Справа № 405/7708/21
провадження № 1-кс/405/3609/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2021 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2021 № 0000034, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді директора ТДВ «Цибулівське ХПП», депутата VIII скликання Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженому, маючому на утриманні двох дітей, раніше не судимого,

встановив:

слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.
Слідчим зазначається, що з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам передбаченим ст.177 КПК України, останньому необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, яке відповідно до ст.. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.
Підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинення злочину, усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку, тобто, вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України.
ОСОБА_4 , знаходячись на свободі, маючи можливість вільного пересування та контактів, спроможний незаконно впливати прямо чи опосередковано на потерпілих з метою уникнення від кримінальної відповідальності та покарання.
Слідчий вважає, що викладені обставини з достатністю свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинить спроби незаконно впливати на потерпілих у даному кримінальному провадженні.
З метою позбавити можливості спілкування з потерпілими, а саме отримання важливої інформації про хід розслідування, є необхідність, що виправдовується потребами досудового розслідування, ізолювати ОСОБА_4 від зовнішніх контактів.
Слідчим наголошується, що жоден з більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам. Так особисте зобов`язання не може бути застосовано в зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які могли були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Крім того, обирати запобіжні заходи відносно підозрюваного застава та домашній арешт недоцільно, оскільки вони в цілому не зможуть гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини. Максимальний розмір застави відповідно до п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України за вчинення тяжкого злочину визначений в розмірі вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати, що не співрозмірно до вчиненого злочину та не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, і не здатне забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, а отже в разі ухвалення рішення слідчим суддею про застосування запобіжного заходу у вигляді застави слідчий суддя може призначити розмір застави, що перевищує вісімдесят розмірів мінімальної заробітної плати в розмірі 1608000 гривень.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вказав на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, існування ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.
Захисник в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, просив передати підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді передачі на поруки та надав дві письмові заяви від осіб, які виявили намір взяти його на поруки.
Підозрюваний підтримав позицію захисника.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Встановлено, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні відомості про яке, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2021 № 0000034, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України.
29.10.2021 прокурором ОСОБА_3 на підставі доручення керівника Кіровоградської обласної прокуратури вручено ОСОБА_4 письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України, відповідно до якої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 шахрайським шляхом отримали від засновника ТОВ «Розвиток альтернативного опалення теплові енергетичні системи» ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 60 000 доларів США, за які вони посприяють у вирішенні питання щодо не притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_10 та як депутати допоможуть у вирішенні питання з третіми особами щодо невтручання в діяльність підприємства строком на п`ять років.
Крім цього, ОСОБА_4 , у невстановлені досудовим слідством час, обставини і спосіб, незаконно придбав: пістолет «Glock 19» калібру 9х19мм, що є ручною короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю; 7,62 мм самозарядний карабін Симонова, що є бойовою зброєю; нарізний самозарядний малокаліберний пістолет «Марголина», калібру 5,6 мм, що є вогнепальною зброєю; один патрон, який є бойовим припасом 5,6 мм пістолетним укороченим патроном кільцевого запалення; двадцять дев`ять патронів калібру 9 мм.
Згідно з висновком експерта № КСЕ-19/115-21/11237-БЛ від 12.10.2011, вилучені за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , відповідно є: ручною коротко ствольною нарізною вогнепальною зброєю пістолетом «Glock 19», б/н, калібру 9х19 мм Parabellum, який виготовлений промисловим способом та придатний до стрільби; двадцять дев`ять патронів калібру 9 мм «Парабеллум» (9х19), є боєприпасами, які виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби; бойовою зброєю 7,62 мм самозарядним карабіном Симонова зразка 1945 року, виробництва Тульського зброярного заводу (СРСР), серія/№ НОМЕР_1 , виготовлений промисловим способом із подальшою саморобною заміною на полімерне ложе з пістолетним руків`ям та складним прикладом, та який придатний для стрільби; вогнепальною зброєю нарізним самозарядним малокаліберним пістолетом «Марголина», серія/№ НОМЕР_2 , калібру 5,6 мм, який виготовлений промисловим способом;
боєприпасом 5,6 мм пістолетним укороченим патроном кільцевого запалення, який виготовлений промисловим способом та придатний для стрільби.
За практикою ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт с) пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).
Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри підтверджуються доданими до клопотання матеріалами, а саме: протоколом допиту потерпілого від 07.07.2021 (а.с. 26-30, 31-34), протоколом допиту потерпілого від 04.08.2021 (а.с. 35-38, 39-41), протоколом обшуку від 10.08.2021 (а.с. 42-53), висновком експерта від 12.10.2021 №КСЕ-19/115-21/11237-БЛ (а.с. 69-70), висновком експерта від 04.10.2021 №КСЕ-19/115-21/11237 (а.с. 71-72), протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи від 04.08.201 (а.с. 82-85), та іншими доданими до клопотання матеріалами.
Рівень обґрунтованості, доведеності підозри (обвинувачення) має корелюватися зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають (можуть бути пов`язані) із прийняття відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії): чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. При цьому стандарти доказування (переконання) поступово зростають з перебігом ефективного розслідування та потребують більш глибокого обґрунтування, що повного мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.
Таким чином, надані до клопотання матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, про те що ОСОБА_11 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 255 КК України.
Також, слідчий суддя встановив наявність наступних ризиків передбачених:
- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, що свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду;
- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні, оскільки кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_4 вчинене шляхом введення в оману потерпілих, щодо можливості вирішення питання з третіми особами за непритягнення потерпілого ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності. Вказане свідчить на те, що він може протиправним шляхом, а саме ввівши в оману свідків, потерпілих впливати на них. Крім цього, згідно із принципом безпосереднього дослідження доказів у кримінальному провадженні свідки, потерпілі, повинні допитуватись безпосередньо в суді.
Слідчим суддею також враховується, що після проведення обушку у підозрюваного, тобто з цього моменту ОСОБА_4 дізнався про наявність кримінального провадження відносно нього, до моменту вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_4 від слідства не ухилявся, протиправних дій не вчиняв, доказів які б це спростували прокурором не надано.
Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце роботи, проживання, міцні соціальні зв`язки та утриманців, стан здоров`я, позитивно характеризується по місцю проживання.
При вирішенні клопотання суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.
Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.
Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення у справі «Ніколова проти Болгарії»). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.
Отже, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків передбаченого п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленим ризикам, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаним ризикам можливо виключно застосувавши запобіжний захід тримання під вартою.
На переконання слідчого судді достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, за вказаного вище обґрунтування є домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, серед яких не відлучатись з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.
В свою чергу, не підлягає задоволенню клопотання в частині застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, а саме передання на поруки, оскільки хоча і особи, які виявили бажання взяти ОСОБА_4 на поруки і заслуговують на довіру, проте ці особи в судове засідання не з`явились, у зв`язку з чим неможливо виконати вимоги ч.ч. 3-5 ст. 180 КПК України.
Керуючись ст. ст. 9, 176-178, 181, 183, 194, 205, 369-372 КПК України,

постановив:

задовольнити частково клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід домашній арешт з 05.11.2021 по 28.12.2021 включно, в межах строку досудового розслідування.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком по 28.12.2021 включно наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;
- не відлучатись з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня;
- повідомляти слідчого або суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- утримуватись від спілкування як особисто так і через третіх осіб зі свідками, іншими підозрюваними у кримінальному провадженні за вийнятком участі в слідчих діях та в суді.
Відмовити в іншій частині клопотання.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом, в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Контроль за виконанням ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків покласти на сектор ПД №1 (смт. Олександрівка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області.
Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на підозрюваного обов`язків визначити по 28.12.2021 включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12