Провадження № 11-кп/4820/628/21
Справа № 683/1250/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження №0000062, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 квітня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 червня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Старокостянтинівського районного суду від 23 червня 2021 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку смт. Гриців Шепетівського району Хмельницької області, громадянку України, українку, з середньою освітою, не працюючу, не одружену, зареєстровану та проживаючу в АДРЕСА_1 , раніше судиму:

- 24 травня 2016 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень;

- 30 серпня 2018 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України на 4 місяці арешту, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків приєднано не відбуте покарання за вироком Шепетівського міськрайонного суду від 24 травня 2016 року у виді штрафу в розмірі 1700 гривень (який не сплачений), 29 грудня 2018 року звільнена по відбуттю строку покарання,

- 04 лютого 2020 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України на 5 місяців арешту, 12 серпня 2020 року звільнена по відбуттю строку покарання,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначено їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 залишено попередній тримання під вартою.
Початок строку відбуття покарання ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 30 квітня 2021 року до дня вступу вироку в законну силу включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, 16 квітня 2021 року близько 17 години ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_9 , побачила в правій нагрудній кишені сорочки потерпілого гроші, тоді ж, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, діючи відкритим способом, підійшла до ОСОБА_9 та різким ривком правої руки з правої нагрудної кишені його сорочки відкрито викрала грошові кошти в сумі 800 гривень, після чого, незважаючи на вимоги ОСОБА_9 повернути викрадені кошти, ОСОБА_7 , утримуючи при собі викрадені гроші, втекла з місця події.

Захисник в своїй апеляційній скарзі просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та застосувати до ОСОБА_7 вимоги ст.75 КК України, звільнити її від відбування покарання з випробуванням з тривалим іспитовим строком.

Свої вимоги аргументує тим, що, призначаючи їй покарання, судом не враховано позицію потерпілого, який просив суворо не карати ОСОБА_7 , а також те, що вона відшкодувала завдану потерпілому шкоду.
Звертає увагу, що кримінальним правопорушенням не завдано істотної шкоди ОСОБА_9 , оскільки викрадено незначну суму коштів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченої та її захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку місцевого суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, надавши обвинуваченій останнє слово та право виступу в судових дебатах, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.404 КПК України апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, в якій фактичні обставини та правова кваліфікація дій обвинуваченої не оскаржуються.

Дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, кваліфіковано вірно.

Згідно ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням, оскільки покарання призначене ОСОБА_7 у виді та в розмірі, визначеному вироком місцевого суду, належним чином мотивоване, з врахуванням вимог ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами, внесеними Постановами № 18 від 10 грудня 2004 року і № 8 від 12 червня 2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Так, за правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження вчинення нових злочинів.

Покарання призначене обвинуваченій ОСОБА_7 у мінімальному розмірі в межах санкції цієї статті, на переконання колегії суддів, є законним та справедливим, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. Воно відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, а тому підстав вважати призначене покарання надмірно суворим, про що зазначається у апеляційній скарзі захисника, не вбачається.

Так, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що ОСОБА_7 раніше судима, не працює, вчинила кримінальне правопорушення через короткий проміжок часу після звільнення з місця відбування покарання, має не зняті та не погашені судимості за вчинення умисних злочинів проти власності, раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, вчинила умисний корисливий злочин, який є тяжким.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставиною, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Не погоджується колегія суддів з доводами апеляційної скарги з приводу незначної суми викрадених у потерпілого коштів, оскільки останній є пенсіонером, особою похилого віку (1939 року народження), інших доходів окрім пенсії не має, а тому розмір заподіяної шкоди 800 гривень, в даному конкретному випадку, не можна вважати незначною сумою для потерпілого.

Приймаючи до уваги сукупність наведених обставин, колегія суддів не має сумнівів у тому, що визначений ОСОБА_7 мінімальний строк покарання в умовах ізоляції від суспільства, є співмірним протиправному діянню, а також є справедливим і виваженим заходом примусу, що забезпечить виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Тобто, при призначенні покарання судом враховано всі обставини з відповідною їх оцінкою, в тому числі й ті, на які захисник посилається в апеляційній скарзі, а тому колегія суддів не вбачає підстав для застосування до обвинуваченої положень ст.75 КК України та звільнення її від відбування покарання з випробуванням.

В свою чергу, захисником не наведено переконливих доводів на обґрунтування того, що призначене покарання ОСОБА_7 є неправильним, явно несправедливим через його суворість, та того, що призначення його підзахисній більш м`якого покарання забезпечить її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і ухвалити законний, обґрунтований вирок, при перевірці судового рішення щодо ОСОБА_7 в апеляційному порядку не виявлено, а відповідно і підстав для зміни вироку суду щодо останньої не вбачається.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст. 404-405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.
Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4