справа № 208/5526/20
№ провадження 1-кс/208/2261/21
УХВАЛА
Іменем України

06 грудня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за клопотанням дізнавача сектору дізнання Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

03.12.2021 р. дізнавач сектору дізнання Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про арешт майна.

У своєму клопотанні просить суд накласти арешт на транспортний засіб М1 Т ЗАЗ Sens TF698KL, колір TT6621 білий, номер кузову НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

В судове засідання дізнавач та прокурор не з`явились надали заяву про розгляд клопотання без їх участі, просили задовільнити в повному обсязі.

Слідчий суддя, вивчивши надані суду матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, до Кам`янського ВП надійшла заява про те, що 05.03.2014 року гр. ОСОБА_4 від Фонду соціального страхування отримала у користування автомобіль ЗАЗ SENS TF698KL2, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 без права на відчуження та розпорядження даним автомобілем, який вона передала у тимчасове користування своїй онуці ОСОБА_5 , чим порушила нормальну роботу соціального фонду.

За даним фактом СД Кам`янського РУП ГУ НП України в Дніпропетровській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000704 від 29.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

26.10.2021 року було допитано представника потерпілого ОСОБА_6 , яка повідомила, що Фонд соціального страхування України в Дніпропетровській області, відповідно до вимог Закону №1105 та згідно «Порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями» затвердженого постановою КМУ від 19.07.2006 року №999, наказом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області від 04.03.2014 року №121 та на підставі акту приймання-передачі транспортного засобу від 27.02.2014 року забезпечив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасовим користуванням транспортним засобом М1 Т ЗАЗ Sens TF698KL, колір TT6621 білий, номер кузову НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 . Через деякий час ОСОБА_4 повідомила Фонд про те, що остання поставила автомобіль на зберігання знайомій своєї онуки ОСОБА_7 ОСОБА_8 . Так, коли 28.04.2020 року ОСОБА_4 попрохала онуку ОСОБА_7 забрали автомобіль однак ОСОБА_8 повертати нічого не схотіла і повідомила, що вона даний автомобіль придбала.

В ході досудового розслідування надійшло клопотання про виконання процесуальних дій в порядку ст. 220 КПК України, в котрому потерпіла сторона прохає про накладення арешту на транспортного засобу М1 Т ЗАЗ Sens TF698KL, колір TT6621 білий, номер кузову НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який був переданий в тимчасове користування ОСОБА_4 .

Транспортний засіб М1 Т ЗАЗ Sens TF698KL, колір TT6621 білий, номер кузову НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 має суттєве значення по кримінальному провадженню, як речовий доказ.

Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ст. 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також ст. 17 Загально декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, яким закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.

Так, ст. ст. 2, 7 КПК України зазначені завдання кримінального судочинства, де завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; забезпечення права на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла чи іншого володіння особи; таємниця спілкування; невтручання у приватне життя; недоторканність права власності; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї; заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення; забезпечення права на захист; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; публічність; диспозитивність; гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами; розумність строків; мова, якою здійснюється кримінальне провадження.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку вимог ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена в клопотання слідчого та відповідача вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке питання повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно до вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ч.2, ч.3, ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Так, у своєму клопотанні дізнавач зазначає, що вилучені предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин під час досудового розслідування є необхідність у запобіганні можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Окрім цього, частиною 1 ст.131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7) ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.170 КПК України-ст.173 КПК України.

Зазначений речі є речовими доказами відповідно до постанови слідчого від 25.02.2021 р. та має доказове значення для встановлення фактичних обстави події кримінального правопорушення, але існує ризик його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, тому з урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання дізнавача сектору дізнання Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання дізнавача сектору дізнання Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 про арешт майна, задовольнити.
Накласти арешт на транспортний засіб М1 Т ЗАЗ Sens TF698KL, колір TT6621 білий, номер кузову НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 який належить Фонду соціального страхування України Управління виконавчої дирекції фонду у Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського Апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1