Справа № 461/917/22
Провадження № 1-кс/461/619/22
14.02.2022 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чагрів, Рогатинського району, Івано-Франківської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого -
Слідчий СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з метою забезпечення участі підозрюваного в ході проведення досудового розслідування та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, просили таке задоволити.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні щодо застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання заперечили. Захисник зазначив, що клопотання слідчого є безпідставним, таким що ґрунтується виключно на припущеннях та не відповідає вимогам ст. 155 КПК України. Зокрема, захисник стверджує, що досудове розслідування вказаного кримінального правопорушення триває з 14.12.2020 року. За цей час, ОСОБА_5 неодноразово приймав участь в слідчих діях та своєчасно з`являвся на виклики до органу досудового розслідування. Окрім того, захисник просив слідчого суддю звернути увагу на той факт, що у відповідності до п.2 ч.1 ст.49 КК України - особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. Тобто, навіть в разі доведення винуватості ОСОБА_5 в інкримінованих йому діяннях, строк притягнення його до кримінальної відповідальності збіг ще 19.12.2021 року. Також, захисник зазначив, що ОСОБА_5 одружений, має постійне джерело доходу - являється фізичною особою підприємцем, має постійне місце проживання, де проживає разом із дружиною, за місцем проживання характеризується позитивно, має тісні зв`язки в суспільстві та користується авторитетом. Просили суд відмовити у задоволенні клопотання.
Окрім того, учасники судового розгляду подали заяви про проведення судового засідання без застосування технічних засобів аудіо та відео фіксації.
Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
31січня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.
Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).
Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як визначено у ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною ч.1 ст.194 КПК України.
Окрім того, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з врахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Матеріалами клопотання не доведено належними та допустимими доказами, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки не надано відповідних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 не з`являвся за викликами до слідчого/прокурора чи ухилявся від отримання повісток/повідомлень.
При цьому слідчий суддя погоджується з доводами сторони захисту, щодо відсутності загрози реального покарання, у зв`язку із спливом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання, інкримінований підозрюваному злочин вчинено в 2018 року, вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки, у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Таким чином, на момент оголошення ОСОБА_5 підозри, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності минули, а ризик переховування, через загрозу неминучості покарання, у вказаному контексті є необґрунтованим.
Наведені обставини вказують на те, що під час розгляду клопотання слідчим та прокурором не було доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не доведено прокурором, належними та допустимим доказами і наявність інших ризиків.
Окрім того, при розгляді клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що підозрюваний має постійне місце проживання, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, тому слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179,194, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1