Єдиний унікальний номер 722/10/22
Номер провадження 1-в/722/4/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

представника

виправної колонії: ОСОБА_4

та засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Каплівка Хотинського району Чернівецької області, громадянина України, не одруженого, маючого неповнолітню дитину, інваліда ІІІ групи, про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним вище клопотанням, в якому просив замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт.

Обґрунтовуючи клопотання вказував, що протягом строку відбування покарання він працював різноробочим на котельні установи, неодноразово виконував роботи з обслуговування тепломережі, за що був заохочений. Внаслідок хвороби він тимчасово не працював, однак після покращення самопочуття повертався на роботу. Всі накладені на нього дисциплінарні стягнення погашені. В разі заміни йому невідбутої частини покарання на виправні роботи в ФГ «Каплівка», яке розташоване в с. Каплівка Дністровського району Чернівецької області, має намір проживати в належному йому будинку разом з співмешканкою та малолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які потребують його моральної та майнової підтримки. Окрім цього, він потребує належної медичної допомоги, адже являється інвалідом ІІІ групи.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подане клопотання підтримав та просив його задовольнити. На запитання прокурора відповів, що брати участь в програмах диференційованого виховного впливу немає часу. З грудня 2019 року по серпень 2020 року він не працював, адже в котельні, на той час, окрім нього працювали інші засуджені негативної характеристики, з якими він не хотів спілкуватися, задля уникнення конфліктних ситуацій. Про надання йому інших легких робіт до адміністрації установи з письмовими заявами не звертався. На даний час не працює, оскільки холодно, а йому не можна переохолоджуватися у зв`язку з хворобою.

Прокурор ОСОБА_3 та представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого заперечували вказуючи, що як поведінка так і праця засудженого ОСОБА_5 не були сумлінними, він неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, останнє стягнення погашене лише в 2021 році, не досяг необхідного ступеня виправлення, а тому заміна йому невідбутої частини покарання більш м`яким є передчасною.

Голова спостережної комісії Дністровської РДА ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, натомість 14.01.2022 року звернулася до суду з письмовою заявою, в якій вирішення клопотання залишила на розсуд суду та просила провести його розгляд без її участі.

Заслухавши думку всіх учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та частково особову справу засудженого суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 08.04.2019 року за ст.121 ч.1, 69 КК України до 5 років позбавлення волі. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 відраховано з 11.10.2018 року.

Відповідно, кінець строку відбування покарання засудженого ОСОБА_5 11.10.2023 року.

Згідно ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, заміна засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким, є правом, а не обов`язком суду.

Згідно п.2 ч.4 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

Станом на час розгляду судом клопотання засуджений ОСОБА_5 відбув 3 роки 3 місяці 6 днів позбавлення волі, тобто більше половини строку покарання, призначеного судом.

Невідбутий засудженим строк покарання становить 1 рік 8 місяців 24 дні позбавлення волі.

Із досліджених судом матеріалів клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 встановлено, що останній в місцях позбавлення волі перебуває з 11.10.2018 року. Під час утримання в слідчому ізоляторі м. Чернівці до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Не заохочувався.

До державної установи «Сокирянська виправна колонія (№ 67)» прибув 30.05.2019 року. По прибуттю до установи був працевлаштований різноробочим у котельні установи, де працював по серпень 2019 року включно. В серпні 2019 року був етапований до Шепетівської ВК (№98) Хмельницької області, де знаходився на лікуванні по листопад 2019 року. Після повернення до установи і по серпень 2020 року був працевлаштований різноробочим котельні. Встановлені обсяги робіт та поставлені йому завдання виконував.

З вересня 2020 року по серпень 2021 року включно, не працював.

З вересня 2021 року по листопад 2021 року включно, працював різноробочим котельні, встановлені обсяги робіт та поставлені йому завдання виконував.

З грудня 2021 року по даний час не працює.

У період відбування покарання в установі має одне заохочення. В п`яти випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому законом порядку.

У взаємовідносинах з іншими засудженими установи переважно не конфліктний. У відношенні до персоналу установи напоказ ввічливий, хитрий, проявляє неповагу, схильний до невиконання встановлених законодавством вимог персоналу установи.

Своє спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті й порядку.

Роботи з благоустрою установи виконує лише під контролем.

Відповідно до статей 110, 112 та 113 Кримінально-виконавчого кодексу України соціально-корисні зв`язки на волі підтримує шляхом отримання посилок й передач (за час перебування в установі отримав 7 посилок та 37 передач). Взаємовідносини добрі.

Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими документами, а саме: характеристиками засудженого ОСОБА_5 (Т.І а.о.с. 82, Т.ІІ а.о.с. 7), довідками про заохочення і стягнення засудженого ОСОБА_5 (Т.І а.о.с. 83, Т.ІІ а.о.с. 8), довідками відділу організації та нормування праці СВК (Т.І а.о.с. 84, Т.ІІ а.о.с.9).

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», до обов`язків посадових і службових осіб установ виконання покарань входить реалізація законних прав та інтересів засуджених.

Згідно розділу ІІІ Положення про відділення соціально-психологічної служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2300/5 від 04.11.2014 року, в обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби входить вивчення особистості засуджених, аналізування стану виконання індивідуальних програм роботи із засудженими та періодичне здійснювання оцінки ступеня виправлення засуджених.

