Справа № 390/1726/14-к
Провадження № 1-в/390/1/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" січня 2022 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника органу пробації ОСОБА_7 ,
засудженого - ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кропивницький клопотання захисника-адвоката ОСОБА_9 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, відносно ОСОБА_8 , засудженого вироком суду від 07.04.2015 року за ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Захисник засудженого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 звернулась до суду в його інтересах з клопотанням про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку. В обґрунтування клопотання зазначено, що вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_8 засуджено до основного покарання у виді штрафу у розмірі 2966017 грн з позбавленням права обіймати посади у господарських сферах, пов`язані з матеріальною відповідальністю, обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями строком на 2 роки, з конфіскацією всього майна, що належить засудженому на праві власності. Вирок суду після набрання законної сили направлений до Кіровоградського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції (органу пробації) для виконання, прийнятий вказаною установою 28.05.2015 року та виконувався в частині відбування засудженим додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади. Покарання у виді штрафу відносно ОСОБА_8 органом КВІ не виконувалось, оскільки на час звернення вироку до виконання такі повноваження у органів КВІ були відсутні. Крім того, даний вирок суду не виконувався в частині стягнення штрафу із ОСОБА_8 і Фортечним відділом державної виконавчої служби у м.Кропивницькому, оскільки державним виконавцем було відмовлено у відкритті виконавчого провадження. Факт перебування на виконанні вказаного вироку суду в частині стягнення штрафу в ГУ ДФС у Кіровоградській області також не підтвердився. Ухвалою суду від 03.02.2016 року за клопотанням прокурора засудженому замінено несплачену суму штрафу покаранням у виді позбавлення волі. Судом апеляційної інстанції ухвала суду від 03.02.2016 року скасована. За результатом нового судового розгляду ухвалою суду від 19.10.2020 року в задоволенні клопотання прокурора про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді позбавлення волі - відмовлено. Після скасування ухвали суду від 03.02.2016 року вирок суду відносно ОСОБА_8 направлений до виконання до Фортечного РВ філії ДУ «Центр пробації», а ОСОБА_8 12.11.2020 року письмово повідомлено про порядок сплати штрафу за вказаним вироком суду. Захисник засудженого вважає, що вирок суду, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України до основного покарання у виді штрафу у розмірі 2966017 грн був звернений до виконання, однак у строк, передбачений п.1 ч.1 ст.80 КК України, не реалізований, не з вини засудженого, оскільки ОСОБА_8 з часу набрання вироком законної сили будь-яких перешкод процедурі його виконання в частині основного покарання у виді штрафу не створював. Так, з 2007 року він постійно проживає за місцем реєстрації, після 2015 року новий злочин не вчинив. Несплата засудженим штрафу саме по собі не свідчить про ухилення ним від відбування такого покарання. Виходячи з наведеного, ОСОБА_8 підлягає звільненню від відбування покарання за вищевказаним вироком суду, оскільки з дня набрання вироком чинності такий вирок не виконано у строк, встановлений законом.
В судовому засіданні захисник засудженого-адвокат ОСОБА_9 клопотання підтримала, просила його задовольнити та пояснила, що впродовж встановленого законом строку державними органами не виконувалось покарання за виром суду в частині стягнення із ОСОБА_8 штрафу, отже він і не міг ухилятись від відбування такого покарання.
Засуджений ОСОБА_8 подання свого захисника підтримав, просив його задовольнити та пояснив, що після набрання вироком законної сили він один раз на місяць з`являвся до органу пробації для відбуття призначеного судом додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади та займатись певною діяльністю. На його усні звернення щодо порядку сплати штрафу від представників органу пробації відповідних роз`яснень він, як засуджений, не отримав. Впродовж всього часу перебування на обліку в органі КВІ він не ухилявся від відбування покарання у виді штрафу, і в розшуку через його несплату він не перебував. Штраф за вироком суду ним не сплачений, оскільки він не був своєчасно обізнаний про реквізити та порядок його сплати. Письмово щодо порядку сплати штрафу йому доведено в Кіровоградському районному суді Кіровоградської області наприкінці 2020 року, після чого його також викликали до органу пробації, де також роз`яснили порядок сплати штрафу за вироком суду, зокрема і право на розстрочку, на що він погодився. На даний час строк приведення у виконання штрафу за вироком суду закінчився, тому він просить звільнити його від відбування такого покарання.
Прокурор та представник органу пробації у вирішенні клопотання захисника засудженого поклались на розсуд суду.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання захисника засудженого підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07.04.2015 року ОСОБА_8 засуджено за ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді штрафу у розмірі 2 966 017 грн з позбавленням права обіймати посади у господарських сферах, пов`язані з матеріальною відповідальністю, обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями строком на 2 роки, з конфіскацією всього майна, що належить засудженому на праві власності.
