Справа № 204/6084/21
Провадження № 1-в/204/904/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 серпня 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши в залі судового засідання Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо вирішення питання в порядку пункту 14 частини 1 статті 537 КПК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_3 , представника установи ОСОБА_5 ,
10 серпня 2021 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 щодо вирішення питання в порядку пункту 14 частини 1 статті 537 КПК України. В обґрунтування клопотання зазначив, що він був затриманий Петропавлівською поліцією 23 березня 2018 року за інкриміноване йому обвинувачення за ч. 3 ст. 369 КК України і був доставлений до ІВС м. Павлоград, а з 29 травня 2018 року був доставлений до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4». 21 червня 2018 року за провадженням № 1-кп/188/80/2018 Петропавлівським судом він був засуджений до двох років одного місяця позбавлення волі і був доставлений до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4». 30 листопада 2018 року Дніпровським апеляційним судом вирок набрав законної сили. 23 грудня 2019 року Дніпровським апеляційним судом за ч. 3 ст. 369 КК України він був звільненим під домашній арешт, але 09 січня 2020 року він був затриманий і доставлений до ІВС м. Павлоград для подальшого відбуття покарання за ч. 2 ст. 309 КК України, і його відбування покарання за ч. 2 ст. 309 КК України почало відраховуватись з 09 січня 2020 року, але вирок ніхто не скасував. Просив перерахувати відбуте покарання за ч. 2 ст. 309 КК України з 21 червня 2019 року по 23 грудня 2019 року і з 09 січня 2020 року, тобто виконати вимоги п. 14 ч. 1 ст. 537 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 своє клопотання підтримав та просив його задовольнити.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення вказаного клопотання.
В судовому засіданні представник Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» ОСОБА_5 суду пояснив, що засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі перебуває з 14 січня 2020 року. В задоволення клопотання засудженого просив відмовити.
Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, вирішує питання пов`язані з виконанням вироку.
Судом встановлено, що вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2018 року було затверджено угоду про визнання винуватості від 26 грудня 2017 року та визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді одного року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік з покладенням обов`язків на підставі ст. 76 КК України.
Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2018 року ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді двох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2018 року та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на два роки один місяць.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 листопада 2018 року вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2018 року залишено без змін.
Вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2018 року набрав законної сили 30 листопада 2018 року.
Відповідно до рапорту о/у СКП Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 09 січня 2020 року, засудженого ОСОБА_3 було затримано 09 січня 2020 року на підставі вироку Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2018 року.
Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2020 року ОСОБА_3 було тимчасово залишено в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» на час розгляду іншого кримінального провадження № 0000021 від 17 квітня 2018 року, що знаходиться в провадженні Петропавлівського районного суду Дніпропетровській області.
Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області віл 14 липня 2021 року ОСОБА_3 було етаповано з Державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122» до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» для проведення судового розгляду по справі.
Пунктом 14 частини 1 статті 537 КПК України передбачено, що судом під час виконання вироків розглядаються інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Згідно п. п. 106, 107 постанови Великої Палати Верховного Суду України від 29 серпня 2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
26 листопада 2015 року було прийнято Закон України № 838-VIII, яким змінено ч. 5 ст. 72 КК України і визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Судом встановлено, що запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 обирався у рамках кримінального провадження № 0000021 від 17 квітня 2018 року, яке на теперішній час знаходиться в провадженні Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області.
В межах кримінального провадження № 0000034, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 19 січня 2018 року, до ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.
При цьому, ОСОБА_3 був затриманий на підставі вироку Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2018 року, який набрав чинності 30 листопада 2018 року, про що свідчить протокол затримання від 09 січня 2020 року.
Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2020 року ОСОБА_3 було тимчасово залишено в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» на час розгляду кримінального провадження № 0000021 від 17 квітня 2018 року, яке перебуває на розгляді в Петропавлівському районному суді Дніпропетровської області.
Таким чином, фактично засуджений ОСОБА_3 тимчасово залишений у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4», у зв`язку з розглядом кримінального провадження. При цьому кримінальне провадження, за яким засуджений залишений в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4», в теперішній час перебуває на стадії судового розгляду.
Суд наголошує, що зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання має бути розглянуте Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області під час постановлення судового рішення.
Враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 щодо вирішення питання в порядку пункту 14 частини 1 статті 537 КПК України, слід відмовити, роз`яснивши засудженому про необхідність звернення з клопотанням про застосування до нього ч. 5 ст. 72 КК України до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області в провадженні якого на даний час перебуває кримінальне провадження відносно нього та по якому на даний час триває судовий розгляд.
На підставі викладеного, керуючись п. 14 ч. 1 ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо вирішення питання в порядку пункту 14 частини 1 статті 537 КПК України відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення в Дніпровський апеляційний суд через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1