Провадження №1-в/359/327/2021
У Х В А Л А

Іменем України

14 грудня 2021 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з повною технічною фіксацією в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_4 , про зміну кваліфікації та покарання призначеного вироком суду від 07.03.2018 року,

в с т а н о в и в:
До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання, яке обґрунтоване тим, що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.03.2018 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, та призначено покарання: за ч.1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік; за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. Згідно ч.1, ч.2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 було звільнено від основного покарання у виді позбавлення волі та призначено іспитовий строк 1 (один) рік та застосовано вимоги ст.76 КК України.

Як вбачається з вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.03.2018 року, ОСОБА_4 було засуджено за ч.2 ст. 309 КК України у зв`язку з вчиненням злочину повторно за другим епізодом, а не у зв`язку з повторністю пов`язаною з вчиненням злочину протягом року після засудження, що в свою чергу і слугує підставою звернення до суду з вказаним клопотанням.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII визначено поняття кримінального проступку, кримінально-правові наслідки, пов`язані з вчиненням таких правопорушень, особливості їх досудового розслідування та судового розгляду.

Вказаним законодавчим актом викладено в новій редакції диспозицію ч.2 ст. 309 КК України, в якій відсутня кваліфікуюча ознака як повторність, а в новій редакції визначено як вчинення протягом року після засудження.

За загальним правилом, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 є інвалідом ІІ-ї групи, що унеможливлює застосування до нього обмеження волі та враховуючи наявність у нього цілої низки складних хронічних захворювань, ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зміну кваліфікації та покарання призначеного вироком суду від 07.03.2018 року.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав своє клопотання та просив задоволити.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію ОСОБА_4 та також наполягав на задоволенні клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення даного клопотання.

Суд, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Дані обставини роз`яснені в Рішенні Конституційного Суду України від 19.04.2000 №6-рп/2000 (справа №1-3/2000 про зворотну дію кримінального закону в часі).

Крім того, згідно ч.3 та ч.4 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до мотивувальної частини вищевказаного вироку суду, дії ОСОБА_4 кваліфіковано, як незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, вчинені особою повторно.

Тобто, підставою для засудження ОСОБА_4 послугувала доведеність в його діях такої кваліфікуючої ознаки як повторність. Проте, враховуючи положення Закону України від 2211.2018 за №2617-VIII, яким виключено вказану вище кваліфікуючу ознаку з диспозиції ч.2 ст. 309 КК України, вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.03.2018 року відносно ОСОБА_4 підлягає зміні, а діяння засудженого перекваліфікації з ч.2 ст.309 КК України на ч.1 ст. 309 КК України, у зв`язку із частковою декриміналізацією.

Відповідно до ч.3 ст.74 КК України в редакції чинній на день розгляду клопотання, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
В даному випадку ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст.309 КК України, чинною на день ухвалення вироку, до двох років позбавлення волі. Таким чином не перевищує максимальну санкцію за ч.2 ст. 309 КК України, чинної на день розгляду клопотання, яка становить позбавлення волі до трьох років.
За даних обставин, вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.03.2018 року відносно ОСОБА_4 , якого було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), та призначено покарання: за ч.1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік; за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. Згідно ч.1, ч.2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 було звільнено від основного покарання у виді позбавлення волі та призначено іспитовий строк 1 (один) рік, із застосуванням ст.76 КК України, необхідно привести у відповідність, у зв`язку із застосуванням вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII, та вважати ОСОБА_4 винним у вчиненні двох кримінальних правопорушень (проступків), відповідальність за які передбачена ч.1 ст.309 КК України.

Санкція ч.1 ст.309 КК України в редакції чинній на день розгляду клопотання, передбачає такі види покарань: штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років. Таким чином відсутнє покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не можливо застосувати до засудженого ОСОБА_4 , так як він є пенсіонером.
Зважаючи на вік засудженого ОСОБА_4 , який є пенсіонером, інвалідом ІІ-ї групи довічно, має ряд тяжких хронічних захворювань (прогресуючий цероз печінки, варикозне розширення вен шлунку, ускладнене кровотечею), на думку суду, дані обставини потребують обов`язковому врахуванню при визначенні міри покарання та значно знижують його суспільну небезпеку, враховує фактичну тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після їх вчинення, індивідуальних особливостей обвинуваченого. Суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку, що перевиховання та виправлення засудженого ОСОБА_4 залишається можливим без ізоляції від суспільства, а тому підстав застосовувати покарання у виді арешту.

Зважаючи на вимоги ч.2 ст.57 КК України, до засудженого ОСОБА_4 також не можливо застосувати виправні роботи, так як він є пенсіонером.
На переконання суду, ОСОБА_4 повинен бути засуджений за вчинення кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання, з врахуванням вимог ст.5 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами: ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Клопотання ОСОБА_4 , про зміну кваліфікації та покарання призначеного вироком суду від 07.03.2018 року, задовольнити.

Привести у відповідність із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.03.2018 року в справі №359/1014317.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з ч. 2 ст. 309 КК України на ч.1 ст. 309 КК України та вважати його засудженим за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень 00 копійок.
В іншій частині даний вирок залишити без змін.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1