Справа № 307/4659/21
Провадження №1-кс/307/1273/21
УХВАЛА

29 грудня 2021 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , його адвоката ОСОБА_4 , дізнавача ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , від імені якого діє адвокат ОСОБА_4 , на постанову дізнавача про часткову відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні №0000419 від 18.11.2021.

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , від імені якого діє адвокат ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду , яку обґрунтовує тим, що 18.11.2021 Тячівським РВП ГУНП в Закарпатській області внесено до ЄРДР за № 0000419 відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України.
Дане правопорушення полягає у підробленні документів на право володіння земельними ділянками. Так, незадовго до початку даного кримінального розслідування ОСОБА_3 випадково дізнався, що на земельну ділянку в урочищі Варош-Вейг площею 0,078 га, право власності на яку належить йому на підставі державного акту на право власності на землю І-ЗК № 025896, виданого Тячівською міською радою 26.03.1996 року, оформлено документи іншою особою та внесено відомості щодо даної ділянки в систему Держаного геокадастру, чим порушено його право власності на землю.
ОСОБА_3 звернувся до Тячівської міської ради та отримав підтвердження порушення його прав. З даного приводу він звернувся до Тячівської окружної прокуратури, звідки отримав відповідь, що по даному факту вже ведеться розслідування Тячівським ВП ГУНП в Закарпатській області.
Згідно листа начальника Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області № 19950 від 01.12.2021 за заявою останнього, зареєстрованою в ЖЄО Тячівського ВП ГУНП під № 10433 від 29.11.2021, проведено перевірку та встановлено, що по даному факту вже внесено відомості до ЄРДР № 0000419 від 18.11.2021 за ознаками ст. 358 КК України, по якому проводиться слідство.
06.12.2021 між ОСОБА_3 та ним, адвокатом ОСОБА_4 , укладено договір про представництво інтересів у кримінальному провадженні № 0000419 від за ознаками ст. 358 КК України.
07.12.2021 він звернувся до дізнавача сектору дізнання Тячівського ВП ГУНП ОСОБА_5 , який проводить дане розслідування, з заявою, в якій просив від імені ОСОБА_3 допустити останнього до участі у кримінальному провадженні в якості потерпілого.
10.12.2021 дізнавач ОСОБА_5 виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання особи потерпілим, мотивуючи своє рішення тим, що заявником ОСОБА_3 не надано документів , що підтверджувати б його право власності саме на ту земельну ділянку, на яку він посилається у своїй заяві, а також не підтверджено , яка саме шкода йому завдана в якому розмірі, у зв`язку з чим 09.12.2021 ОСОБА_3 допитаний як свідок.
Вважає, що дане кримінальне правопорушення не віднесено законом до справ приватного звинувачення, обов`язок доказування не може бути покладено на потерпілого. Отже, постанова дізнавача про відмову допустити до участі у кримінальному провадженні ОСОБА_3 як потерпілого порушує права і законні інтереси останнього та підлягає скасуванню, як незаконна.
Тому просить суд скасувати постанову дізнавача ВД Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання про визнання особи потерпілим від 10.12.2021 у кримінальному провадженні №0000416 від 18.11.2021 за ознаками ст.358 ч.1 КК України та зобов`язати дізнавача ВД Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 допустити до участі у кримінальному провадженні №0000419 від 18.11.2021 за ознаками ст.358 ч.1 КК України ОСОБА_3 .

