Справа № 363/4281/20
Провадження №1-кп/367/212/2021
УХВАЛА
Іменем України

14 грудня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_7 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження, внесене 22.05.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000676, по обвинуваченню ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:

До суду надійшов обвинувальний акт по зазначеному вище кримінальному провадженню.

В судовому засіданні прокурор висловив думку, що обвинувальний акт підсудний Ірпінському міському суду Київської області, відповідає вимогам закону і підлягає призначенню до судового розгляду.

Представник потерпілого та потерпілі та представник служби у справах дітей підтримали думку прокурора.

Захисник ОСОБА_9 просив суд повернути прокурору обвинувальний акт, тому що він не відповідає вимогам КПК України. Захисники ОСОБА_10 і ОСОБА_11 не заперечували проти призначення обвинувального акту до розгляду.

Обвинувачені, законний представник підтримали думку своїх захисників.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт і додані до нього документи, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з п.п. 3, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема, анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини цієї статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Всі відомості, вказані в даній нормі, повинні бути узгоджені та не суперечити одна одній.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.

Пунктом «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Вищевказаних вимог кримінального процесуального законодавства дотримано не було, оскільки в обвинувальному акті відсутній конкретний і зрозумілий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а ті, обставини, які викладені не узгоджені між собою та мають суперечності одна одній. Також в даному обвинувальному акті пред`явлене обвинувачення не було сформульовано належним чином, оскільки обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, не містить чітко викладених обставин вчинення обвинуваченими злочинів, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є неконкретним, громіздким за викладенням, не зрозумілим та сумбурним, важким для сприйняття.

З вказаного обвинувального акту вбачається, що при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулюванні обвинувачення, було допущено протиріччя, а саме: спочатку зазначено, що у обвинувачених спільно з особою, відносно якого матеріали виділено в окреме провадження, без попередньої змови виник умисел на вчинення хуліганства із спричиненням тілесних ушкоджень раніше їм незнайомим чоловікам, а потім зазначається, що, наносячи удари потерпілим, вони діяли узгоджено, реалізовуючи єдиний спільний умисел. При цьому не зазначено коли і за яких обставин, у який спосіб вони узгодили між собою такі дії і коли у них виник такий умисел.

Також вказується, що, реалізовуючи єдиний спільний умисел, ОСОБА_12 наносив удари потерпілому ОСОБА_4 , а ОСОБА_13 ОСОБА_15 . В той же час, не зазначається кому і які удари наносив ОСОБА_14 , що саме він робив, вчиняючи хуліганські дії.

Отже, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що такий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень та формулювання обвинувачення які містяться в даному обвинувальному акті є не зрозумілими та його положення суперечать одне одному, викладені сумбурним не зручним для сприйняття текстом, оскільки з викладеного не можливо встановити обставини злочину, які потребують доказування під час судового розгляду.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).

Відсутність в обвинувальному акті зрозумілого формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право особи на захист та ухвалене судове рішення за таких обставин, у будь-якому разі повинно бути визнано незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, суд вважає, що даний обвинувальний акт всупереч ст. 291 КПК України не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, та послідовних фактичних обставин кримінального правопорушення, яке прокурор вважає встановленими, що порушує вимоги норм як чинного законодавства України, так і міжнародної практики, оскільки для повноцінного захисту своїх прав особа має право знати, в чому вона обвинувачується.

Крім того, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що даний обвинувальний акт всупереч ст. 291 КПК України не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, та послідовних фактичних обставин кримінального правопорушення. Вказані вище недоліки позбавляють суд можливості роз?яснити обвинуваченим суть пред?явленого обвинувачення, а їм розуміти у скоєнні яких дій їх звинувачують та підготуватись до захисту, що унеможливлює призначити такий обвинувальний акт до розгляду в суді.

Вищеописані порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, дають підстави дійти висновку, що складений обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та порушує гарантовані законом процесуальні права сторін кримінального провадження, порушує основні засади кримінального провадження, зокрема верховенство права, а також права осіб, які не є обвинуваченими за даним обвинувальним актом та не мають права на захист від викладеного в ньому обвинувачення в даному кримінальному провадженні, а тому обвинувальний акт, з доданими до нього документами підлягає поверненню прокуророві, який направив його до суду, для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_14 , оскільки такий строк спливає, а ризики, які було враховано при обранні такого запобіжного заходу, не відпали.

Захисник ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_14 та інші учасники судового засідання не заперечували проти такого клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_14 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого спливає 28.10.2021 р., а суд не в змозі призначити наступне судове засідання до цієї дати.

ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні тяжкого та нетяжкого насильницьких злочинів, він є особою без громадянства, не має постійного місця проживання, його було засуджено вироком Путивльського районного суду Сумської області від 14.01.2021 р. за ч. 1 ст. 186 КК України до 06 місяців позбавлення волі і звільнено його від відбування покарання з іспитовим строком на 01 рік.

Такі обставини вказують на наявність ризику, того, що, перебуваючи на волі, він зможе уникати суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також в судовому засіданні на даний час ще не допитані потерпілі та свідки, а тому суд вважає, що існує ризик того, що, перебуваючи на волі, обвинувачений зможе впливати на них у незаконний спосіб.

Наявність таких ризиків надає підстави суду продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою. Інший, більш м`який запобіжний захід, не забезпечить запобіганню вказаних ризиків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 290, 291, 314, 315 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 днів.

Повернути прокурору для усунення недоліків обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному 22.05.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000676, по обвинуваченню ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України.

Зазначені в ухвалі недоліки обвинувального акту прокурору усунути протягом 10 днів.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою діє з 14.12.2021 р. по 11.02.2022 р. включно.

Повний текст ухвали буде виготовлено протягом 5 днів та проголошено 20.12.2021 р. о 08-30 год.

На ухвалу в частині запобіжного заходу може бути подано апеляцію безпосередньо до Київського апеляційного суду на протязі п?яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1