Вказаним вироком міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у виді застави до набрання вироком законної сили залишено без змін, а також з нього стягнуто на користь держави судові витрати за проведення експертиз у сумі 21425,12 грн.
Вищевказаний вирок не оскаржувався та 07.05.2015 року набрав законної сили.
Згідно повідомлення № 8/11-2349 від 28.05.2015 року про прийняття вироку до виконання Кримінально-виконавчою інспекцією Кіровського району м.Кіровограда підтверджено, що копія вироку відносно ОСОБА_8 одержана та прийнята до виконання.
З матеріалів особової справи №17/2015 р. вбачається, що на виклик від 28.05.2015 року ОСОБА_8 з`явився до КВІ 10.06.2015 року та надав підписку, що йому роз`яснені покладені на нього судом обов`язки, а саме: позбавлення права займати посади у господарських сферах та розпорядження матеріальними цінностями. Засудженого поставлено на профілактичний облік. Згідно характеристики з місця проживання ОСОБА_8 характеризується з позитивного боку. 12.08.2015 року ОСОБА_8 надав письмові пояснення щодо відбування ним покарання за вироком суду у виді позбавлення права позбавлення права займати посади у господарських сферах та розпорядження матеріальними цінностями. 03.11.2015 року із засудженим проведено профілактичну бесіду щодо покарання у виді позбавлення права розпорядження матеріальними цінностями строком на 2 роки. З рапортів ДІМ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області впродовж 3-го кварталу 2015 року ним здійснювався моніторинг способу життя засудженого ОСОБА_8 , який за місцем проживання характеризується посередньо. 03.12.2015 року та 05.01.2016 року ОСОБА_8 викликався до органу пробації, однак через відсутність за місцем проживання, про що свідчить рапорт інспектора КВІ від 03.02.2016 року, начальником Кіровського КВІ м.Кіровограда направлено ряд запитів стосовно ОСОБА_8 та отримані негативні відповіді.
Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03.02.2016 року ОСОБА_8 несплачену суму штрафу, призначеного в якості основного покарання, вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07.04.2015 року в сумі 2 966 017 грн, замінено покаранням у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.
06.05.2016 року начальником Кіровського РВ КВІ м.Кіровограда на адресу начальника Кіровоградського ВП ГУНП в Кіровоградській області направлено подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів та оголошення ОСОБА_8 в державний розшук.
З відповіді заступника начальника начальника КП Кіровоградського ПВ ГУНП в Кіровоградській області 13.05.2016 року ОСОБА_8 оголошено в державний розшук та заведено розшукову справу № 117-41.
В матеріалах особової справи №17/2015 міститься подання про притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю, в якому начальник Кіровського РВ КВІ м.Кіровограда направив матеріали особової справи стосовно ОСОБА_8 для вирішення питання про притягнення останнього до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати посади у господарських сферах, пов`язані з матеріальною відповідальністю, обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями.
26.08.2016, 12.09.2016, 08.12.2016, 12.2016, 08.02.2017, 03.05.2017 начальником Кіровського РВ КВІ м.Кіровограда направлялись запити № 4893, 8/11-5401, 6403, № 8/11-8900, 8/1-356, 8-1007, в яких він просив повідомити заходи, які вживались щодо розшуку ОСОБА_8 , який відбуває покарання у виді позбавлення права обіймати посади у господарських сферах, пов`язані з матеріальною відповідальністю, обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на два роки, кінець строку 08.05.2017 року, а також просив повідомити про хід розслідування кримінального провадження відносно засудженого.
У відповіді в.о.начальника Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській 18353/01/117/12 від 28.12.2016 року повідомлено, що ОСОБА_8 15.05.2016 року оголошений у розшук.
Начальник Управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградської області звернувся до начальника головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України з дорученням щодо наявності законних підстав для перетинання державного кордону ОСОБА_8 в період з 01.12.2016 по 01.06.2017 року.
З відповіді ДОП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області вх. № 998 від 29.03.2017 вбачається, що ОСОБА_8 , як особа, засуджена до покарання у виді позбавлення волі та перебуває на обліку в органі пробації, у період з березня 2016 року по березень 2017 року до адміністративної відповідальності не притягувався.
