ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/236/22 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001565 від 06.10.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2021 року задоволено клопотання слідчого СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001565 від 06.10.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
Згідно оскаржуваної ухвали застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 діб, тобто до 08.01.2022 року включно без визначення застави.
На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час доби, а саме з період з 19 год.00 хв до 06 год.00 хв. наступної доби з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу захисник посилається на істотне порушення слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що у наданих стороні захисту документах, а саме клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу та доданих до нього документах відсутня інформація, що дає підстави для обрання запобіжного заходу без визначення розміру застави. Також вказує, що під час постановления ухвали слідчий суддя керувався ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України. Тобто, під час прийняття ухвали про обрання запобіжного заходу слідчий суддя керувався ст. 181 КПК України (домашній арешт), а прийняв рішення про обрання запобіжного заходу, передбаченого ст. 183 КПК України (тримання під вартою). Крім того, захисник посилається на те, що в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.11.2021р. зазначено, що повний текст ухвали буде складено протягом години з часу оголошення резолютивної частини. Разом з тим, в ухвалі не зазначено часу оголошення повного тексту ухвали, як це передбачено ч. 2 ст. 376 КПК України. Також вказує, що несвоєчасне виготовлення та оголошення повного тексту ухвали по цій справі позбавило його, як захисника, своєчасно підготувати апеляційну скаргу, з урахуванням повного тексту ухвали. Невідповідність відомостей про дату і час виготовлення та оголошення повного тексту ухвали слідчого судді має ознаки порушення права на захист, так як без оголошення ухвали надає слідчому судді можливість вносити зміни до повного тексту ухвали, в тому числі і мотивів суду, і змінювати положення норм кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні короткого тексту ухвали.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги, а також прокурора, який заперечував щодо її задоволення, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що СВ ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001565 від 06.10.2021 року за ознаками злочину, передбаченого за ч. 3 ст. 187 КК України.
10.11.2021 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло..
10.11.2021 слідчий СВ ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 3 ст. 187 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, яка підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами.

Зазначив, що існує достатньо підстав вважати про наявність існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, саме:

- можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, що може свідчити про реальні спроби уникнення кримінальної відповідальності шляхом переховування від правоохоронних органів та суду.
-також, підозрюваний ОСОБА_8 знаходячись на свободі може незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою зміни ними своїх свідчень і спробувати таким чином ввести орган досудового розслідування та суд в оману з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення;
-крім того, ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також підозрюваному відомі анкетні дані та адреси проживання потерпілої та свідків у вказаному кримінальному провадженні. Підозрюваний не працює, не має стійких соціальних зв`язків.
Слідчий вважає, що стосовно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 слідчий суддя зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченогоч.3 ст.187 КК України та зібрані під час досудового розслідування докази, надані до суду вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 12 років, що може свідчити про реальні спроби уникнення кримінальної відповідальності шляхом переховування від правоохоронних органів та суду. Підозрюваний ОСОБА_8 знаходячись на свободі може незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою зміни ними своїх свідчень і спробувати таким чином ввести орган досудового розслідування та суд в оману з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення. Також підозрюваному відомі анкетні дані та адреси проживання потерпілої та свідків у вказаному кримінальному провадженні.
Оцінивши сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, підвищена суспільна небезпечність інкримінованого підозрюваному злочину, який було вчинено за попередньою змовою групою осіб, а також враховуючи, що ОСОБА_8 не працює, не має стійких соціальних зв`язків, слідчий суддя вважав, що застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому, задовольнив клопотання слідчого та обрав йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Крім того, слідчий суддя відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, не визначив розмір застави у цьому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину із застуванням насильства.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками слідчого судді з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Слідчий суддя суду першої інстанції, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст.ст.193,194 КПК України заслухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування.

КПК України не містить визначення терміну «обґрунтована підозра» і визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.1 ст. 9 КПК України).

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «IlgarMammadov v. Azerbaijan п. 88», «Erdagozv. Turkey п. 51», «Cebotari v. Moldova п. 48» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. theUnitedKingdom".

