Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7695/21
Провадження № 1-кс/711/2395/21
У Х В А Л А

25.11.2021 м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого начальником відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 , що винесене у кримінальному провадженні № 0000206, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2020, про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в :

Cтарший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, за погодженням начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 , що винесене у кримінальному провадженні № 0000206, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2020, в якому просить змінити щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій, та, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час, місце, обставин та невстановленої особи, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку в подальшому зберігав у невстановленому місці з метою збуту.

У подальшому, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_8 , з метою збуту 30.09.2021, перебуваючи в м. Черкаси перенесли психотропну речовину до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , після чого ОСОБА_8 домовився із особою, залученою для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки ОСОБА_9 про збут психотропної речовини.

Того ж дня, перебуваючи на території біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 300 гривень, а ОСОБА_5 без передбаченого законом дозволу, близько 13 години 00 хвилин збув ОСОБА_9 два прозорі полімерні пакети із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-21/11721-НЗПРАП від 01.10.2021, містять в своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено амфетамін, загальна маса якого у перерахунку на амфетамін основу становить 0.202 г.

Як зазначено, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропної речовини, вчинених за попередньою змовою групою осіб, підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Черкаси, українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Ініціатор клопотання вказує, що причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного злочину підтверджується даними протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, показами свідка, даними висновків експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів та іншими доказами.

30.09.2021 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

01.10.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

02.10.2021 слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема не залишати цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, допитаний 17.11.2021 в якості підозрюваного ОСОБА_5 , повідомив, що протягом 3-х тижнів працює різноробочим у фізичної особи-підприємця ОСОБА_10 , що знаходиться в АДРЕСА_3 за 8-ми годинним робочим днем. Вказані обставини підтвердили допитані в якості свідка ОСОБА_11 дружина та найманий працівник фізичної особи-підприємця ОСОБА_10 та вітчим ОСОБА_5 ОСОБА_12 .

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_5 систематично не виконує обов`язки, покладені на нього, відповідно до ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.10.2021, а тому слідчий приходить до висновку, що жоден із м`якших запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою не здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

22.11.2021 першим заступником керівника Черкаської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000206 від 14.07.2020 продовжено до трьох місяців, тобто до 30.12.2021.

У клопотанні також зазначено, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, як зазначено, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, та умисно і систематично не виконує обов`язки, покладені на нього, відповідно до ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.10.2021, тому, враховуючи, відсутність власного житла, сім`ї, місця роботи та навчання, існує обґрунтований ризик, що він з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування, що вказує на ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

До того ж, на цей час, в ході досудового розслідування не встановлено та не допитано всіх свідків події, у зв`язку з чим ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, матиме змогу контактувати з ними та незаконно впливати на них, схиляючи до дачі завідомо неправдивих показань та вживати заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального правопорушення, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно, сторона обвинувачення вважає за необхідне врахувати, що ОСОБА_5 , не маючи постійного місця роботи та джерела доходу, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вчинив кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що є основним джерелом доходу останнього, що вказує на те, що підозрюваний може продовжити свою незаконну діяльність, що вказує на ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного вище, слідчий органу досудового розслідування та прокурор вважають за необхідне змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_5 із домашнього арешту на тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання перерахованих вище ризиків та забезпечить належне виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Разом з цим, при обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, сторона обвинувачення вважає за доцільне, з урахуванням корисливих мотивів вчинення злочину, визначити підозрюваному заставу, яка буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у останнього бажання перешкоджати розслідуванню у кримінальному провадженні і вважає, що максимальний розмір застави, передбачений ч. 5 ст. 182 КПК України, в повній мірі зможе забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали дане клопотання та просили задовольнити у повному обсязі на підставі обгрунтування, що наведене у ньому та з урахуванням доказів, які додані до клопотання. Слідчий також зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 не звертався до органу досудового розслідування щодо отримання дозволу для залишення місця свого проживання/перебування, чи щодо роботи в іншому населеному пункті, зокрема, у ФОП. При цьому, йому відоме судове рішення про застосування до нього запобіжного заходу із визначеними процесуальними обов`язками та йому відповідними контролюючими органами роз`яснені такі обов`язки, про що свідчить розписка від 04.10.2021р. 19.11.2021р. було здійснено виїзд за місцем перебування підозрюваного і встановлено, що він відсутній вдома; за поясненнями його матері та вітчима стало відомо, що він працює в м. Черкаси. Крім того, 17.11.2021р. він також був відсутній за місцем проживання і його працівники поліції знайшли у м. Черкаси за місцем роботи у ФОП, де його і було допитано. При вирішенні даного клопотання прокурор просив врахувати ту обставину, що підозрюваний ОСОБА_5 байдуже віднісся до відносно м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, хоча сторона обвинувачення просила застосувати виключно тримання під вартою.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення даного клопотання. Зазначив, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення, нічим не підтверджені. ОСОБА_5 майже два місяці перебуває під цілодобовим домашнім арештом, хоча йому необхідні кошти для існування, тому він і пішов на роботу, повідомивши про це по телефону слідчого Мельника. При вирішенні даного клопотання просив врахувати, що відсутність підозрюваного ОСОБА_5 за місцем свого проживання, у зв`язку з перебуванням на роботі, не є об`єктивною обставиною для зміни запобіжного заходу на тримання під вартою.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав доводи свого захисника та додатково зазначив, що він, у телефонній розмові зі слідчим Мельником, повідомив про те, що він працює.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді клопотання, перевіривши надані матеріали клопотання, зокрема і витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000206 від 14.07.2020, у рамках якого подане дане клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено у судовому засіданні, 30.09.2021 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

