Справа № 751/7320/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/597/21
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2021 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12.020.270.010.004.467, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 червня 2021 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 393 КК України,

з участю прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

законного представника

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Вироком місцевого суду ОСОБА_7 визнано винуватим за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 393 КК України і призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 3 354 грн. 99 коп. процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертиз.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить змінити вирок місцевого суду та звільнити ОСОБА_7 на підставі ст. 104 КК України від призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки. Звертає увагу, що суд першої інстанції зарахував ОСОБА_7 пом`якшуючу обставину - вчинення злочину неповнолітнім, однак, не зарахував йому як такі щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки, на його думку, обвинувачений у ході судового розгляду висловлював неоднозначну позицію щодо визнання вини, не погоджувався з фактичними обставинами, заперечував застосування насильницьких дій, зокрема факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, що у вказаному випадку не можна врахувати як щире каяття. ОСОБА_7 з самого початку вчинення злочину щиро каявся та сприяв досудовому розслідуванню, надавав покази з визнанням вини за скоєне. Обставини вчинення злочину, які ОСОБА_7 розповідав відмінно від потерпілого ОСОБА_12 , не впливали на кваліфікацію кримінального правопорушення, наведеного в обвинувальному акті. Це не свідчить про відсутність щирого каяття. ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

При розгляді справи судом І інстанції встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.06.2020 у кримінальному провадженні № 0000028 від 28.01.2020 за ознаками злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст.115 КК України, неповнолітньому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24.07.2020.

Зазначена ухвала суду не оскаржена в апеляційному порядку, у зв`язку з чим станом на 01.07.2020 набрала законної сили.

Таким чином, ОСОБА_7 станом на 01.07.2020 на законних підставах утримувався під вартою у Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», яка розташована по вул. Ремісничій, буд. 2, в м. Чернігові, та, відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», є установою попереднього ув`язнення.

Перебуваючи під вартою, ОСОБА_7 ознайомився з вимогами Закону України «Про попереднє ув`язнення», Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально виконавчої служби України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 14.06.2019 № 1769/5, з кордонами охоронюваної зони, порядком та умовами утримання, попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 391-393 КК України.

Однак, 01 липня 2020 року, в період часу з 16 год. 20 хв. до 17 год. 00 хв., ОСОБА_7 , спільно з неповнолітнім ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, реалізуючи спільний злочинний умисел на здійснення втечі з-під варти, заздалегідь підготувавши знаряддя та засоби для вчинення зазначених дій, усвідомлюючи, що в них немає будь-яких підстав для залишення місця попереднього ув`язнення, знаходячись в підземному переході, який розташований між корпусним режимним приміщенням і приміщенням банного комплексу (лазні) СІЗО, та прямуючи до приміщення банного комплексу під супроводом працівника установи молодшого інспектора відділу режиму і охорони Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» ОСОБА_12 , відповідно до графіку відвідування банного комплексу ув`язненими на липень 2020 року, знаючи та розуміючи наслідки своїх дій, а також бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю належного контролю за ними зі сторони ОСОБА_12 , здійснили на нього напад, поєднаний з насильством, з метою заволодіння ключем спеціального типу і подальшого його використання для відкриття дверей, решіток режимних приміщень для залишення охоронюваної зони установи.

Так, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_13 повалили потерпілого на підлогу, після чого нанесли йому спільно руками не менше 7 ударів у різні частини тіла. У результаті насильницьких дій ОСОБА_12 , згідно з висновком експерта № 337 від 02.07.2020, отримав тілесні ушкодження у виді синців та забою м`яких тканин шиї, тулубу, правої верхньої кінцівки, саден тулубу, обох верхніх кінцівок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили розладу здоров`я.

Реалізуючи намір вчинити втечу з-під варти, заволодівши ключем спеціального типу, який знаходився при собі у інспектора ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , без будь-якого дозволу працівників установи, через підземний перехід та банний комплекс (лазню) вибігли до внутрішнього режимного двору установи, попрямували до дверей прогулянкового двору СІЗО, та намагались їх відчинити, а в подальшому побігли у зворотному напрямку, але з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки були затримані працівниками Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» у межах внутрішнього режимного двору установи.

Обвинувачений неповнолітній ОСОБА_7 в судовому засіданні місцевого суду свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, заперечив факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає її необгрунтованою.

З матеріалів кримінального провадження видно, що умисні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 393 КК України.

Висновок місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами і є законним.

Вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім суд першої інстанції обґрунтовано визнав обставиною, яка пом`якшує покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання, місцевий суд також в повній мірі врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, позицію потерпілого, відповідно до якої останній претензій не має, особу неповнолітнього який навчається, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, за медичною допомогою до лікарів нарколога та психіатра не звертався, з місця проживання скарги не надходили, має задовільну характеристику з попереднього місця навчання. Крім того, судом враховано матеріальне становище, вік та стан здоров`я обвинуваченого. Згідно довідки Сновського вищого професійного училища лісового господарства Чернігівської області за 2019-2020 навчальний рік ОСОБА_7 пропустив 101 день, в тому числі без поважних причин 95 днів. Відповідно до досудової доповіді, з огляду на високий рівень скоєння повторного кримінального правопорушення, незацікавленість та не готовність обвинуваченого у змінах, не усвідомлення наслідків своїх протиправних дій, орган пробації вважає, що застосування соціально-виховних заходів, які необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобіганню вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду і контролю в умовах ізоляції.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що покарання, призначене обвинуваченому судом першої інстанції, відповідає тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та його особі і є справедливим, а тому підстав для зміни вироку не вбачає.

Також апеляційний суд враховує, що обвинувачений втечу готував заздалегідь, намалював план камери, підготував заточку, у потерпілого не менше 15-ти травмуючих дій.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4