Єдиний унікальний номер: 379/1061/21
Провадження № 1-кп/379/134/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 3 кримінальне провадження №0002580, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Лісовичі Таращанського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, з базовою загальною середньою освітою, невійськовозобов`язаного, раніше судимого:

- 27.04.2017 Таращанським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням у виді позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 31.01.2018 ухвалою Таращанського районного суду Київської області скасовано звільнення від відбування покарання та направлено на відбуття покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки;

- 03.04.2018 Таращанським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 29.11.2019 звільненого умовно-достроково згідно ст. 81 КК України на невідбутий термін 1 рік 5 місяців 20 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

18 жовтня 2021 року, більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на території сміттєзвалища в м. Тараща Білоцерківського району Київської області, знайшов кастет, який вирішив забрати собі з метою його носіння без передбаченого законом дозволу. Після цього ОСОБА_4 в порушення вимог п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 року № 2471-ХІІ, та п.п. 2, 9, 11 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576, діючи умисно, маючи на меті подальше носіння вказаного кастету для власних потреб без передбаченого законом дозволу, взяв його до рук, поклав до правої кишені куртки та пішов з ним до свого місця проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . 22.10.2021 приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, поклав кастет до правої кишені куртки, в яку він був одягнений, та поїхав до м. Тараща Білоцерківського району Київської області. Таким чином, ОСОБА_4 умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу вчинив носіння вказаного кастету для власних потреб. 22.10.2021 під час руху по вул. Білоцерківська в м. Тараща Білоцерківського району Київської області ОСОБА_4 зупинили працівники поліції та в ході проведення огляду в період часу з 16 год. 36 хв. по 16 год. 55 хв. у нього виявлено та вилучено кастет, який останній носив для власних потреб.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-21/51939-Х3 від 27.10.2021, складеним за результатами проведення судової експертизи холодної зброї, наданий на дослідження кастет належить до холодної зброї ударно-дробильної дії. Кастет виготовлений саморобним способом.

Відтак, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 263 КК України, як вчинення носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження.

02.11.2021 між прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку подано до суду одночасно із обвинувальним актом.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, щиро розкаявся та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, стверджує про реальну спроможність виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та наполягає на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченого.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання.

Розглядаючи питання в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 3 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно ч.ч. 1,4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст.473 КПК України.

Так, згідно умов угоди про визнання винуватості обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням. Одночасно сторони розуміють, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років. Також сторони розуміють, що в разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив умисне кримінальне правопорушення проти громадської безпеки, має зареєстроване місце проживання, однак, фактично проживає за іншою адресою, органами місцевого самоврядування за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше судимий 27.04.2017 Таращанським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням у виді позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 31.01.2018 ухвалою Таращанського районного суду Київської області скасовано звільнення від відбування покарання та направлено на відбуття покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки; 03.04.2018 Таращанським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 29.11.2019 звільнений умовно-достроково згідно ст. 81 КК України на невідбутий термін 1 рік 5 місяців 20 днів. Згідно медичних довідок обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, водночас, звертався за допомогою до нарколога та перебуває на обліку з діагнозом «Синдром алкогольної залежності». З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений не належить до осіб з інвалідністю.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочину.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України як вчинення носіння кастету без передбаченого законом дозволу, що згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, враховуючи дані про особу винного, його ставлення до скоєного, позитивну характеристику за місцем проживання, приймаючи до уваги наявність двох пом`якшуючих покарання обставин та однієї обтяжуючої покарання обставини, те, що угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, водночас, інкримінованим ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням шкоду завдано лише суспільним інтересам, - суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, із його звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, дане покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, що створить у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувались, кримінальним правопорушенням шкоди майнового характеру не завдано, цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 263 КК України, відповідно до ст.ст. 50-52, 65-67, 75, 76 КК України, ст.ст. 8-11, 22, 24, 26, 27, 100, 124, 367-371, 373, 374, 394, 468, 469, 472-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02 листопада 2021 року між прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0002580, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2021.

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

- виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 не застосовувались.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 копійок.

Речовий доказ у кримінальному провадженні №0002580 від 23.10.2021 кастет, що згідно постанови про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 23.10.2021 знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, - після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок проголошено 23 листопада 2021 року об 11 годині 30 хвилин негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Головуючий суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1