Справа № 289/1741/21
Номер провадження 1-кп/289/167/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2021 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючий: суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000210 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потсдам, Німеччина, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Донецьк, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, на утриманні нікого не має, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в середині жовтня 2020 року у вечірній час близько 19 години за попередньою змовою між собою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прийшли до майнового комплексу фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 , що знаходиться по АДРЕСА_3 , та шляхом виймання рами вікна проникли в приміщення, яке раніше використовувалося як автошкола для навчання водіїв, де в одному із кабінетів знайшли несправний мотоцикл «Мінськ» моделі «ММВЗ 3.1122-10521 К13» 1992 року випуску, без реєстраційного номеру, ринковою вартістю 4810,00 грн., що не використовувався як транспортний засіб, а як макет для вивчення будови мотоцикла, який з допомогою підставлення дерев`яних дошок витягнули з приміщення через вікно і руками відбуксирували від вказаного приміщення, розпорядившись мотоциклом в подальшому на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 4810,00 грн.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (кожен окремо) у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення винними себе визнали повністю, надали покази щодо обставин скоєння крадіжки мотоцикла, які підтверджують викладені в обвинувальному акті обставини. Під час судових дебатів кожен із них зазначив, що шкодують та щиро каються у вчиненому, запевняли суд, що більше не вчинятимуть протиправних дій.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, в справі наявна його заява про розгляд справи без його участі, майнова шкода йому повністю відшкодована, ніяких претензій до обвинувачених він не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду (а.с.21,129).

Переконавшись у тому, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю визнають свою вину в скоєнні інкримінованого їм кримінального правопорушення, обвинувачені та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів винуватості обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів справи, які характеризують їх особу.

Суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за викладеним фактом за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в приміщення.

Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він: раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, за місцем реєстрації на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; за місцем проживання зарекомендував себе з задовільної сторони, громадський порядок не порушував, до адміністративної відповідальності не притягувався, нарікань від сусідів та мешканців села не надходило; на утриманні нікого не має; згідно досудової доповіді ОСОБА_4 проживає за рахунок тимчасових підробітків, себе матеріально забезпечує, з батьками та старшою сестрою підтримує гарні сімейні відносини, не має товаришів з кримінальним минулим або з антисоціальною поведінкою, алкогольними напоями не зловживає, наркотичні засоби взагалі не вживає, має позитивні плани на майбутнє, ризик вчинення повторного правопорушення та ризик небезпеки для суспільства визначено середній, виправлення особи можливо без позбавлення чи обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , при цьому встановлено, що він: раніше не судимий; ніде не працює; на утриманні нікого не має; за місцем реєстрації на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання зарекомендував себе з задовільної сторони, громадський порядок не порушував, до адміністративної відповідальності не притягувався, нарікань від сусідів та мешканців села не надходило; на утриманні нікого не має; згідно досудової доповіді ОСОБА_5 проживає за рахунок тимчасових підробітків, себе матеріально забезпечує, проживає разом із матір`ю, не має товаришів з кримінальним минулим або з антисоціальною поведінкою, алкогольними напоями не зловживає, наркотичні засоби взагалі не вживає, має позитивні плани на майбутнє, ризик вчинення повторного правопорушення та ризик небезпеки для суспільства визначено середній, виправлення особи можливо без позбавлення чи обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства.

Під час досудового розслідування і в суді ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щиро розкаялися, активно сприяли розкриттю кримінального правопорушення, що на підставі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючими покарання обставинами.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судом не встановлено.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначені покарання суд враховує, що вчинене діяння кваліфікується як тяжкий злочин, громадську небезпеку вчиненого кримінального правопорушення діяння, вчинене обвинуваченими, є дійсно суспільно небезпечним, оскільки посягає на право власності, враховує наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, думку прокурора, який в дебатах висловив позицію про застосування при призначенні покарання ст. 75 КК України, та позицію потерпілого, який суворому покаранні не наполягав.

При цьому суд бере до уваги висновки, викладені в досудовій доповіді органу з питань пробації з інформацією про соціально - психологічну характеристику особи обвинуваченихОСОБА_4 та ОСОБА_5 та висновком про можливість їх виправлення без позбавлення або обмеження волі, враховує молодий вік обох обвинувачених та їх критичне ставлення до скоєного, обидва раніше не судимі, мають постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, відсутність тяжких наслідків їх діяння та будь-яких претензій з боку потерпілого ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що обом обвинуваченим слід обрати покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі санкції ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. 75 КК України - звільнення від покарання з іспитовим строком, що, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових правопорушень.
Застосування покарання з ізоляцією від суспільства за конкретних обставин справи і поведінки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд визнає явно не справедливим і достатніх підстав для цього не вбачається, так само як і для застосування правил ст. 69 КК України.

Цивільні позови не заявлено, завдана матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна, арешт на майно не накладався.
Процесуальні витрати на залучення експерта слід стягнути на користь держави з обвинувачених в рівних долях згідно положень ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченим не обирався і підстав для його застосування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, ч. 3 ст.185 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних долях на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи 686,48 грн. по 343,24 грн. з кожного.

Речовий доказ по кримінальному провадженню: мотоцикл «Мінськ» моделі «ММВЗ 3.1122-10521 К13» 1992 року випуску, без реєстраційного номеру, переданий для зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1