Справа № 352/1915/21
Провадження № 1-кс/352/340/21
У Х В А Л А
про арешт майна
17 вересня 2021 р. м. Івано-Франківськ

Слідча суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: дізнавача ОСОБА_3 ,

користувача майна ОСОБА_4 ,

представника користувача майна ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання дізнавача СД відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 від 15.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

15.09.2021 дізнавач СД відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що 14.09.2021 до ВП №1 (м. Тисмениця) надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою с. Чорнолізці, вул. Дільнича ОСОБА_4 , без дозвільних документів здійснює прийом брухту чорних металів у жителів вказаного населеного пункту за договірною ціною, при цьому використовуючи автомобіль марки «Газ 2705», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

14 вересня 2021 року під час огляду місця події в АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ,які поміщено в паперовий конверт, а також транспортний засіб «Газ 2705» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_7 , АДРЕСА_2 , який поміщено на майданчик тимчасово затриманого транспортного засобу в м. Тисмениця, по вул. Л. Українки.
15.09.2021 року було винесено постанову про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні № 50000098 від 15.09.2021 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та транспортний засіб «Газ 2705», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Дізнавач в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити та накласти арешт шляхом заборони на його користування, розпорядження і відчуження.

Користувач майна стосовно якого розглядається клопотання про арешт вказав, що вказане дізнавачем накладення арешту позбавить його єдиного джерела доходу.

Представник користувача майна у задоволенні клопотання просив відмовити з підстав наведених у запереченні.

Вислухавши пояснення дізнавача, думку користувача майна та його представника, дослідивши матеріали клопотання слідча суддя дійшла наступного висновку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначеною, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Кримінально караним діянням у відповідності до ч.1 ст.213 КК України є здійснення заготівлі металобрухту, переробки брухту кольорових і чорних металів фізичними особами без дотримання вимог законодавства щодо державної реєстрації як суб`єкта господарювання, організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.

Посилаючись на законність здійснення діяльності адвокат ОСОБА_5 вказав, що ОСОБА_4 виконував такі дії відповідно до договору доручення, укладеним між ним та ФОП ОСОБА_8 . Одночасно вказав, що ФОП ОСОБА_8 відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань має право здійснювати діяльність з оптової торгівлі відходами та брухтом.

Надаючи оцінку наданій в судовому засіданні копії договору доручення слідчою суддею встановлено наступне.

Відповідно до ч.3 ст.243 ЦК України повноваження комерційного представника можуть бути підтверджені письмовим договором між ним та особою, яку він представляє, або довіреністю.

Згідно з ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Однак, як вбачається з копії договору доручення, п.15 зазначено довірителем ФОП ОСОБА_8 , у графі «підпис» проставлений підпис, який скріплений печаткою. В той же час як повіреного зазначено ОСОБА_4 , однак графа «підпис» залишилась незаповненою.

Крім того, даний договір не містить дати його укладення, а відтак слідча суддя не може надати повну оцінку п.5 даного договору в якому зазначено про його дію протягом 5 днів з моменту його укладення і до моменту повного виконання.

При цьому посилання адвоката ОСОБА_5 на можливість допиту ФОП ОСОБА_8 в якості свідка на підтвердження наявності договірних відносин між сторонами слідча суддя до уваги не приймає, так як відповідно до ст.218 ЦК України, дані обставини не встановлюються свідченнями свідків.

З`ясування та перевірка цих обставин можуть бути здійснені лише під час досудового розслідування.

Викладене у сукупності може свідчити про порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом, тобто про вчинення кримінально караних дій, відповідальність за які встановлена ч.1 ст.213 КК України.
Враховуючи вищенаведене, вважаю, що дізнавачем повністю доведено те, що накладення арешту на транспортний засіб «Газ 2705», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яке постановою від 15.09.2021 року визнане речовим доказом, буде мати вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування вищевказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Накладаючи арешт на вищевказане майно, слідчою суддею враховано правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а саме: вимоги ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вважаю, що в частині накладення арешту на автомобіль «Газ 2705», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,слід застосувати спосіб арешту майна шляхом заборони на його відчуження та розпорядження, оскільки даний транспортний засіб є знаряддям кримінального правопорушення, та в подальшому може підлягати конфіскації відповідно до п.1 ч.9 ст.100 КПК України.

Щодо користування автомобілем, то слідча суддя, зважаючи на доводи адвоката ОСОБА_5 стосовно позбавлення таким чином ОСОБА_4 засобів до існування, вважає за необхідне не накладати арешт на майно в цій частині.

Крім того, оцінюючи доцільність накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , слідча суддя зазначає, що відомості внесені до ЄРДР за ч. 1 ст. 213 КК України як здійснення незаконних операцій із металобрухтом. При цьому ОСОБА_4 управляв транспортним засобом відповідно посвідчення водія, тобто правомірно. Доказів протилежного суду не надано.
Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на майно, та з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України вважаю, що клопотання слід задовольнити частково, а саме в частині заборони на відчуження та розпорядження автомобілем «Газ 2705», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст.26, 40-1, 98, 167, 168, 170-173, 175, 208, 309, 372 КПК України, слідча суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

клопотання дізнавача СД відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 від 15.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на рухоме майно, а саме на транспортний засіб «Газ 2705», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_7 , який вилучений під час огляду місця події від 14.09.2021 року шляхом заборони на його відчуження та розпорядження.

В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на дізнавача СД відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1