01.10.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.10.2021 по справі № 711/6352/21 застосовано відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів. Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України протягом встановленого строку домашнього арешту: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду; не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, місце постійного проживання: АДРЕСА_1 цілодобово, з носінням електронного засобу контролю; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання/роботи; не спілкуватися зі свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет), крім випадків необхідності їхньої участі при проведенні слідчих дій.

Разом з тим, 19.11.2021 о 17.15 год. під час перевірки гр. ОСОБА_5 за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , інспектором СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_13 було виявлено факт відсутності підозрюваного ОСОБА_5 за місцем його проживання, про що складено відповідний рапорт.

Крім того, допитаний 17.11.2021 в якості підозрюваного ОСОБА_5 , повідомив, що протягом 3-х тижнів працює різноробочим у фізичної особи-підприємця ОСОБА_10 , що знаходиться в АДРЕСА_3 за 8-ми годинним робочим днем. Вказані обставини підтвердили допитані в якості свідка ОСОБА_11 дружина та найманий працівник фізичної особи-підприємця ОСОБА_10 та вітчим ОСОБА_5 ОСОБА_12 .

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_5 не виконав свій обов`язок, визначений ухвалою слідчого судді від 02.10.2021 по справі № 711/6352/21, щодо: не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, місце постійного проживання: АДРЕСА_1 цілодобово.

При цьому, під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи сторони захисту про те, що підозрюваний повідомив слідчого ОСОБА_14 про те, що він працює. Крім того, слід зазначити, що навіть, якщо і допустити, що він про це і повідомив слідчого, то з цього аж ніяк не можна вважати, що він звернувся до слідчого/прокурора про отримання дозволу залишити визначене місце перебування, виїхати в інший населений пункт (до м. Черкаси) та виконувати певну роботу протягом тривалого часу (близько трьох тижнів), зокрема у ФОП кожного дня протягом восьми годин.

Клопотання про зміну запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 200 КПК України.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997 у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, § 51; рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріали клопотання та додаткові, що надані у судовому засіданні, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні на цьому етапі досудового розслідування зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність його до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою, тобто наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відповідальність за яке передбачає можливість позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором наведені, відповідно до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Між тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто, постановлення обвинувального вироку (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України).

Проте, у судовому засіданні слідчим та прокурором доведено, що на даний час ОСОБА_5 порушив умови домашнього арешту, що підтверджується дослідженими доказами: рапортами працівників Національної поліції, поясненнями підозрюваного ОСОБА_5 від 17.11.2021, свідка ОСОБА_11 дружина та найманий працівник фізичної особи-підприємця ОСОБА_10 , вітчима ОСОБА_5 ОСОБА_12 та матері підозрюваного ОСОБА_15 від 19.11.2021.

Метою для зміни підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

При вирішенні клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд відповідно до змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять. Майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Слідчий суддя вважає цілком обґрунтованими доводи сторони обвинувачення щодо наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки наявні обгрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування або суду, так як за злочини, передбачені ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років; крім того, ОСОБА_5 , будучи обізнаним про покладені на нього процесуальні обов`язки, умисно, свідомо і систематично не виконує обов`язки, покладені на нього, відповідно до ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.10.2021; у нього відсутнє власне житло, місце постійної роботи та навчання;

- незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки у ході досудового розслідування не встановлено та не допитано всіх свідків події, у зв`язку з чим ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, матиме змогу контактувати з ними та незаконно впливати на них, схиляючи до дачі завідомо неправдивих показань та вживати заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального правопорушення;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі, пов`язане з незаконним збутом (продажем) психотропних речовин, оскільки ОСОБА_5 , не маючи постійного місця роботи та джерела доходу, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вчинив кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що є основним джерелом доходу останнього.

