Справа № 199/8416/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2021 року слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, освіта неповна середня, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
якому 29 жовтня 2021 року повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2021 року слідчий звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 . Клопотання обґрунтовується тим, що підозрюваний 14 жовтня 2021 року о 19 годині 15 хвилин перебував біля магазину «Рось» за адресою м. Дніпро, вул. Саранська, 8, де, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством та погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 і в присутності ОСОБА_8 наніс першому один удар в область обличчя, від якого ОСОБА_7 впав на землю. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , тримаючи у правій руці ніж та погрожуючи його застосуванням, наказав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пройти за будинок АДРЕСА_3 , у відповідь на що потерпілі, сприймаючи погрозу реально, підкорились. Далі підозрюваний між будинками №1-3 по пров. Тульчинському в м. Дніпро, погрожуючи застосуванням ножа, лівою рукою з сумки ОСОБА_7 дістав гаманець та заволодів грошовими коштами останнього в розмірі 4800 гривень, після чого наказав ОСОБА_7 віддати свій мобільний телефон Redmi Note 9 Forest Green 4 GB RAM 128 GB ROM S/N: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , у відповідь на що потерпілий підкорився. Продовжуючи вчиняти злочинні дії, ОСОБА_4 , тримаючи у правій руці ніж та погрожуючи його застосуванням, запитав у ОСОБА_7 пароль доступу до мобільного телефону останнього, а отримавши відмову, спробував нанести удар ножом в область голови вказаного потерпілого, однак останній, намагаючись уникнути удару, схопив правою рукою лезо ножа, отримавши тим самим тілесне ушкодження у вигляді різаної рани по долонній поверхні правої кисті. Далі підозрюваний, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, погрожуючи застосуванням ножа, повернувся до потерпілого ОСОБА_8 та наказав останньому віддати йому грошові кошти, у відповідь на що зазначений потерпілий підкорився та віддав підозрюваному свої кошти в розмірі 1100 гривень. Після цього, ОСОБА_4 з майном потерпілих з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд. За вищевказаними фактичними обставинами розпочато досудове розслідування та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000781 із правовою кваліфікацією за ст.187 ч.2 КК України. 29 жовтня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення. З викладених вище підстав та обставин, а також посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст.177 ч.1 п.п.1, 3, 5 КПК України, слідчий просив задовольнити його клопотання та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав, просив його задовольнити з викладених у клопотанні підстав.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, послався на необґрунтованість підозри та недоведеність заявлених ризиків, а також позитивну характеристику підозрюваного, необхідність піклування про цивільну дружину, яка напередодні розгляду клопотання отримала перелом нижньої щелепи. Просив відмовити у задоволенні клопотання, зазначив про можливість застосування запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі, зокрема домашній арешт у нічний час доби.

Підозрюваний підтримав правову позицію свого захисника.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання слідчого, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст.176, 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В судовому засіданні підтверджено, що СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000781, кваліфікованого за ст.187 ч.2 КК України та порушеного за фактом розбійного нападу на потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 14 жовтня 2021 року о 19 годині 20 хвилин поблизу магазину «Рось», розташованого за адресою м. Дніпро, вул. Саранська, 8 і заволодінням майном останніх.
29 жовтня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного злочину, за який йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Обґрунтованість підозри підтверджується копіями протоколів прийняття заяви ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення, проколів допиту потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколів проведення слідчого експерименту за участю потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , висновку експерта №2713е за результатами проведеної судово медичної експертизи потерпілого ОСОБА_7 , а також іншими матеріалами клопотання слідчого.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, як підстави для застосування запобіжного заходу, суд враховує відсутність законодавчого визначення вказаного поняття та усталену практику Європейського суду з прав людини і критерії визначення цього поняття. Зокрема, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач може зробити висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, на думку суду, доведеними є зазначені в клопотанні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, з огляду на встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення і особу підозрюваного, який раніше судимий, обґрунтованим є висновок, що ОСОБА_4 , розуміючи тяжкість підозри та покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, залишивши місце свого постійного проживання з метою уникнення покарання. А з огляду на відсутність у підозрюваного постійного офіційного місця роботи та сталого заробітку, наявність у нього судимості за вчинення корисливого злочину, перебування на розгляді в інших судах трьох кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні грабежу та розбоїв, скоєння останнім за таких обставин нового аналогічного злочину проти власності ОСОБА_4 , вочевидь, на шлях виправлення не став та може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обґрунтованим є твердження прокурора, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих, зокрема з метою зміни змісту їх показань останніх, які вони будуть давати під час судового розгляду, оскільки підозрюваному відомі їх анкетні дані та місце проживання.

Визнаючи доведеними заявлені слідчим вищевказані ризики, суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 26 липня 2001 року по справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Тому, з метою запобігання вказаним ризикам, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, необхідним запобіжним заходом, який має бути застосований до нього є тримання під вартою, однак на менший строк, ніж просив прокурор та слідчий у клопотанні, оскільки в судовому засіданні з пояснень прокурора встановлено вчинення слідством майже всіх необхідних дій для звернення досудового розслідування.

Враховуючи викладене, а також оцінюючи обставини, передбачені ст.178 КПК України, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він підозрюється, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, про який просила сторона захисту, до підозрюваного є недоцільним.

Крім того, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ст.183 ч.4 КПК України, вважає за необхідне не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства та погрозою його застосування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 28 днів в межах строків досудового розслідування, тобто до 30 листопада 2021 року включно, без права внесення застави.

У задоволенні іншої частини клопотання слідчого відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1