ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2672/21 Справа № 175/897/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2021 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні за № 0001529 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дмитрівки Петропавлівського району Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст. 361-1 КК України,
ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпропетровськ, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст. 361-1 КК України,
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в у м. Дніпропетровськ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 361-1 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисника ОСОБА_10
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2021 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст. 361-1 КК України, повернуто прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, як такий, що не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що як вбачається зі змісту обвинувального акту він містить лише посилання на фактичні обставини, вказується норма Кримінального кодексу України, яка передбачає відповідальність, проте не вказано які конкретно дії вчинив кожен з обвинувачених, що є об`єктивною стороною інкримінованого кримінального правопорушення. Зокрема, з формулювання обвинувачення не вбачається, і прокурор не визначив, які саме дії обвинувачених розкривають зміст інкриміновано правопорушення. Цитування статті кримінального закону не є чітким формулюванням певного обвинувачення щодо особи, а тому обвинувальний акт в цій частині також складений всупереч ст. 291 КПК України.
Окрім того, наведене формулювання обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 лише дублює виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, які повністю дублюють раніше висунуту підозру обвинуваченому ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження №0000141 від 07 травня 2018 року.
В обвинувальному акті при формулюванні обвинувачення також не вказані та не відокремлені дії і роль кожного зі співучасників (зазначені обставини є важливою вимогою закону щодо індивідуалізації покарання), а відтак даний обвинувальний акт не є конкретним за своїм змістом, що порушує право особи на захист і відповідно є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Окрім того, сторона обвинувачення інкримінує скоєння злочину передбаченого ч.2 ст.361-1 КК України, а саме: ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або якщо вони заподіяли значну шкоду однак в обвинувальному акті зазначено, що кримінальним правопорушенням шкоду не завдано.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор зазначає, що вказані судом підстави для повернення обвинувального акта не відповідають дійсності, а прокурором в обвинувальному акті належним чином викладені фактичні обставини кримінального правопорушення та сформульовано обвинувачення, яке прокурор вважає доведеним, а також у відповідності до закону України про кримінальну відповідальність кваліфіковані дії кожного з обвинувачених та конкретизовано роль кожного з них.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу і з підстав, викладених в скарзі просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_10 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор... зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам статей 291, 292 КПК України, однак про наявність вказаних порушень судом в ухвалі не зазначено.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Вказаним вимогам кримінального процесуального закону ухвала суду першої інстанції не відповідає в повній мірі.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам закону, суд в ухвалі вказав, що в обвинувальному акті в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, зазначено некоректність формулювання обвинувачення та викладення фактичних обставин кримінального провадження, що в свою чергу створює передумови до порушення права особи на захист.
Проте з такими висновками суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Дослідивши обвинувальний акт та перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що стороною обвинувачення сформульовано обвинувачення і викладено в ньому фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими.
Як видно з обвинувального акту ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 361-1 КК України.
При цьому, в супереч тверджень суду першої інстанції ролі кожного обвинуваченого розмежовані та викладені в обвинувальному акті. Також, як слушно зазначає прокурор в апеляційній скарзі, дії обвинувачених не кваліфікуються стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 361-1 КК України за ознакою заподіяння значної шкоди. Крім того, остаточно правову кваліфікацію діям обвинувачених має надати суд за результатами судового розгляду та з огляду на фактичні обставини, які будуть встановлені судом.
Стосовно висновків суду, що наведене формулювання обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 лише дублює виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, які повністю дублюють раніше висунуту підозру обвинуваченому ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження №0000141 від 07 травня 2018 року, то апеляційний суд вважає їх такими, що не є безпідставними, проте перевірити такі обставини та дійти висновку про дотримання органом досудового розслідування принципу, передбаченого статтею 19 КПК України, а саме заборони двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення, суд має процесуальну можливість тільки під час судового розгляду.
Як видно з обвинувального акта, вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації в обвинувальному акті дотримано.
Крім того, відповідно постанови Верховного Суд України від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, який звернув увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але й для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.
Як убачається з матеріалів справи, обвинувальний акт, який був складений слідчим, затверджений прокурором, містить відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення ч. 2 ст. 361-1 КК України та формулювання обвинувачення.
Про офіційне доведення до відома стороні захисту про фактичні та юридичні підстави висунутого відповідно до обвинувального акта обвинувачення свідчить розписки обвинувачених про отримання ними копії обвинувального акта в якому викладені відомості, які в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що обставини, які стали підставою для повернення обвинувального акта прокурору, не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2021 року про повернення обвинувального акта стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст. 361-1 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4