При цьому, слідчий суддя враховує як покарання, яке може бути призначене у разі визнання підозрюваного ОСОБА_5 винним у вчинені інкримінованого йому злочину, тяжкість злочину, так і дані про особу підозрюваного, його вік. Зазначене свідчить про високу ймовірність існування ризиків того, що він може переховуватись від суду, побоюючись настання кримінальної відповідальності у випадку доведеності його винуватості.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії», тримання під вартою є виправданим у певному випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що, попри презумпцію невинуватості, переважає над повагою до особистої свободи; національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, який превалює над загальною нормою про повагу до свободи людини.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_5 враховуються його особа, стан здоров`я, вік, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється (ч. 2 ст. 307 КК України), мету застосування запобіжного заходу, а також факт порушення покладеного на нього ухвалою слідчого судді процесуального обов`язку (не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, місце постійного проживання: АДРЕСА_1 цілодобово).

На думку слідчого судді, доводи сторони захисту про те, що від порушень, допущених підозрюваним, не настали для кримінального провадження негативні наслідки, є безпідставними. Крім того, посилання на той факт, що підозрюваному необхідно працювати для заробітку коштів, не є тими, які діють підстави для відмови у задоволенні клопотання слідчого, погодженого прокурором.

Варто зауважити, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, слідчим суддею з?ясована наявність сукупності обставин, що свідчать про необхідність під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000206 від 14.07.2020, за ознаками злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України змінити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою, оскільки його поведінка свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Визначаючи можливість визначення в якості альтернативи попередньому ув`язненню такого запобіжного заходу, як застава варто зауважити, що вид запобіжного заходу, який необхідно застосовувати до підозрюваного, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних обставин, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У даному випадку неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, обумовлюється об`єктивними причинами неможливості усунення негативного впливу ризиків неналежної поведінки підозрюваного. Натомість, застосування попереднього ув`язнення має здійснюватись із дотриманням принципу верховенства права, який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 2 ст. 8 КПК України).

У своїй практиці ЄСПЛ зазначив, що автоматична відмова у заставі в силу закону, без будь-якого судового контролю, несумісна з гарантіями статті 5 § 3 Конвенції (рішення у справі «Пірузян проти Вірменії», §105; «S.B.C. проти Сполученого Королівства», §§ 23-24). Прецедентне право Конвенції сформулювало чотири базових причини для відмови у звільненні під заставу: а) ризик того, що підсудний не з`явиться в судове засідання; б) ризик того, що підсудний вживатиме заходів для запобігання відправленню правосуддя; в) скоїть інші правопорушення; г) стане причиною порушення громадського порядку (рішення у справах «Тирон проти Румунії», §37; «Смирнова проти Росії», § 59; «Пірузян проти Вірменії», § 94).

Отже, оцінюючи потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню у контексті засад верховенства права та недопущення дискримінаційного поводження з особою, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини, з огляду на обставини кримінального провадження та ступінь обґрунтованості підозри, слідчий суддя приходить до висновку, що у даному випадку безальтернативне тримання під вартою підозрюваного не відповідає засадам розумності і пропорційності застосування запобіжного заходу, а також не забезпечує справедливої рівноваги між публічним інтересом демократичного суспільства та необхідністю поважати право на свободу.

Таким чином, у даному випадку об`єктивним є потреба у визначенні підозрюваному застави, як альтернативного заходу попередньому ув`язненню. Визначаючи розмір застави слідчий суддя враховує, що її розмір покликаний, у першу чергу, - забезпечити явку підозрюваного до відповідних державних органів під час здійснення кримінального провадження та належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Беручи до уваги відомості про особу підозрюваного, його майновий стан, особливості життєдіяльності, а також обставини кримінального правопорушення і ступінь тяжкості його наслідків, об`єктивним є визначення застави на рівні 20-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2021 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270 грн. 00 коп.), тобто 45400 грн. 00 коп., оскільки застава у меншому розмірі не здатна забезпечити усунення ризику негативної поведінки підозрюваного. При цьому, задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, у разі внесення застави необхідним є покладання на нього обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України. На думку слідчого судді, запропонований стороною обвинувачення розмір застави 181600 грн. 00 коп. (80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), є занадто завищеним.

Крім того, статтею 203 КПК України визначено, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, строк дії даного запобіжного заходу необхідно визначити до 28.11.2021 включно (з моменту затримання), а не до 30.12.2021, як просить сторона обвинувачення, враховуючи, що ОСОБА_5 затримано, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - 30.09.2021, а ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.10.2021 по справі № 711/6352/21 строк домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 застосовано строком на 60 днів.

В іншій частині слід відмовити з підстав необґрунтованості.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 131, 132, 176-178, 181-183, 193, 194, 196, 197, 200, 309, 372, 376 КПК України слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити частково.

Змінити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою, строком до 28.11.2021 включно.

Визначити заставу у розмірі 20-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 45400 грн. 00 коп., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та/або роботи;

-не спілкуватися, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) з свідками у цьому кримінальному провадженні, крім випадків необхідності їх участі при проведенні слідчих дій.

В іншій частині відмовити.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрюваного на строк до 28.11.2021 включно. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Строк дії ухвали визначити до 28.11.2021 включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору, направити у ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ та/або ІТТ № 1 м. Черкаси.

Ухвала підлягає до негайного виконання, взявши підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту із зали суду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1