Провадження № 1-кс/686/9841/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій просить зобов`язати уповноважену особу ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, внести до ЄРДР відомості за його заявою про вчинення кримінального правопорушення від 29.04.2021, ознаки якого вбачає у діях суміжного землевласника ОСОБА_4 .

Однак, відомості в ЄРДР за заяво про вчинення кримінального правопорушення не внесені.

З огляду на це, на думку особи, яка подала скаргу, слідчим допущено бездіяльність та не виконані вимоги ст.214 КПК України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 висловив позицію на підтримку поданої скарги та прохання її задовольнити.

Уповноважена особа ГУНП у судове засідання не з`явилася, не зважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду скарги.

Від відділення №1 Хмельницького районного управління поліції надійшло повідомлення про те, що заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення зареєстрована в ЄО 24.05.2021 за №11453. Рішення про внесення відомостей до ЄРДР не прийнято.

Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується.

Слідчий суддя,заслухавши представника особи, в інтересах якої подана скарга, дослідивши її матеріали, дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з таких підстав.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Аналогічні за змістом норми містяться у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР. Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_5 від 17.06.2020, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що "встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту".

Згідно з ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Такі приписи процесуального закону узгоджуються із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Розглядаючи скаргу, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), №15007/02, пп.74-75, рішення від 7 грудня 2006), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

На підставі указаних положень законодавства, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість ініціювання кримінального провадження шляхом внесення відомостей до ЄРДР без належних на те підстав.

За положеннями ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень чи порушень законодавства.

Із матеріалів скарги слідує, що ОСОБА_3 звернувся на ім`я начальника УСР в Хмельницькій області Департаменту стратегічних розслідувань НПУ ОСОБА_6 із заявою від 29.04.2021, у якій просив вжити заходів щодо відновлення координат поворотних точок земельної ділянки ОСОБА_3 :34:001:3453) до тих, по яких була здійснена реєстрація даної його ділянки в Державному земельному кадастрі 05.08.2020 р. державним кадастровим реєстратором відділу у Козятинському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Як вбачається зі змісту скарги та пояснень ОСОБА_3 в судовому засіданні, рішенням 30 сесії Хмельницької міської ради від 22.03.2017р. № 46 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ». Площа та конфігурація даної земельної ділянки були погоджені з усіма сусідніми землекористувачами.

При виготовленні технічної документації були допущені технічні помилки щодо визначення координат поворотних точок земельної ділянки гр. ОСОБА_4 , а саме: координати земельної ділянки гр. ОСОБА_4 було зміщено у сторону гр. ОСОБА_3 та між земельною ділянкою гр. ОСОБА_7 (кадастровий номер :34:001:2468) та земельною ділянкою, яка перебуває у власності гр. ОСОБА_8 (кадастровий номер :34:001:2401) утворився розрив.

Після виправлення технічних помилок в координатах поворотних точок земельної ділянки гр. ОСОБА_4 земельна ділянка гр. ОСОБА_3 була зареєстрована Державним кадастровим реєстратором відділу у Козятинському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в базі Державного земельного кадастру за кадастровим номером: :34:001:3453.

Рішенням 2 сесії Хмельницької міської ради від 23.12.2020р. № 86 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_3 був затверджений та надано йому у власність земельну ділянку з кадастровим номером :34:001:3453 для ведення садівництва.

У подальшому власником земельної ділянки :34:001:2468 став ОСОБА_9 , який, за переконанням ОСОБА_3 маючи корисливі наміри (за порадою керівництва приватного підприємства «Поділляінвентарбюро») скористався технічними помилками в координатах поворотних точок своєї земельної ділянки і встановив паркан на земельній ділянці гр. ОСОБА_3 , чим порушив вимоги ст. 91 ЗК України і, ввівши в оману кадастрового реєстратора відділу у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області ОСОБА_10 гр., скориставшись висновком додаткової судової земельно-технічної експертизи № 744д/020 від 13.05.2020 судового експерта ОСОБА_11 , яка була проведена без виїзду на місцевість для належного обстеження за рішенням суду Хмельницького міськрайонного суду у справі № 686/14236/18, провадження № 2/686/1607/21 від 10.02.2021р.,переконав кадастрового реєстратора ОСОБА_10 змінити координати поворотних точок своєї земельної ділянки :34:001:2468, змістивши її в сторону ділянки гр. ОСОБА_3 :34:001:3453) та змінити координати поворотних точок земельної ділянки гр. ОСОБА_3 :34:001:3453) таким чином, що тепер вона зміщена на дорогу та частково перекриває проїзд.

Після таких внесень змін від 06.04.2021р. кадастровим реєстратором відділу у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області ОСОБА_10 в координати поворотних точок земельних ділянок :34:001:2468, :34:001:3453, між земельною ділянкою гр. ОСОБА_9 :34:001:2468 та земельною ділянкою, яка перебуває у власності гр. ОСОБА_8 (кадастровий номер :34:001:2401) в базі ДЗК утворився розрив, який на місцевості насправді огороджено в єдину територію із ділянкою :34:001:2468 гр. ОСОБА_9 . Станом на сьогодні фактична площа ділянки гр. ОСОБА_9 становить 0,0695 га.

Указані обставини ОСОБА_3 вважає протиправними, а дії сусіднього землевласника - кримінально караними.

Листом І-52/55/121/01-2021 від 11.05.2021 ОСОБА_3 було повідомлено, що матеріали перевірки скеровано до начальника ХРУП ГУНП в Хмельницькій області; звернення зареєстровано в журналі вхідної кореспонденції УСР в Хмельницькій області та в подальшому 29.04.2021 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції» (ЖЄО) за № 195.

У листі від 18.06.2021 №5927/121/122-2021 начальник відділення поліції №1 ОСОБА_12 повідомив заявника про те, що звернення ОСОБА_3 зареєстроване у ВП ХРУП ГУНП в Хмельницькій області за №11453 24.05.2021.

12.08.2021 ОСОБА_3 звернувся із листом, у якому просив повідомити про результати його звернення.

01.09.2021 ОСОБА_3 надана відповідь за підписом заступника начальника ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_13 про те, що за його листами проведена перевірка та відомості до ЄРДР не внесені, про що його було уже повідомлено. Водночас, з урахуванням зазначення заявником про отримання відповідей від органу досудового розслідування, йому повторно надіслана відповідь від 18.06.2021 №5927/121/122-2021.

Крім цього, ОСОБА_3 03.08.2021 звернувся зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за наведеними фактами, викладеними у заяві від 29.04.2021 до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.08.2021 у справі №686/18546/21,Провадження №1-кс/686/8050/21 у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

Слідчий суддя дійшов висновку про те, що викладені у скарзі і заяві ОСОБА_3 від 29.04.2021 про вчинення кримінального правопорушення, не знайшли свого підтвердження та не є заявою про вчинення кримінального правопорушення, оскільки не містить конкретних фактичних даних про кримінальне правопорушення.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 24.09.2021 у справі №686/18546/21,Провадження №1-сс/4820/511/21 апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.08.2021 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без зміни.

Отже, зазначені у заяві ОСОБА_3 факти можливого вчинення кримінального правопорушення були предметом дослідження слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області та у межах перевірки судового рішення за наслідком розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 судом апеляційної інстанції.

За наведених обставин, доводи особи, яка подала скаргу, щодо наявності у діях ОСОБА_9 кримінально караної поведінки, є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.158 Земельного кодексу України, земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування.

Як встановлено з матеріалів скарги та зазначених судових рішень, ОСОБА_3 фактично викладає у поданій заяві про вчинення кримінального правопорушення суть спору стосовно розташування та межі земельної ділянки, яку за його позицією, наголошеною в судовому засіданні, неправомірно, з порушенням правил добросусідства, визначених ЗК України, змістив сусідній землекористувач (землевласник) ОСОБА_9 .

У разі наявності спору щодо меж земельних ділянок, такий повинен вирішуватися залежно від формулювання позовних вимог та вибору відповідача, у порядку цивільного або адміністративного судочинства.

Отже, ОСОБА_3 у поданій заяві та скарзі зазначає виключно власні доводи, міркування та оцінку ситуації, що склалася із суміжним землекористувачем (землевласником), вважаючи, що останній вчинив кримінальне правопорушення, оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, обґрунтованими та допустимими доказами.

Ініціювання кримінального переслідування щодо особи за встановлених обставин, є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу та не відповідає приписам кримінального процесуального закону.

Скарга ОСОБА_3 не містить інформації, яка б вказувала на наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Доводи особи, яка подала скаргу, про допущення бездіяльності та невиконання вимог частини 1 статті 214 КПК України після отримання його заяви про вчинення кримінального правопорушення, не знайшли свого підтвердження

За таких обставин, підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею, немає.

Керуючись положеннями статей 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1