Справа № 333/6003/21
Провадження № 1-кп/333/644/21
УХВАЛА
Іменем України
31 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_11 ,

потерпілих ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, кримінального провадження № 0000646 від 05.06.2021 року відносно ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000646 від 05.06.2021 року відносно ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Прокурор у підготовчому засіданні заявив клопотання про продовження ОСОБА_6 та ОСОБА_14 строку тримання під вартою на два місяці у зв`язку з тим, що закінчується двохмісячний строк тримання під вартою обвинуваченого та існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання або домашній арешт з 21:00 години до 06:00 години часу доби із покладенням на нього обов`язків. Вимоги клопотання обґрунтувала тим, що потерпілий ОСОБА_12 висловив свою думку, про участь ОСОБА_6 щодо скоєння відносно потерпілого противоправних дій направлених на заволодіння його майном та його відношення щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт про що надав адвокату ОСОБА_7 розписку написано власноруч.

З урахуванням викладеного вважає, що на даний час відпала потреба у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому він повинен бути змінений іншим більш м`яким запобіжним заходом.

Даний запобіжний захід є занадто суворим та до обвинуваченого слід було б застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту з 21.00 до 06.00.

Ризики, передбачені ст.177 КПК України стороною обвинувачення не підтверджуються. Доказів незаконного тиску на свідків та потерпілого у сторони обвинувачення не мається, як і підстав обґрунтовано припускати можливість знищення доказів у справі, які давно зібрані та зберігаються у сторони обвинувачення.

ОСОБА_6 не має наміру переховуватися від суду, ризик впливу на свідків або потерпілих відсутній, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у обвинуваченого не має можливості, скоювати нові злочин останній не збирається. Також сторона обвинувачення не довела, що ризики які існували на момент обрання запобіжного заходу існують і на сьогодні.

Сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що неодноразова вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (наприклад, справа Летельє проти Франції»).

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свого захисника, просив суд змінити обраний запобіжних захід.

ОСОБА_14 просить суд змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_9 також просив суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_5 підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченим.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його адвокат ОСОБА_11 підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченим.

Прокурор заперечував проти зміни запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_14 .

Потерпілий ОСОБА_12 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 .

Потерпілий ОСОБА_13 заперечував проти зміни обраного запобіжного заходу обвинуваченим з підстав скоєного злочину та нанесених тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .

Вислухавши думку учасників провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 1 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Ухвалою суду від 03.08.2021 року ОСОБА_14 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.09.2021 року.
Ухвалою суду від 03.08.2021 року ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.09.2021 року
Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
За змістом ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання ОСОБА_14 та ОСОБА_6 під вартою, суд оцінює та враховує у сукупності такі обставини: особистість обвинувачених (раніше судимі, обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину, у лікарів нарколога та психіатра не перебувають), їх майновий стан (офіційно не працюють, відсутні докази щодо наявності постійного щомісячного доходу), соціальні зв`язки (не одружені, відсутні жодні особи на утриманні).
При вирішенні питання про доцільність продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченим судом враховується також і тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі).
Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні та продовженні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Тому суд, вважає, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
За змістом обвинувального акту, ОСОБА_14 та ОСОБА_6 раніше неодноразово судимі, знову обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини, тому у суду є певні переконання, що ризик продовження злочинної діяльності є очевидним та таким, що може справдитися із великим ступенем вірогідності. Такі висновки ґрунтуються, у тому числі, і на відомостях щодо відсутності офіційного та постійного місця роботи обвинуваченого, та, як наслідок, відсутності законних джерел доходу.
Таким чином, при аналізі пояснень учасників судового засідання, дослідженні матеріалів кримінального провадження, на думку суду, відносно обвинувачених продовжує існувати ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість вчинити інший злочин та намір впливати на свідків та потерпілих.
Враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, розцінюючи зазначений ризик як реальний та такий, що виправдовує обмеження свободи фізичної особи, суд, з урахуванням викладеного, приймає рішення про задоволення клопотання прокурора та продовження відносно ОСОБА_14 та ОСОБА_6 строку тримання під вартою.
Керуючись ст.ст.314-316, 331, 372КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу - задовольнити.
Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів, а саме 29 жовтня 2021 року включно.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів, а саме 29 жовтня 2021 року включно
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» МУЮ арештний дім.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст ухвали складений 02.09.2021 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1