Справа № 526/2097/21
Провадження № 1-кп/526/347/2021
В И Р О К
іменем України

21 вересня 2021 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження №0000126 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України,

встановив:

31 березня 2021 року близько 22 год 20 хв ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у громадському місці поблизу п`ятиповерхового багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, порушуючи нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, з метою порушення психологічної недоторканості інспектора сектору реагування патрульної поліції, сержанта поліції ОСОБА_4 , який відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу, коли останній перебував у добовому наряді з метою забезпечення виконання завдань поліцією у сфері забезпечення охорони прав і свобод людини, на виконання наданих п.п.1,3,11 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» повноважень, виконував свої службові обов`язки у однострої (форменному одязі встановленого зразка), усно висловив реальну погрозу насильством в адресу ОСОБА_4 , таким чином залякуючи його викликав реальні підстави в останнього побоювання за своє життя чи здоров`я.
Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, що виразилися у погрозі насильством щодо працівника правоохоронного органу ОСОБА_4 , у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.345 КК України.
31 серпня 2021 року між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладена угода про примирення у вищезазначеному кримінальному провадженні.

Зі змісту угоди про примирення вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення.

Під час укладення угоди про примирення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 узгодили міру покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.345 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання із встановленням йому судом іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував щодо затвердження судом угоди про примирення, думку потерпілого та обвинуваченого, які також не заперечували щодо затвердження судом угоди, суд приходить до висновку, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди про примирення відповідають вимогам закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди сторони угоди, визначена в межах санкції ч.1 ст.345 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства, угода не порушує законні права, свободи та інтереси сторін, що дає суду підстави для її затвердження.

Згідно ч. 1 ст.475 КПК України вбачається, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався, підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374, 474, 475 КПК України , суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 31 серпня 2021 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1