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому дій, передбачених ч.3 ст. 187 КК України, підтверджується відомостями, які містяться у: протоколі огляду місця події від 05.10.2021 за адресою: м. Харків, вул. Басейна,7; протоколі огляду місця події від 06.10.2021 за адресою: АДРЕСА_2 ; показаннях потерпілої ОСОБА_10 ; протоколі пред`явлення особи за фотознімками за участю ОСОБА_10 , яка вказала на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; показаннях свідка ОСОБА_11 ; протоколі пред`явлення особи за фотознімками за участю ОСОБА_11 , яка вказала на ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; показаннях свідка ОСОБА_13 ; протоколах проведення обшуку за місцями проживання ОСОБА_12 ОСОБА_8 а також протоколах проведення обшуку автомобілів ОСОБА_12 . ОСОБА_8 , в ході яких було виявлено та вилучено речі та предмети, які мають доказове значення для цього кримінального правопорушення, а саме грошові кошти, золото та інші предмети.
Враховуючи обсяг відомостей судового провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази, формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_8 , до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, можливість ОСОБА_8 переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та відомості про особу підозрюваного.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченогоч.3 ст.187 КК України, а саме, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, на що обґрунтовано послався суд першої інстанції у своєму рішенні.
Враховуючи відомості про особу підозрюваного, який в силу ст. 89 КК України не погашених судимостей не має, однак раніше притягався до кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 187 КК України, офіційно не працевлаштований, тобто офіційних джерел заробітку не має, не має стійких соціальних зв`язків, а також враховуючи підвищену суспільну небезпечність інкримінованого підозрюваному злочину, який, згідно підозри, було вчинено за попередньою змовою групою осіб, а тому, усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін, є ймовірність того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним, та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин вчинення дій, згідно підозри, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_8 , а саме вчинення умисного корисливого злочину проти власності, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого,колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема права власності населення, а також життя та здоров`я населення, яке, відповідно до ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового слідства, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Зазначене вказує на неможливість в цьому конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що на цьому етапі досудового розслідування підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що під час прийняття ухвали про обрання запобіжного заходу слідчий суддя керувався ст. 181 КПК України (домашній арешт), а прийняв рішення про обрання запобіжного заходу, передбаченого ст. 183 КПК України (тримання під вартою) колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки в повному тексті ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.11. 2021 року суддя посилався саме на ст. 183 КПК України.
Крім того, посилання слідчого судді на ст. 181 КПК України міститься лише в резолютивній частині ухвали від 10.11. 2021 року та не позбавляє права підозрюваного та його захисника звернутися з відповідною заявою до слідчого судді про виправлення описки.
Доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.11.2021р. зазначено, що повний текст ухвали буде складено протягом години з часу оголошення резолютивної частини та не зазначено часу оголошення повного тексту ухвали, як це передбачено ч. 2 ст. 376 КПК України є безпідставними, оскільки резолютивна частина ухвали слідчого судді від 10.11.2021 року відповідає вимогам ч.2 ст. 376 КПК України, оскільки в ухвалі зазначено час складання повного тексту ухвали слідчого судді.
Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначив розмір застави у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Доводи апеляційної скарги про те, що у клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу та доданих до нього документах відсутня інформація, що дає підстави для обрання запобіжного заходу без визначення розміру застави спростовуються відомостями, які містяться у клопотанні про обрання запобіжного заходу та повідомленні про підозру, відповідно до яких, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КПК України? тобто, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
Також, апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді суду першої інстанції щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Отже, доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, враховані докази, які вказують на обґрунтованість підозри, а також відомості, які характеризують особу підозрюваного, його вік та його сімейний стан. При цьому, висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що застосування до ОСОБА_8 іншого, менш суворого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів дійшла висновку, що ухвала судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання на цьому етапі досудового розслідування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, ст.407 ч.3 п.1, ст.ст. 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2021 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді