Справа № 629/4571/21
Провадження № 1-кс/629/794/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2021 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000410 від 21.08.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова, Харківської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України, -
встановив:

Слідчий СВ Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.15- ч.2 ст.186 КК України.
Підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 слідчий вказує, що 20.08.2021, близько 09-00 год., ОСОБА_4 перебував на території домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає його знайома - потерпіла ОСОБА_7 . Знаходячись за вказаною адресою ОСОБА_4 на столі поряд з будинком помітив мобільний телефон ZTE «Blade A5» належний ОСОБА_7 , після чого у нього виник умисел на його відкрите викрадення вказаного мобільного телефону, маючи прямий умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, відкрито, шляхом вільного доступу, заволодів належним ОСОБА_7 мобільним телефоном ZTE «Blade A5» вартістю 2600 грн.

Крім того, 21.08.2021, близько 13-00 год., ОСОБА_4 , з метою відкритого викрадення верхнього одягу, прийшов до приміщення магазину «Конфіскат», який розташований за адресою: Харківська область, м.Лозова, вул.Благовіщенська, буд.10, де перебуваючи у торгівельному залі біля прилавків з одягом, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення одягу, діючи з корисливих мотивів, маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, повторно, з метою обернення майна на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, відкрито викрав брюки чоловічі - Fangsida, вартістю 249 грн. та сорочку чоловічу Ronex вартістю 249 грн., утримуючи при собі вказаний верхній одяг, за який не розрахувавшись на касі, почав прямувати до виходу із приміщення вказаного магазину, на прохання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо сплати коштів за вказаний товар відмовив висловлюючись нецензурною лайкою та продовжував прямувати до виходу із магазину, про те, вийти з приміщення магазину не вдалося так як ОСОБА_10 зачинила вхідні двері магазину та викликала працівників поліції, внаслідок даних дій ОСОБА_4 не вдалося реалізувати свій умисел до кінця на відкрите викрадення чужого майна.

21.08.2021 дані кримінальні правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000410, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.15- ч.2 ст.186 КК України.

22.08.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушення, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.15- ч.2 ст.186 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 на задоволенні клопотання слідчого та обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наполягав, оскільки останній вчинив тяжкий, умисний корисливий злочин проти власності, за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, не працює, неодружений та враховуючи встановлені ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчинені кримінальних правопорушень не визнав, вказав, що забрав у потерпілої належний йому мобільний телефон, щодо речей, які він взяв із магазину, зазначив, що перевіряв швидкість реагування працівників поліції за викликом про вчинення злочину, заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запропонованого слідчим та прокурором, просив обрати інший більш м`який, у вигляді домашнього арешту, не заперечував про проведення психіатричної експертизи з метою визначення його психологічного стану в момент вчинення злочинів.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 заперечував проти застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати більш м`який - у вигляді домашнього арешту, внаслідок не доведення прокурором існуючих ризиків.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, у п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Слідчий суддя приймає до уваги, що у справі потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на здійснення досудового розслідування.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_4 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, приходжу до висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрювана, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванні або ж створять загрозу суспільству.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.
Слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступень суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку. Беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкі злочини підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Згідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчена можливість щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу, однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України: вірогідність переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків; вчинення інших кримінальних правопорушень та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, відсутність тісних соціальних зв`язків, підвищену суспільну небезпечність інкримінованих підозрюваному злочинів, вважаю, що застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого та обирає запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи вимоги ч.4,5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Слідчий суддя не ігнорує ті аргументи і доводи, які наводяться підозрюваним та його захисником, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважають вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини в справі, недопущенню перешкоджання цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконанні процесуальних рішень у справі.
При цьому, слідчий суддя враховує, що підозрюваний не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч.2 ст.183 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Керуючись ст.177,182,183,194,369-372,395 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000410,задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню № 0000410 від 21.08.2021, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою визначити до шістдесяти днів, до 21.10.2021.

Визначити суму застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 68100 (шістдесят вісім тисяч сто) гривень, які необхідно внести на розрахунковий рахунок UA0006674, , банк отримувача ДКС України м.Київ, отримувач ТУ ДСА України у Харківській області, до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному та його захиснику.

Копію даної ухвали негайно направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для виконання, слідчому та прокурору, для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1