Справа № 458/879/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2021 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000503 від 23.10.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Присліп Турківського району Львівської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, інваліда ІІІ групи з дитинства, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 , в період часу з 19.02.2021 по 08.10.2021, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , умисно та безпричинно, систематично вчиняв по відношенню до матері ОСОБА_4 , яка перебуває з ним у сімейних відносинах, психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах фізичною розправою, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік і приниженні. Такі дії були об`єднані спільним умислом та призвели до психологічних страждань ОСОБА_4 , погіршили якість життя потерпілої, викликали в неї побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну напруженість, втому, негативні переживання.

Зокрема, 19.02.2021 близько 17.00 год. ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_4 , а саме, конфлікт, у ході якого ображав потерпілу нецензурними словами, словесно погрожував їй фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності згідно з постановою Турківського районного суду Львівської області від 09.03.2021 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до стягнення у вигляді громадських робіт строком 40 год.
Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_5 23.09.2021 близько 10.00 год.,знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_4 , а саме, конфлікт, у ході якого ображав потерпілу нецензурними словами, словесно погрожував їй фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності згідно з постановою Турківського районного суду Львівської області від 07.10.2021 за ч. 1 ст. 173-2, 185 КУпАП до стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.
Крім того, 08.10.2021 близько 17.00 год., ОСОБА_6 , продовжуючи свої умисні дії спрямовані на вчинення домашнього насильства, знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_4 , а саме, конфлікт, у ході якого ображав потерпілу нецензурними словами, словесно погрожував їй фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск, чим принижував її честь та гідність, спричинив психологічні страждання та погіршення якості життя потерпілої.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо матері, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав у повному обсязі. Пояснив, що дійсно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння неодноразово вчиняв домашнє насильство по відношенню до своєї матері, з якою спільно проживає. В даний час усвідомив, що вчинив злочин, жалкує про такі свої дії, попросив вибачення в матері. Вказав, що припинив вживати спиртне, допомагає матері по господарству, не вчиняє сварок з матір`ю, не обзиває її. Розуміє, що завдав матері психологічних страждань, готовий понести за це покарання. Щиро розкаявся у вчиненому, просив призначити йому покарання у виді громадських робіт, зазначив, що здатний сам виправити свою поведінку без допомоги спеціалістів, лікарів.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений є її сином, з яким вони разом проживають. Коли син перебуває в стані алкогольного сп`яніння, то зчиняє конфлікти, ображає її, висловлюється нецензурними словами, якщо вона йому в чомусь перечить або ж щось забороняє. При цьому, він веде себе агресивно, може нищити меблі, стукати, що в сукупності викликає в неї побоювання за своє життя та здоров`я. Такі дії він вчиняв неодноразово, що змушувало її повідомляти про це органи поліції. Вона дійсно зазнавала психологічних страждань, оскільки син чинив на неї психологічний тиск, викликав страх. У даний час, ОСОБА_5 влаштувався на роботу, допомагає їй, приносить продукти харчування, припинив зловживати спиртними напоями. Також вказала, що немає необхідності застосовувати обмежувальні заходи до обвинуваченого. Вважає, що обвинувачений може виправитись в майбутньому, стороння допомога спеціалістів йому на даний час не потрібна. Просила призначити обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт, що буде достатнім для того, щоб він в майбутньому не вчиняв злочинів.

Суд з`ясував, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, не оспорював і правильно розуміє зміст цих обставин. Прокурор та потерпіла, в свою чергу, також не оспорювали фактичні обставини, при яких вчинено кримінальне правопорушення. Сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження в суду немає.

Відтак, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечили проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Здійснивши допит у судовому засіданні обвинуваченого, потерпілої, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо матері, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, доведена повністю.

Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає активне сприяння розкриттю злочину та його щире каяття, яке в свою чергу знайшло прояв у тому, що обвинувачений дійсно жалкує про вчинене, засуджує свої дії, готовий понести призначене судом покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України є вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше не судимий, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, неодружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працює, є інвалідом ІІІ групи з дитинства.

Суд також враховує досудову доповідь про обвинуваченого ОСОБА_5 , яка складена Самбірським РС № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, з якої видно, що встановлено середній ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Орган пробації дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк не становить високої небезпеки, у разі застосування ст. 75 КК України доцільним є покладення на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 2, 3 ст. 76 КК України.

З урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Також, з урахуванням думки та інтересів потерпілої у справі, суд не встановив підстав для застосування до обвинуваченого одночасно з призначенням покарання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України.

Цивільного позову не було заявлено.

Речових доказів та процесуальних витрат не має.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались.

Керуючись ст. 349, 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 14.12.2021.

Суддя ОСОБА_1