Рівненський апеляційний суд
______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
13 жовтня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000182 від 14 вересня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2021 року,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2021 року накладено арешт на майно, а саме: оброблену лісопродукцію деревини породи «Вільха» палетні дошки об`ємом 15 м?; шістдесят дві колоди деревини породи «Вільха», діаметром від 180 мм до 400 мм, довжиною від 1,6 до 3,2 метрів, загальним об`ємом 8,39 м?; чотири колоди деревини породи «Береза» загальним об`ємом 0,78 м?; вісімнадцять колод деревини породи «Сосна» загальним об`ємом 2,2 м? з позбавленням права володіння, користування та розпорядження майном з метою збереження речових доказів. З метою забезпечення схоронності та належного стану вилученої лісопродукції передано її на зберігання до ДП «Рафалівське лісове господарство», яке знаходиться за адресою: Рівненська обл., Вараський р-н, смт. Рафалівка, вул. Привокзальна, 1.
Не погодившись з судовим рішенням, адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника арештованого майна ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на вказане майно. Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, оскільки в ньому покладено в основу докази, які є суперечливими, а володільцю майна не надано можливості надати докази, які спростовують вимоги клопотання. Наголошує на тому, що слідчий суддя, в порушення вимог ч.2 ст.173 КПК України, не врахував правових підстав для арешту даного майна.

Прокурор, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, до апеляційного суду не прибув, причини неприбуття суду не повідомив, із клопотанням про відкладення апеляційного розгляду до суду не звертався. Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Адвокат ОСОБА_5 подав клопотання про проведення судового розгляду справи в режимі відеоконференції за його участі та участі власника майна ОСОБА_6 з приміщення Володимирецького районного суду. Проте, під час з`єднання з Володимирецьким районним судом, зв`язок перервався. Тому, з метою забезпечення швидкого та ефективного судового розгляду справи у встановлені законом розумні строки, колегія суддів вирішила провести розгляд даних матеріалів провадження без участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна, для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зі змісту ч.1 ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Відповідно до статей 7 та 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог не дотримався.

Як вбачається з матеріалів провадження, 13 вересня 2021 року о 16 год. 28 хв. до Вараського РВП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення про те, що в урочищі «Глинище», що поблизу с. Озерці, Вараського району Рівненської області без відповідних документів працює деревообробна пилорама, ймовірним власником якої є ОСОБА_6 . В ході реагування на вказане повідомлення працівниками правоохоронних органів 13 вересня 2021 року о 17 год. 00 хв. була вилучена оброблена лісопродукція та деревина, на які в подальшому був накладений арешт.

Зазначені відомості були внесені до ЄРДР 14.09.2021 року об 11 год. 03 хв. Відомості внесені по факту виявлення незаконної порубки.

Відповідно до протоколу огляду місця події (а.с.8) огляд території проводився на підставі письмово дозволу. Проте жодних документів, які б надавали дозвіл на проведення вказаного огляду, в матеріалах справи не виявлено. Також, в протоколі огляду місця події зазначено, що територія, на якій проводився огляд є безхозною. Однак, адвокат ОСОБА_5 до апеляційної скарги долучив ряд копій документів, в яких наявний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого з 14.06.2018 року ОСОБА_6 є власником житлового будинку загальною площею 36,2 кв.м., який розташований за адресою: хутір «Глинище», буд. АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0072.

Відповідно до ч.1 ст.233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим фактично був проведений обшук будинковолодіння під виглядом огляду території, без дозволу як власника майна, так і без дозволу суду, що є неприпустимо, оскільки відповідно до практики Верховного суду, таким чином нівелюються вимоги судового контролю, передбачені ст.233, ч.2 ст.234 КПК України.

Тому, апеляційний суд вважає, що у даному провадженні сторона обвинувачення не дотрималася всіх норм кримінального процесуального закону, а тому відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України це мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Вказані вище порушення свідчать про істотне порушення вимог КПК України, а тому колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвалу слідчого судді слід скасувати з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання органу досудового розслідування щодо накладення арешту на деревину.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргуадвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2021 року скасувати.
Відмовити у задоволенні клопотання заступника начальника СВ Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, яке було виявлене та вилучене з території лісового масиву поблизу хутора Глинище, с. Озерці, Вараського району, Рівненської області, а саме:
- оброблену лісопродукцію деревини породи «Вільха» палетні дошки об`ємом 15 м?;
- шістдесят дві колоди деревини породи «Вільха», діаметром від 180 мм до 400 мм, довжиною від 1,6 до 3,2 метрів, загальним об`ємом 8,39 м?;
- чотири колоди деревини породи «Береза» загальним об`ємом 0,78 м?;
- вісімнадцять колод деревини породи «Сосна» загальним об`ємом 2,2 м?,
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2