1Справа № 335/8634/21 1-кс/335/4507/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Вимоги скарги обґрунтовується тим, що 02.08.2021 ОСОБА_3 , було подано шляхом поштового відправлення «Укрпошти» заяву до Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області (Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області), в порядку ст. 214 КПК України, про вчинення кримінального правопорушення, за ч. 3 ст. 190 КК України.

Однак, протягом 24-х годин після реєстрації поданої заяви слідчим не було прийнято рішення стосовно внесення відомостей до ЄРДР.

Таким чином, посадовими особами ВП не були внесені відомості за вищезазначеною заявою до ЄРДР, чим було порушено порядок, який встановлений нормами КПК України, при проведення перевірки заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Тому ОСОБА_3 просить визнати бездіяльність посадових осіб Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, незаконною. Зобов`язати посадових осіб Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР по заяві про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а також провести всебічний розгляд заяви у відповідності з КПК України.

У судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явилася. Звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, на задоволенні скарги наполягає.

Представник Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомив. Жодних матеріалів, письмових пояснень чи заперечень щодо скарги ВП до суду не подано.

На підставі ч. 3 ст. 306 КПК України, та з метою уникнення затягування розгляду справи, справа розглядається за наявними в ній письмовими доказами.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню частково.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку «Укрпошта» звернулася до Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, із заявою в порядку ст. 214 КПК України, про вчинення кримінального правопорушення, за ч. 3 ст. 190 КК України.

Згідно відправлення АТ «Укрпошта» на адресу Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області 02.08.2021 надійшла заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, за ч. 3 ст. 190 КК України. Відправлення вручене особисто адресату 02.08.2021.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11.09.1997 (далі - Конвенція), закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист, як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

При цьому, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04.12.1995 у справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France).

Реалізація такого права має здійснюватися заявником з урахуванням того, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Діюче кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема ст. 214 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Також, слідчий суддя ураховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 в справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119) сторін цих відносин, відповідно.

У цьому випадку, запроваджені внутрішні процедури щодо порядку та строків унесення даних до ЄРДР кореспондуються з норми наведеної ст. 214 КПК України.

Як наслідок, з вище зазначеної правової норми (ст. 214 Кодексу) та запроваджених внутрішніх процедур випливає, що нормами кримінального процесуального законодавства України встановлюється імперативний обов`язок після отримання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення внесення за нею відомостей до ЄРДР оскільки згідно з ч. 1 ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

При цьому, згаданий обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене підтверджується імперативними положеннями ст. 214 КПК з цього питання, оскільки дискреційні повноваження суб`єкта оскарження в цій ситуації є обмеженими, а саме полягають у самому внесенні даних до ЄРДР за зверненням і все.

У даному випадку встановлено, що суб`єктом оскарження було отримано від заявника заяву про вчинення кримінального правопорушення але за нею, у строки визначені ст. 214 КПК України, відомості до ЄРДР внесені не були.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

В даному випадку жодного, передбаченого КПК України рішення за заявою про вчинення кримінального правопорушення компетентним органом не прийнято, з огляду на що відомості за заявою про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР внесені не були, чим порушені вимоги ст. 214 КПК України.

За наведених підстав слідчий суддя доходить висновку, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню шляхом зобов`язання відповідальних осіб вчинити дії, передбачені ст. 214 КПК України.

Однак, не підлягає задоволенню скарга в частині визнання бездіяльності посадових осіб Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, незаконною, оскільки це не відноситься до компетенції слідчого судді, враховуючи також положення ч. 3 ст. 26 КПК України, згідно якої слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 535 КПК України, органи, особи, які виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання.

Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України, держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену службову особу Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 , яка була отримана 2 серпня 2021 р. та розпочати досудове розслідування у відповідності до вимог КПК України.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1