Відповідно до довідки від 10.05.2018 року фахівця (з соціальної роботи із суб`єктами пробації) Кропивницького МВ з питань пробації ПМУ з ПВКП та пробації ОСОБА_10 , ОСОБА_8 перебуває на обліку в органі пробації. Термін відбування ним покарання закінчився 08.05.2017 року. Органу пробації не надана інформація про внесення відомостей до ЄРДР за ч.1 ст.389 КК України за ухилення засудженим від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати посади у господарських сферах, пов`язані з матеріальною відповідальністю, обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на два роки, тому фахівець органу пробації звернулась до начальника Фортечного РС Кропивницького МВ пробації ПМУ з питань виконання кримінальних покарань та пробації з довідкою про зняття з обліку відносно ОСОБА_8 .
Згідно повідомлень № 8/2-602, № 8/2-607, № 8/2-604 від 10.05.2017 року ОСОБА_8 знято з обліку Фортечного РС Кропивницького МВ пробації МЮ у зв`язку із відбуттям строку додаткового покарання.
З наявних в матеріалах особової справи №17/2015 р. довідок, наданих підрозділами МВС України № 288-04026015/35011 від 08.06.2015, № 195-29102015/35011 від 29.10.2015 року, 431-13042016/35011 від 13.04.2016 року, від 09.11.2016 року, ОСОБА_8 після засудження вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07.04.2015 року до кримінальної відповідальності не притягувався.
З матеріалів оперативно-розшукової справи № 117-246 вбачається, що 19.01.2018 року ОСОБА_8 оголошено в розшук, як особу, яка з 12.01.2018 року ухиляється від відбування покарання у виді позбавлення волі. В ході розшукових заходів, відповідно до планів оперативно-розшукових заходів працівниками поліції направлялись запити щодо можливого перебування ОСОБА_8 , які адресовувались в заклади охорони здоров`я, центр зайнятості, службу таксі, міграційну службу, органи фіскальної служби та пенсійного фонду, також отримувались відомості щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.
На запит Кіровоградського районного суду Кіровоградської області начальником Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області надано відповідь № 732/117-20 від 22.01.2020 року, згідно якої ОСОБА_8 був затриманий 20.01.2020 року та доставлений до ДУ «Кропивницька установа виконання покарань № 14» для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років. Оперативно-розшукова справа № 117-246 закрита, про що 20.01.2020 року винесена відповідна постанова.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 28.05.2020 року ухвала Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03.02.2016 року, якою ОСОБА_8 несплачену суму штрафу, призначеного в якості основного покарання вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07.04.2015 року, в сумі 2 966 017 грн. замінено покаранням у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років, - скасована.
Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19.10.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_11 про заміну несплаченої суми штрафу іншим видом покарання,відносно ОСОБА_8 , засудженого вироком суду від 07.04.2015 року за ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України. Зазначена ухвала суду не оскаржувалась та 27.10.2020 року набрала законної сили.

З вищезазначеної ухвали вбачається, що на запит суду начальником Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому надано відповідь № 33124/11-32 від 22.09.2020 року, згідно якої на виконанні у зазначеній установі перебуває виконавчий лист № 390/1726/14-к від 08.05.2015 року, виданий Кіровоградським районним судом Кіровоградської області про конфіскацію всього майна, що належить ОСОБА_8 на праві власності. Крім того, 14.07.2015 року до відділу надходив виконавчий лист про стягнення із боржника штрафу в розмірі 2966017 грн на користь держави, проте державним виконавцем відмовлено у відкритті провадження за вказаним виконавчим листом, оскільки виконавчий лист про стягнення із засудженого штрафу не може пред`являтись до відділу державної виконавчої служби за заявою начальника Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, так як вказаному органу не надано законодавчих повноважень на вчинення вказаних дій. Крім того, на запит суду щодо повідомлення про хід виконання виконавчого листа по справі № 390/1726/15-к, начальником ГУ ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_12 у листі № 14331/10/11-28-05-02-06 від 06.10.2020 року повідомлено, що відповідно до «Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строку зберігання документів», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12.04.2012 року (зі змінами та доповненнями), термін зберігання документів щодо листування про виконання вироків, рішень, ухвал судових органів складає три роки. Зважаючи, що термін зберігання документів за 2015 рік минув, надати витребувану в листі інформацію немає можливості.
Згідно характеристики, скріпленої підписом та печаткою представника ЖЕО № 3 міської ради м.Кропивницького та довідки № 4997 від 28.12.2020 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 1989 року разом з матір`ю ОСОБА_13 .
Згідно довідки Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України № , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 21.12.2020 року у розшуку не перебуває та має судимість за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07.04.2015 року. Відомості про інші судимості в довідці відсутні.
Згідно відповіді начальника Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Кіровоградській області № 14аз/41/34/01-2021 від 25.03.2021 року ОСОБА_8 притягувався до адміністративної відповідальності 17.04.2017 року за ч.1 ст.126 КУпАП, 17.04.2017 року за ч.1 ст.126 КУпАП, 17.04.2017 року за ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно імперативних приписів ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно вимог ч.1, ч.3 ст.26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
Зазначена редакція ст.26 КВК України введена в дію 05.10.2016 року Законом України «Про виконавче провадження» № 1404 від 02.06.2016 року, до часу прийняття вказаного закону на особу не покладався обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію та пред`являти інспекції документ про сплату штрафу.
Про відсутність у кримінально-виконавчої інспекції повноважень щодо виконання кримінальних покарань у виді штрафу, свідчить ст.10 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», в редакції закону, що діяла на час приведення вироку відносно ОСОБА_8 до виконання.
Як вбачається вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07.04.2015 року ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 2 966 017 грн з позбавленням права обіймати посади у господарських сферах, пов`язані з матеріальною відповідальністю, обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями строком на 2 роки, з конфіскацією всього майна, що належить засудженому на праві власності.
Згідно ст.51 КК України передбачено вичерпний перелік покарань, які можуть бути застосовані судом до осіб визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення.
В основу побудови системи покарань законом про кримінальну відповідальність покладено критерій порівняльної суворості видів покарань і застосовано принцип н побудови «від менш суворого до більш суворого покарання».
Штраф, як вид покарання є найменш суворим видом покарання, зокрема відносно покарання у виді обмеження волі.
Відповідно до ч.1-4 ст.52 КК України основними покараннями є громадські роботи, виправні роботи, службові обмеження для військовослужбовців, арешт, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі на певний строк, довічне позбавлення волі. Додатковими покараннями є позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу та конфіскація майна. Штраф та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю можуть застосовуватися як основні, так і як додаткові покарання. За одне кримінальне правопорушення може бути призначено лише одне основне покарання, передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. До основного покарання може бути приєднане одне чи кілька додаткових покарань у випадках та порядку, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи, що ухвала Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03.06.2016 року скасована, ОСОБА_8 вважається засудженим до основного покарання у виді штрафу та кількох додаткових покарань.
Згідно п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Отже, вирок суду, яким особі призначено основне покарання у виді штрафу, має бути виконаним впродовж двох років з дня набрання ним чинності.
Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Вимоги ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.
Нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, передбачене ст.80 КК України, встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15, висловленого в постанові від 24.12.2015 року, ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Даний висновок відповідає позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 20.10.2021 року по справі № 487/3326/15-к.
Зі встановлених судом обставин після набрання законної сили вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області суду від 07.04.2015 року стосовно ОСОБА_8 і до розгляду судом даного клопотання засуджений новий злочин не скоїв, що підтверджується довідками № , № 288-04026015/35011, № 195-29102015/35011, № 431-13042016/35011, № , виданих підрозділами МВС України.
Отже до кримінальної відповідальності за ст.ст. 389 та 390 КК України ОСОБА_8 не притягувався, тому у суду відсутні підстави вважати, що засуджений ухилявся від відбування покарання, призначеного йому вироком суду у виді штрафу у розмірі 2 966 017 грн з позбавленням права обіймати посади у господарських сферах, пов`язані з матеріальною відповідальністю, обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями строком на 2 роки, з конфіскацією всього майна, що належить засудженому на праві власності.
В матеріалах особової справи № 17/2015 р, заведеної стосовно ОСОБА_8 міститься подання начальника Кіровського РВ м.Кіровограда кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Кіровоградській області про притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати посади або займатися певною діяльністю, а також неодноразові звернення представника органу пробації щодо ходу розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , однак відповіді щодо результатів розгляду вказаного подання начальнику органу пробації не надано.
Притягнення до адміністративної відповідальності засудженого не впливає на перебіг строків, передбачених ст.80 КК України.
Оскільки в матеріалах особової справи № 17/2015 р. відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності, передбачений ст.80 КК України, зупинявся чи переривався.
Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.
Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:
1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;
2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;
3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.
Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.
Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що на даний час закінчився дворічний строк давності виконання обвинувального вироку Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07.04.2015 року відносно ОСОБА_8 , яким його засудженого до основного покарання у виді штрафу, факт ухилення від відбування покарання та скоєння засудженим нового злочину не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання захисника адвоката ОСОБА_9 підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України.
На підставі ст.80 КК України, ст.152 КВК України, керуючись ст.ст.372, 376, 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_9 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, відносно ОСОБА_8 , засудженого вироком суду від 07.04.2015 року за ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07.04.2015 року, що набрав законної сили 07.05.2015 року, за ч.3 ст.212, ч.1 ст.366, ч.1 ст.70 КК України до основного покарання у виді штрафу у розмірі 2966017 грн від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Повний текст ухвали виготовлений 19.01.2022 року.

Суддя Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1