ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2886/21 Справа № 200/8410/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року м. Дніпро

озглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 вересня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 обвинувачених у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 вересня 2021 року було продовжено ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25 листопада 2021 року.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нетяжких та тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, за які передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі.

Суд першої інстанції зазначає, що обвинувачений може переховуватися від суду, а також з урахуванням кількості вчинених злочинів, наявні ризики вчинення інших аналогічних злочинів, а також обвинувачений може впливати на свідків та потерпілих, оскільки на даний час триває судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, тому наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_3 не навчався, не має постійного доходу, тому усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини, може залишити місце мешкання та переховуватися від суду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.
Свою апеляційну скаргу обґрунтував тим, що суд при продовженні запобіжного заходу не врахував наявність міцних соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, а також тривалий розгляд справи.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, які відносяться до нетяжких та тяжких злочинів, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочинів, у яких він обвинувачується.

Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_3 , він може вдатись до спроб переховуватись від суду та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків, з огляду на те, що розгляд вказаного кримінального провадження наразі не завершено, тому ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, є цілком обґрунтованими і реально існують.
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_3 щодо того, що останній має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, оскільки ці обставини не зменшують ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, крім того, ці обставини існували і на момент вчинення злочину, проте жодним чином не виступили стимулюючим фактором в поведінці обвинуваченого.
Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що обвинувачений може вчинити інше правопорушення, оскільки відповідно до відомостей, викладених в обвинувальному акті, він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а тому існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Колегія суддів не приймає доводи обвинуваченого щодо тривалості перебування його під вартою, оскільки не вбачає надмірної тривалості тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою у світлі положень ст. 28 КПК України, з урахуванням інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 злочину.
Також колегія суддів враховує ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_3 не має офіційного джерела доходу для існування, що дає підстави вважати, що він може продовжити скоєння інших злочинів.
Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 вересня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 обвинувачених у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 вересня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , обвинувачених у скоєнні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_6 ОСОБА_7