Скаржник та його адвокат в судовому засіданні заявлені вимоги у скарзі підтримали та просять їх задовольнити.
Дізнавач ВД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 в судовому засіданні вимоги скарги визнав частково та просить щоб скаржник надав йому висновок про заподіяння матеріальної шкоди.
Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_3 , його адвоката ОСОБА_4 , дізнавача ОСОБА_5 та дослідивши матеріали поданої скарги з додатками, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема: рішення слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнані потерпілим.
Встановлено, що дізнавачем ВД Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 358 КК України, відомості щодо якого внесені в ЄРДР за № 0000419 від 18.11.2021 року.
В рамках даного кримінального провадження, адвокат ОСОБА_4 - 07.12.2021 року, дізнавачу ОСОБА_5 було подано клопотання про ОСОБА_6 до участі в провадженні в якості потерпілого.
Однак постановою слідчого від 10.12.2021 року, відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені в ЄРДР за № 0000419 від 18.11.2021 року.
Постанова слідчого мотивована тим, що 10.12.2021 заявником ОСОБА_3 не надано документів, що підтверджувати б його право власності саме на ту земельну ділянку, на яку він посилається у своїй заяві, а також не підтверджено , яка саме шкода йому завдана в якому розмірі, у зв`язку з чим 09.12.2021 ОСОБА_3 допитаний як свідок.
З вказаною постановою заявник не згідний, що слугувало підставою для її оскарження в судовому порядку.
Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Згідно ст. 55 КПК України фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, є потерпілим у кримінальному провадженні. Права та обов`язки потерпілого виникають з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Частиною першою вказаної норми закону визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушення завдано моральної шкоди.
Фактично, шкода це об`єктивна категорія, що являє собою ті зміни, які настали в майновому, фізичному, психічному, моральному стані особи внаслідок вчинення злочину.
Під час судового розгляду потерпілий бере участь у безпосередній перевірці доказів, підтримує обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення, висловлює свою думку стосовно призначення покарання обвинуваченому, а також при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
В основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.
Поняття видів шкоди, що можуть бути завдані потерпілому, визначається з урахуванням положень цивільного і кримінального права. При визначенні шкоди як підстави для визнання особи потерпілим необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням. Також необхідно враховувати, що факт заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням може бути остаточно встановлений лише обвинувальним вироком суду. Таким чином, на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт.
При цьому для визнання особи потерпілим достатньо спричинення особі якогось одного із перелічених видів шкоди, хоча кримінальне правопорушення, як правило, спричиняє кілька видів шкоди.
Набуття особою процесуального статусу потерпілого здійснюється лише на підставі вільного волевиявлення особи, яке відбувається в активній формі. Процесуальною формою такого волевиявлення може бути: подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, яка підлягає внесенню до ЄРДР та служить передумовою для початку досудового розслідування; подання заяви про залучення її до провадження як потерпілого, яка підлягає обов`язковому прийняттю і реєстрації. Така заява має містити дані про потерпілого (фізичну чи юридичну особу), кримінальне провадження, до якого вона має бути залучена, зазначення і обґрунтування підстав для набуття статусу потерпілого, чітко висловлене клопотання про залучення її до кримінального провадження як потерпілого. Заява подається до органу чи посадової особи, яка в даний момент здійснює кримінальне провадження: під час досудового розслідування до слідчого чи прокурора, а під час судового провадження до суду. За відсутності волевиявлення на визнання особи потерпілим у кримінальному провадженні така особа не може бути визнана потерпілим. У разі необхідності вона може бути залучена до кримінального провадження як свідок.
У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 24 КПК України гарантує потерпілому право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Це право є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють досудове розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Чинний КПК України дає чіткий перелік кола рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час провадження досудового розслідування, а також надає вичерпний перелік осіб, що мають право оскаржити те чи інше рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді. З метою забезпечення цього права слідчий зобов`язаний забезпечити можливість його реалізації, тобто роз`яснити потерпілому порядок оскарження: яким чином, у яких випадках і до кого може звернутися заявник із вимогою про усунення допущених відносно нього порушень. Найважливіше право потерпілого, що передбачене чинним КПК України це право потерпілого на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.
Слідчі судді зобов`язані здійснювати належний контроль за дотриманням гарантій, встановлених нормативно-правовим актом, метою якого є захист осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.
Відповідності до п.33 рішення ЄСПЛ «Шмалько проти України та п.44 рішення ЄСПЛ «Далбан проти Румунії» визначено, що термін «потерпілий» у сенсі ст. 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду. При цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди.
Права потерпілого визначають обсяг та межі його дозволеної і гарантованої поведінки у кримінальному провадженні і відповідно широкий обсяг прав, якими наділяється потерпілий, покликані забезпечити його активну участь у кримінальному провадженні, що у свою чергу, необхідне для повного виконання завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України, гарантоване законом право потерпілого подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду, покликане забезпечити його активну участь у доказуванні, тому слідчий суддя приходить до переконання, що визнання ОСОБА_3 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні гарантуватиме повний та всебічний розгляд наведених скаржником фактів вчиненого кримінального правопорушення.
Як встановлено слідчим суддею, даним кримінальним правопорушення, передбаченим ст. 358 ч.1 ОСОБА_3 заподіяно майнову шкоду, що виразилось у заволодінні іншою особою його земельною ділянкою.
Дані обставини попередньо підтверджені збірним кадастровим планом земельної ділянки виконаним ТОВ « ГЕО-Земля».
З огляду на викладені фактичні обставини справи, слідчий суддя приходить до висновку, що постанову дізнавача ВД Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання про визнання особи потерпілим у кримінальному провадженні №0000419 від 18.11.2021 за ознаками ст. 358 ч.1 КК України потерпілим у кримінальному провадженні №0000419 від 18.11.2021, слід скасувати - як необґрунтовану, зобов`язавши при цьому слідчого, в порядку п.3 ч.2 ст.307 КПК України, допустити до участі у кримінальному провадженні №0000419 від 18.11.2021 за ознаками ст.358 ч.1 КК України ОСОБА_3 .
Керуючись вимогами ст. 19 Конституції України, ст.ст. 7-11,22,25,26,55,303,306,307,309,372 КПК України,-
У Х В А Л И В:
Скасувати постанову дізнавача ВД Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання про визнання особи потерпілим від 10.12.2021 у кримінальному провадженні №0000419 від 18.11.2021 за ознаками ст.358 ч.1 КК України.

Зобов`язати дізнавача ВД Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 допустити до участі у кримінальному провадженні №0000419 від 18.11.2021 за ознаками ст.358 ч.1 КК України ОСОБА_3

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 09.00 год. 30.12.2021.

Слідчий суддя: ОСОБА_1