УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0001155 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 січня 2020 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка Березанського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 10 січня 2019 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік,

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції)

захисник ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції)

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 січня 2020 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 309, ч.2 ст. 310 КК України та йому призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

- за ч.2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання, частково приєднано невідбуту частину основного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 січня 2019 року та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці.

Вирішено питання про судові витрати та речові докази.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_5 просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження за недоведеністю вчинення ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що єдиним доказом вини ОСОБА_6 є протокол обшуку від 26.07.2019 за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , який, на думку апелянта, є недопустимим доказом. Вказує, що понятим під час обшуку був залучений ОСОБА_9 , який в той час перебував під слідством, а тому був залежним від працівників Вознесенського відділу поліції.

Крім того, зазначив, що в судовому засіданні допитано невідому особу, з легендованим прізвищем ОСОБА_10 , який повідомив суду, що ОСОБА_6 за місцем проживання незаконно вирощує кущі коноплі.

Вважає, що допит особи з закритим лицем, без з`ясування статусу цієї особи (його залежність від поліції або інших осіб) є незаконним та свідчення, дані під час такого допиту, також не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

В невстановленому місці, в невстановлений час та у невстановлений спосіб ОСОБА_6 незаконно придбав насіння рослин роду коноплі, які посадив у ґрунт на городі земельної ділянки біля житлового будинку, в якому він мешкає, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого насіння проросло у кущі коноплі в кількості 222 штуки, за якими обвинувачений ОСОБА_6 доглядав, культивував, тобто незаконно вирощував до 26 липня 2019 року.

26 липня 2019 року в період часу з 17.30 год. до 19.05 год, в ході проведення обшуку зазначеного домоволодіння, працівниками поліції на території присадибної ділянки було виявлено та вилучено 222 кущі, що відносяться до рослин роду коноплі.

Крім того, ОСОБА_6 у невстановлений час, в невстановленому місці, невстановленим способом придбав наркотичний засіб канабіс, який приніс до свого місця помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , висушив його та подрібнив, тим самим незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс. Частину вказаного наркотичного засобу ОСОБА_6 вживав шляхом паління через саморобний пристрій, а іншу частину незаконно зберігав на території домоволодіння для власного вживання без мети збуту до проведення обшуку працівниками поліції.

26 липня 2019 року в період часу з 17.30 год. до 19.05 год, в ході проведення обшуку домоволодіння за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_6 , працівниками поліції в житловому будинку було виявлено та вилучено рослинну речовину зеленого кольору, яка є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, загальною масою в перерахунку на суху речовину 312,368 грамів, який обвинувачений ОСОБА_6 незаконно придбав, виготовив та зберігав за місцем свого помешкання без мети збуту для власного вживання. Крім того в ході обшуку житлового будинку було виявлено та вилучено верхню та нижню частини полімерних пляшок та ковпачок на стінках яких було виявлено нашарування речовини темного кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом екстрактом канабісу, обіг якого заборонено, загальною масою в перерахунку на суху речовину 0,3895 грамів, який обвинувачений ОСОБА_6 незаконно зберігав за місцем свого помешкання для власного вживання, без мети збуту.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винним:

- у незаконному посіві та вирощуванні конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин, його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 310 КК України;
- у незаконному виготовленні, придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому повторно, його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України.

Позиції учасників судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 вимоги апеляційної скарги підтримали.

Прокурор просив залишити апеляційну скаргу без задоволення. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 310, ч.2 ст. 309 КК України, відповідають фактичним обставинам справи.

В суді обвинувачений ОСОБА_6 не визнав свою вину в інкримінованих йому злочинах, та відмовився давати показання.

Проте його вина доведена доказами, які досліджені судом.

Так, згідно протоколу обшуку від 26.07.2019, з відеозйомкою до нього, який був проведений на підставі ухвали слідчого, за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , працівники поліції на території присадибної ділянки виявили та вилучили 222 кущі рослин роду коноплі, із яких частина проростала в тепличці парнику під полімерною шльонкою, а інші рослини роду коноплі росли між рядами кукурудзи на городі. Кущі коноплі були упаковані в два полімерних мішка: в одному мішку знаходилось 95 кущів рослин роду коноплі, а в іншому - 127 кущів рослин роду коноплі, які згідно висновку експертизи №1109 від 31.07.2019 є рослинами роду коноплі, відносяться до рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей.

Крім того, в житловому будинку виявлено та вилучено рослинну речовину зеленого кольору, яка відповідно до висновку експертизи №1110 від 02.08.2019 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною вагою у перерахунку на висушену речовину 311,335 грамів; сито кухонне, на стінках якого виявлено нашарування речовини рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, вагою у перерахунку на висушену речовину 1,033 грамів; верхню та нижню частини полімерних пляшок та ковпачок, на стінках яких виявлено нашарування речовини темного кольору з екстрактом канабісу, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, масою 0,3895 грамів.

Відповідно до постанови органу досудового розслідування від 27.07.2019 речовим доказом у кримінальному провадженні визнано флеш накопичувач моделі «Kingston micro SD 16 GB», на якому зафіксований відео файл з відеозаписом проведення обшуку за місцем мешкання обвинуваченого.

Суд першої інстанції обгрунтовано визнав зазначений протокол обшуку допустимим доказом, надавши оцінку доводам сторони захисту в цій частині.

Так, встановлено, що обшук проведений на законних підставах (відповідно до ухвали слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.07.2019), із застосуванням відеозйомки, у присутності двох понятих.

Хоча один із понятих - ОСОБА_9 , є особою, яка раніше судима, про що зазначає апелянт, але ця обставина не дає підстав для визнання протоколу обшуку недопустимим доказом. Приписи ч. 7 ст.223 КПК України щодо понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_11 порушені не були, і в судовому засіданні не доведено, що ці особи були заінтересовані в результатах кримінального провадження.

Не відповідають дійсності і доводи захисника, що під час судового розгляду не встановлена особа свідка ОСОБА_10 , ці доводи спростовані даними журналу судового засідання та аудіо запису. Окрім того, показання цього свідка узгоджуються з даними протоколу обшуку, що свідчить про їх правдивість.

Так, свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що перебуваючи в гостях у обвинуваченого ОСОБА_6 влітку 2019 року, він бачив, що на території його домоволодіння росли рослини роду коноплі, частина з яких проростала в парнику під полімерною плівкою. При цьому ОСОБА_6 повідомив йому, що вирощує рослини коноплі для власного вживання без мети збуту, так як вживає канабіс шляхом паління. Дану інформацію він повідомив оперативним працівникам Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Підстав вважати дані показання неправдивими, як вказує апелянт, немає.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310 та ч.2 ст. 309 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_6 призначено покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України, в межах санкцій ч. 2 ст. 310 та ч.2 ст. 309 КК України, та, на думку суду, є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Остаточне покарання визначено на підставі ч.1 ст. 71 КК України, оскільки злочини вчиненні в період іспитового строку, призначеного за попереднім вироком.

З огляду на наведене, відсутні підстави для задоволення поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст. 376, 404, 407, 424, 425, 532 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 січня 2020 року у відношенні ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3