Справа № 487/3331/21
Провадження № 1-кп/487/295/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000401 від 21.04.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює не офіційно кур`єром, раніше судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 307 КК України,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Миколаєві, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працює не офіційно водієм таксі, раніше судимий, зареєстрований та фактично проживав за адресою АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307 КК України
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Миколаєві, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, працює не офіційно вантажником, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ,

Встановив :

Заводським районним судом м. Миколаєва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_9 заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на нічний домашній арешт, посилаючись на не доведення прокурором наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки у сторони обвинувачення відсутні докази незаконного тиску на свідків та відсутні підстави обґрунтовано припускати можливість знищення доказів у справі, в зв`язку з тим, що вони всі зібрані та знаходяться у сторони обвинувачення. Захисник, посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини, зазначає, що сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також, захисник звертає увагу суду на те, що під час досудового розслідування ОСОБА_3 самостійно прибув до слідчого та до Заводського районного суду м. Миколаєва для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, на теперішній час проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 , вилучено мобільний телефон, проте доказів поєднаних з інкримінуємим злочином не встановлено. Захисник просив взяти до уваги, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання, до затримання неофіційно працював, має родину дружину та малолітню дитину, які перебували на його утриманні, а тому повинен матеріально їх забезпечувати. Посилаючись на викладені обставини, а також те, що обвинувачений не має наміру ухилятися від суду, зобов`язується з`являтися до суду, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт в нічний час доби.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника, просив змінити запобіжний захід.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення сторони захисту, посилаючись на те, що на теперішній час триває судове слідство, судом ще не допитувались свідки кримінального правопорушення, а тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися та не перестали існувати.

Захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_5 підтримали клопотання захисника ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_7 просив вирішити клопотання на розсуд суду.

Вислухавши думки учасників судового провадження суд приходить до наступного.

Положеннями статті 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

До клопотання мають бути додані: 1) копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; 3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні чотирьох епізодів незаконного придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, особливо небезпечних наркотичних засобів, а також психотропних речовин у великих розмірах, вчинене на попередньою змовою групою осіб (ч.2 ст. 307 КК України,); у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень (ч.4 ст. 187 КК України); вимаганні передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження (ч.4 ст. 189 КК України); незаконному позбавленні волі з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням зброї (ч.2 ст. 146 КК України).

Ухвалою слідчого судді від 26.11.2020 р. відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого неодноразово продовжувався ухвалами слідчих суддів, а також судом в ході судового розгляду даного кримінального провадження.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 слідчим суддею було встановлено наявність обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Посилання сторони захисту на не доведення прокурором існування ризиків, суд оцінює критично, оскільки такі доводи кожного разу перевіряються судом під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою та судом констатується, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися та не перестали існувати.
Доводи сторони захисту щодо не надання прокурором доказів на підтвердження існування ризиків є безпідставними, оскільки поняття ризику є імовірністю настання небажаної події, а обставини, які свідчать про існування вказаних ризиків, прокурором доведено в судовому засіданні при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою.
Судом враховано особливу тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_3 , а також відомості про особу обвинуваченого. ОСОБА_3 - до затримання офіційно не працював, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше неодноразово судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Разом з цим, доводи сторони захисту щодо наявності у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків, судом оцінюються критично, оскільки на даному етапі судового провадження це не свідчить про зменшення заявлених ризиків.
Також необхідно зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбачуваного покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Щодо доводів сторони захисту про відсутність ризику здійснення тиску на свідків, то вони також є безпідставними, оскільки свідки у даному кримінальному провадженні судом ще не допитувались, зміст їх свідчень суду не відомий, але про їх наявність та адреси проживання зазначено у реєстрі матеріалів досудового розслідування, про що відомо обвинуваченому.
Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту не є доцільним, оскільки наявність у нього постійного місця проживання та родини, співпраця з правоохоронним органом, прибуття до слідчого та слідчого судді, не є визначальними обставинами, які б дали можливість обрати останньому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Керуючись ст.ст. 201, 331 КПК України, суд

Ухвалив:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя : ОСОБА_1