням строку покарання з 16 червня 2017 року та зарахуванням в строк покарання строку затримання та часу перебування під вартою з 10 грудня 2016 року по 15червня 2017 року включно.
Визначено, що кримінальна відповідальність за вчинений ОСОБА_4 злочин передбачена ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 307 КК України.
Строк відбування ОСОБА_4 покарання обрахувати з дня ухвалення вироку Кіровського районного суду м. Красноярська Російської Федерації, а саме з 16 червня 2017 року.
В строк відбування ОСОБА_4 покарання зараховано час його затримання та перебування від вартою з 10 грудня 2016 року по 15 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 02.09.2021 по справі № 307/3391/18 апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Ухвалу Тячівського районного суду від 14.02.2019 року по справі № 307/33918/18 змінено. На підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції ЗУ від 26.11.2015 року -в строк відбування ОСОБА_4 покарання зараховано час його затримання та строк перебування під вартою з 10 грудня 2016 року до 24 серпня 2017 року включно та період з 19 жовтня 2020 року до 02.09.2021 року включно , із розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Отже, з урахуванням наведеного періоди відбування покарання ОСОБА_4 є наступними:
- з 10.12.2016 року до 24.08.2017 року - 1 рік 4 міс. 28 днів відбутого, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно ухвали Закарпатського апеляційного суду від 02.09.2021 по справі № 307/3391/18.
- з 25.08.2017 року до 19.10.2020 (дата вїзду в Україну) 3 роки 1 місяць 24 дні.
На момент вїзду в Україну ОСОБА_4 відбув 4 роки 6 місяців 10 днів.
З 19.10.2020 року (Згідно ухвали Закарпатського апеляційного суду від 02.09.2021 ) до 02.09.2021 року 10 місяців 14 днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі 1 рік 8 місяців 28 днів.
Отже, разом ОСОБА_4 відбув 6 років 3 місяці 8 днів, тобто більше 2/3 призначеного покарання на день звернення до суду .
Станом на 12 жовтня 2021 року, невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_4 становить 2 роки 1 місяць 1 день.
Також суд враховує наявність на час розгляду клопотання у ОСОБА_4 одного заохочення за сумлінну працю (виписка з наказу №23 а/ос від 21.01.2020 року ), станом на 13.09.2021 року діючих стягнень не має згідно довідки Закарпатської УВП № 9 від 13.09.2021 року.
Як встановлено судом, ОСОБА_4 засуджений за особливо тяжкий злочин , але на думку суду засуджений довів, що став на шлях виправлення.
Відповідно до ч.1 ст.57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого.
З наданого у судовому засіданні захисником засудженого ОСОБА_4 заяви-гарантії ФОП ОСОБА_6 встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_6 готовий працевлаштувати ОСОБА_4 на роботу. Розуміючи всі наслідки, гарантує, що ОСОБА_4 буде працювати у нього, а він особисто буде здійснювати відрахування та перерахування від 10% до 20 % його заробітної плати в дохід держави до повного відбуття призначеного покарання.
Як встановлено судом, 12.10.2021 року між фізична особа - підприємець ОСОБА_6 та ОСОБА_4 укладено трудовий договір, згідно умов якого ОСОБА_4 приймається на посаду адміністратора по оптовій торгівлі зерном, необробленим тютюном , насінням і кормами для тварин на строк з моменту набрання законної сили ухвали суду про заміну призначеного покарання більш мяким на виправні роботи.
Враховуючи вище наведене та те, що ФОП ОСОБА_6 гарантує працевлаштування засудженого ОСОБА_4 та такий отримуватиме заробітну плату, 12.10.2021 року між фізична особа - підприємець ОСОБА_6 та ОСОБА_4 укладено трудовий договір, станом на час розгляду клопотання ОСОБА_4 фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом , а саме ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 14.02.2019 року по справі № 307/3391/18 покарання, за час відбування покарання довів, що став на шлях виправлення, суд дійшов висновку, що встановлені обставини в їх сукупності свідчать про те, що засудженому слід замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді виправних робіт строком на 2 (два) роки, з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.537,539, 395 КПК України, ст. 57, 82 КК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 та його захисника - ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання задоволити.
Замінити засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту частину покарання, призначеного ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 14.02.2019 року по справі № 307/3391/18, на більш м`яке покарання у виді виправних робіт строком на 2 (два) роки, з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави.
Залишити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою до набрання ухвалою законної сили.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.
Повний текст ухвали з врахуванням днів перебування судді у відпустці оголошено 18.10.2021 року о 09-10 годині.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1