Номер провадження: 11-кп/813/2238/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000940, внесеного до ЄРДР 31 серпня 2020 року,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції від 22 жовтня 2021 року у судовому засіданні в процесі розгляду обвинувального акту в межах кримінального провадження № 0000940, внесеного до ЄРДР 31 серпня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 днів, тобто до 20 грудня 2021 року, включно.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що у справі наявні ризики, передбачені у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні запобіжного заходу, які на теперішній час продовжують існувати, а саме, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржена ухвала підлягає скасуванню внаслідок невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, з огляду на наступне:

- під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у інкримінованому злочині визнав та умислу на переховування від суду не має, в свою чергу бажає відшкодувати збитки потерпілому;

- обґрунтування ризику вчинення іншого кримінальне правопорушення наявністю іншого обвинувального акту на розгляді у Ренійському районному суді Одеської області є недоречними, оскільки обвинувальний акт в провадженні суду перебуває з 20.09.2017 року;

- суд першої інстанції залишив поза увагою документи, які булу долучені стороною захисту щодо наявності міцних соціальних зв`язків, а саме: свідоцтво про шлюб; свідоцтво про народження дітей.

На підставі наведеного захисник просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Позиції учасників судового провадження.
Захисник ОСОБА_7 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, зазначила, що вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою. Окрім того, прокурор повідомила, що у кримінальному проваджені, що перебуває на розгляді у Ренійському районному суді Одеської області, ОСОБА_8 перебуває у розшуку, що додатково свідчить про його особу, а зокрема і про існування ризику переховування від суду та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, на розгляді в Малиновському районному суді м. Одеси знаходиться кримінальне провадження № 0000940 від 31 серпня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону суддею дотримані, його висновки про необхідність застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.

Соціальні зв`язки ОСОБА_8 , на які звертає увагу його захисник у апеляційній скарзі, апеляційний суд не може взяти до уваги, оскільки, на переконання апеляційного суду, перебування у шлюбі не є достатньо переконливою обставиною, щоб нівелювати ризики, встановлені судом першої інстанції, обставини ж щодо перебування на утриманні в обвинуваченого трьох неповнолітніх дітей, належними доказами стороною захисту підтверджені не були, надані копії свідоцтв про народження дітей самі по собі не підтверджують прийняття активної участі у вихованні дітей та їх перебування на утриманні в ОСОБА_8 .

Крім того, захисником не надано будь-яких документів на підтвердження доводів щодо працевлаштування обвинуваченого та джерел його доходів, а отже і можливості утримувати дітей та дружину.

Щодо перебування на розгляді у Ренійському районному суді Одеської області іншого обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , апеляційний суд зазначає, що тривалість розгляду відповідних матеріалів судом першої інстанції не впливає на таку обставину як на характеризуючи особу обвинуваченого, в контексті існування ризику вчинення ним кримінального правопорушення іншого ніж те, вчинення якого інкриміновано ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні.

Окрім того, як обставину, характеризуючи особу обвинуваченого, та таку, що свідчить про існування ризику вчинення ОСОБА_8 спроб переховування від суду, апеляційний суд приймає до уваги і те, що ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 19.07.2021 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 було зупинено до розшуку ОСОБА_8 .

Жодних розумних гарантій добросовісної поведінки ОСОБА_8 на вказаній стадії кримінального процесу ані слідчому судді, ані апеляційному суду надано не було.

На думку апеляційного суду, визнання ОСОБА_8 вини та його заява про те, що він не має умислу переховуватись від суду та бажає відшкодувати збитки потерпілому, не є факторами настільки міцними та впливовим на поведінку обвинуваченого щоб гарантовано забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Матеріали справи не містять відомостей про обставини, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, апеляційним судом не встановлено.

Отже, на думку апеляційного суду, ризики, встановлені судом першої інстанції, виправдовують продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , та дають апеляційному суду можливість прийти до висновку про обґрунтованість рішення суду про наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який у цьому випадку, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Згідно з п.1 ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 199, 331, 370, 392, 404, 405, 407, 419, 422-1, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000940, внесеного до ЄРДР 31 серпня 2020 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3