Соціально-виховна та психологічна робота із засудженими здійснюється відповідно до індивідуальних програм, які складаються за результатами медичного обстеження, психодіагностики і психолого-педагогічного вивчення, кримінологічної, кримінально-правової характеристики, оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та реалізуються, в тому числі за допомогою програм диференційованого виховного впливу.

Ступінь виправлення засуджених визначається з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та стану реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим.

Корисна ініціатива засуджених реалізується шляхом їх участі у програмах диференційованого виховного впливу, роботі гуртків за інтересами (прикладної творчості, художньої самодіяльності тощо) та у спортивних секціях, порядок роботи яких затверджується наказом начальника установи.

Так з досліджених матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 встановлено, що останній в 2019 року реалізував програму виховного диференційованого впливу «професія», закінчивши навчальний центр при установі. Проте, бажання приймати участь у інших програмах виховного впливу не виявляє. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує лише в якості спостерігача, належних висновків для себе не робить.

До обов`язків начальника відділення соціально-психологічної служби, згідно вказаного вище положення, зокрема відноситься щоквартально здійснювати оцінювання поведінки засуджених та надавати пропозиції адміністрації установи для прийняття вмотивованого рішення про доцільність або недоцільність застосування до засуджених заходів заохочення. Складати характеристики на засуджених, у тому числі на підставі оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, визначеної з використанням підсистеми «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, для розгляду питань щодо зміни умов тримання, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, переведення засуджених із виховної колонії до виправної колонії, залишення у виховних колоніях засуджених, які досягли 18-річного віку, застосування амністії або помилування, та в інших необхідних випадках.

Так, відповідно до Єдиного реєстру засуджених та осіб, взятих під варту, в підсистемі «КАСАНДРА», засудженому ОСОБА_5 проведено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення засудженими до позбавлення волі, на основі чого визначено середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень втручання.

Відповідно до атестаційних листів засудженого, які містяться в матеріалах особової справи, атестаційною комісією визначено оцінку ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 як:

-станом на 05.07.2019 року «не став на шлях виправлення» (Т.І а.о.с.63);

-станом на 12.01.2021 року «не став на шлях виправлення» (Т.І а.о.с.211).

Згідно протоколів засідання комісії ДУ «СВК №67» від 11.06.2020 року №13/2020, від 15.04.2021 року №7/2021 засудженому ОСОБА_5 відмовлено в переведенні до ДСР та застосуванні ст.82 КК України, як особі, яка не довела, що стає та стала на шлях виправлення (Т.І а.о.с.86, Т.ІІ а.о.с.11).

Суд погоджується з такими висновками адміністративної комісії СВК щодо визначення ступеня оцінки виправлення засудженого, оскільки з досліджених доказів встановлено, що ОСОБА_5 не бажає стати на шлях виправлення.

Такий висновок суду ґрунтується на досліджених в судовому засіданні матеріалах особової справи засудженого.

Зокрема, згідно вироку Хотинського районного суду від 08.04.2019 року злочин, за яким ОСОБА_5 відбуває покарання, він вчинив в стані алкогольного сп`яніння. За місцем реєстрації він характеризувався негативно, як особа що зловживає алкогольними напоями, в стані алкогольного сп`яніння поводив себе агресивно.

Після поміщення в установу відбування покарань ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив та продовжив виготовляти та вживати алкогольні напої, внаслідок чого 01.07.2019 року був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у виді догани, а 17.09.2020 року за вживання спиртовмісної речовини (браги) до ОСОБА_5 було застосовано дисциплінарне стягнення у виді 12 діб ДІЗО. Вказані дисциплінарні порушення, у відповідності до ст.133 КВК України є злісним порушенням установленого порядку відбування покарання.

Окрім цього, ще в чотирьох випадках засуджений ОСОБА_5 притягувався до дисциплінарної відповідальності. При цьому, дисциплінарні порушення вчинялися ОСОБА_5 майже систематично, протягом короткого проміжку часу.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п.17 вказаної Постанови, під час судового розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду поданого ним клопотання.

Згідно ст.6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як вбачається законодавець в якості одного з критеріїв оцінки виправлення засудженого вказує на сумлінне ставлення до праці, яке полягає у систематичному виконанні норм виробітку, прагненні здобуття чи підвищення професійного та освітнього рівня, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання.

З досліджених судом матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 встановлено, що як поведінка так і відношення його до праці протягом всього строку відбування покарання не були сумлінними. З всього відбутого засудженим строку покарання у виді 3 років 3 місяців 6 днів позбавлення волі, не беручи до уваги період етапування, ОСОБА_5 працював лише 15 місяців. На даний час засуджений не працює та не бажає цього.

При цьому, суд не бере до уваги доводи засудженого ОСОБА_5 щодо ненадання йому легких робіт, які він міг би виконувати із врахуванням його стану здоров`я, оскільки в матеріалах особової справи відсутні його заяви щодо забезпечення такими роботами.

Таким чином, враховуючи всі встановлені обставини та наведені норми закону, характеризуючі дані про особу засудженого суд вважає, що станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення, а тому застосування відносно нього ст.82 КК України є передчасним.

Керуючись ст.ст. 6, 65 ч.2, 126 ч.4 КВК України, ст.ст. 61, 82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: