Дата документу 27.01.2022 Справа № 328/2830/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/4347/21 Головуючий в 1 інст. Бахаєв І.М.
Провадження №33/807/5/22 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ), його захисника - адвоката Івашиної А.А. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 липня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 /сімнадцять тисяч/ гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн 00 коп.

Згідно з постановою суду, 13 травня 2021 року о 23 годині 30 хвилин в м.Мелітополі по б-р. 30 років Перемоги, ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 1102, д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю із рота, нерозбірлива мова). Від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «DRAGER ALCOTEST», та у закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків відмовився, чип порушив вимоги п.2.5 ПДД. Від керування відсторонений.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що постанова суду, на його думку, є незаконною та необґрунтованою.

При складанні адміністративного матеріалу були грубо порушені норми ст.266 КУпАП. Так, відеозапис був здійснений біля наркології по вул.Кізіярській, а не по бульвару 30-річчя Перемоги, як зазначено в протоколі.

Драгер був запропонований також не на місці зупинки, як це вказано у протоколі.

ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом.

Він не отримував направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вважає, що огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням вимог ч.2 та ч.3 ст.266 КУпАП, Інструкції №1452/735, Порядку направлення водіїв для проведення огляду №1103, а тому вважається недійсним.

Також посилається на порушення здійснення працівниками поліції відеозапису події.

Крім того, апелянт зазначає, що свідок ОСОБА_2 пояснила суду, що вона перебувала з ОСОБА_1 в салоні автомобілю, вони нікуди не їхали, до них підійшли співробітники поліції і запропонували вийти з машини. Після цього один працівник поліції сів до автомобіля ОСОБА_3 та вони поїхали за напрямом, запропонованим патрульним.

Апелянт зазначає, що до нього підійшов співробітник поліції, запропонували вийти з автомобіля, повідомили своє припущення про стан сп`яніння, пригрозили, що відберуть автомобіль, запропонували поїхати у напрямку бульвару 30-річчя Перемоги, а поліцейський автомобіль послідкував ззаду. Один з поліцейських вказав, де необхідно зупинитись, і саме в цей час відбувався відеозапис, який міститься в матеріалах справи.

Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки копію постанови від 28 липня 2021 року він отримав 09 серпня 2021 року та в цей же день останнім подано апеляційну скаргу, тобто зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не вбачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) та його захисника - адвоката Івашину А.А., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржувану постанову суду в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться:
- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №161043 від 13 травня 2021 року;

- в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким ОСОБА_1 , у якого поліцейськими виявлені ознаки сп`яніння, відмовився від огляду на стан сп`яніння;

- в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- в письмових поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які пояснили, що 13 травня 2021 року вони були запрошені співробітниками поліції в якості свідків. В їх присутності ОСОБА_1 , який був з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду для встановлення стану сп`яніння за допомогою технічного приладу та у закладі охорони здоров`я;

- на відеозаписі, здійсненому працівниками поліції.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.
В суді першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Вважав, що працівники патрульної поліції безпідставно затримали його у той час, коли він не керував транспортним засобом, сидів у машині у дворі будинку АДРЕСА_2 . Він не планував виїжджати з прибудинкової території. На його думку, працівники поліції порушили процедуру і порядок проведення огляду на стан сп`яніння і оформлення його результатів, і як результат, безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення щодо нього.
При апеляційному розгляді ОСОБА_1 надав аналогічні пояснення.
В ході апеляційного розгляду захисник - адвокат Івашина А.А. зазначила, що, працівниками поліції порушено вимоги ст.266 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 не були роз`яснені його права. З показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 убачається, що у ОСОБА_1 не було ознак сп`яніння. Пояснення вказаних свідків складені зі слів поліцейських. Місце зупинки транспортного засобу не співпадає з вказаним в протоколі. Відео фіксація неповна, що свідчить про відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. Вказані факти, на її думку, свідчать про неналежність доказів. Також захисник зазначила, що в матеріалах справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Крім того, у поліцейських взагалі були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу. До матеріалів справи не долучено будь-яких постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності. Вважає, що зібрані у справі докази не підтверджують фактів, викладених в протоколі.

За клопотанням сторони захисту в ході апеляційного розгляду допитано свідків: ОСОБА_4 Сейт- ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та працівника поліції, який складав протокол та інші адміністративні матеріали - ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 є її знайомим. 13 травня приблизно о 22-00 годині вона зустрілась з ОСОБА_1 по вул.Ломоносова, 244, вони сиділи в його автомобілі, останній був за кермом. Алкогольні напої вони не вживали. До них підійшли працівники поліції. Один поліцейський попросив її вийти з автомобіля та працівники поліції разом з ОСОБА_1 поїхали. Через деякий час ОСОБА_1 повернувся. Вона не чула про що розмовляв працівник поліції з ОСОБА_1 . Крім того, зазначила, що в автомобілі ОСОБА_1 також перебував ОСОБА_8 . Вказала, що у ОСОБА_1 не було ознак сп`яніння, він в її присутності не вживав алкогольні напої.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що з ОСОБА_1 вона не знайома, до подій 13 травня 2021 року його не бачила. Її зупинили працівники поліції, попросили бути свідком того, що водій у нетверезому стані. Приїхали на місце на вул. Кізіярцева. Там знаходився ОСОБА_1 , у якого не було ознак сп`яніння, не було запаху, працівники поліції пропонували пройти огляд, він відмовився. Стосовно ОСОБА_1 було складено протокол та відпустили. Вона не бачила, чи відстороняли ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. При ній права ОСОБА_1 не роз`яснювали, направлення на огляд не видавали. Свідок підтвердила, що письмові пояснення нею надавались.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_1 до події 13 травня 2021 року він не бачив. Його зупинили працівники поліції, запропонували бути свідком того, що водій був в нетверезому стані. Зазначив, що на вигляд не було видно, що ОСОБА_1 в стані сп`яніння. У його присутності ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння. Водія трусило, можливо він хвилювався. Він підписав протокол. Щодо його письмових пояснень, вказав, що в них все викладено вірно, окрім ознак сп`яніння. Крім того, зазначив, що в його присутності «продуття» алкотестеру Драгер водію не пропонували, факт вручення направлення він не бачив, в його присутності ОСОБА_1 не підписував документи. Окрім нього був ще один свідок ОСОБА_4 . В його присутності права ОСОБА_1 не роз`яснювали.

Допитаний в якості свідка працівник поліції ОСОБА_7 , який складав адміністративні матеріали щодо ОСОБА_1 , зазначив, що водій відмовився пройти огляд на стан сп`яніння. Щодо останнього також винесено постанову за ст.125 КУпАП. ОСОБА_1 рухався за кермом автомобіля та його було зупинено за порушення ПДР. Протокол було складено по вул.Кізіярській, однак де саме було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , він не пам`ятає. В транспортному засобі окрім ОСОБА_1 нікого не було. Направлення на огляд було складено, однак не вручалось водію, оскільки це нічим не передбачено. Транспортним засобом після відсторонення ОСОБА_1 ніхто не керував. Водію ОСОБА_1 було повідомлено про відсторонення від керування, транспортний засіб було припарковано без порушень ПДР.

Пояснення свідка Бочарової суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки об`єктивних відомостей на підтвердження того, що остання дійсно перебувала на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , в матеріалах справи немає.

Пояснення свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_5 при апеляційному розгляді про те, що у ОСОБА_1 не було ознак сп`яніння, на думку апеляційного суду, обумовлені часом, що пройшов з моменту події. В свою чергу, свідки підтвердили, що давали письмові пояснення працівникам поліції. В цих поясненнях міститься зроблений свідками власноруч запис про те, що ці пояснення з їх слів написані вірно та ними прочитані. Більш того, у вищевказаних акті огляду та у протоколі про адміністративне правопорушення, де поліцейським відображені ознаки сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 , також містяться підписи вказаних свідків, що останніми не заперечується.

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв доводи ОСОБА_1 , заявлені на свій захист, оскільки ці доводи спростовуються сукупністю досліджених доказів, вказаних в оскаржуваній постанові.

Щодо доводів ОСОБА_1 про безпідставність зупинки його транспортного засобу, апеляційний суд звертає увагу на таке.
Відповідно до положень п.п.1,3 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Підстави для зупинки транспортного засобу визначені у статті 35 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.35 вказаного Закону, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху, що і мало місце в цьому випадку.

Твердженням сторони захисту про те, що 13 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 не виносились будь-які постанови про притягнення його до будь-якої адміністративної відповідальності, спростовуються матеріалами справи.
Так, відповідно в матеріалах справи на а.с.9 міститься інформація про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, а саме: 02 січня 2021 року за ч.1 ст.122 КУпАП, 25 квітня 2021 року за ч.2 ст.122 КУпАП, а також 13 травня 2021 року - за ст.125 КУпАП, що стороною захисту не спростовано.

Щодо доводів апелянта про те, що при складанні адміністративного матеріалу були грубо порушені норми ст.266 КУпАП, відеозапис був здійснений біля наркології по вул. Кізіярській, а не по бульвару 30-річчя Перемоги, як зазначено в протоколі, суд апеляційної звертає увагу на таке.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

Протокол підписаний ОСОБА_10 без жодних зауважень, більш того, в протоколі містяться власноруч написані останнім пояснення про те, що він 13 травня 2021 року випив 0,5 л пива та керував автомобілем ЗАЗ 1102 НОМЕР_1 , Драгер продувати та від медичного огляду відмовляється.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.
Твердження апелянта про те, що огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням вимог ч.2 та ч.3 ст.266 КУпАП, Інструкції №1452/735, Порядку направлення водіїв для проведення огляду №1103, а тому вважається недійсним, огляд за допомогою технічного приладу був запропонований також не на місці зупинки, як це вказано у протоколі, на думку суду апеляційної інстанції, не є слушними, оскільки сукупність досліджених доказів, вказаних вище, поза розумним сумнівом підтверджує винуватість ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не був відсторонений від керування транспортним засобом, спростовуються поясненнями самого ОСОБА_1 , що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, згідно з якими, від керування він відсторонений.

Вручення водію Направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не передбачено вимогами чинного законодавства, що спростовує доводи сторони захисту з зазначеного приводу.

Версія події, запропонована стороною захисту, свого об`єктивного підтвердження при апеляційному розгляді не знайшла.

Перевіряючи доводи сторони захисту про недопустимість як доказу доданого до протоколу відеозапису, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

З відеозапису є очевидним, що він здійснений працівниками поліції.

Ніким не заперечується того факту, що події, які зафіксовані цим записом, відбувалися в дійсності.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння підтверджується не тільки відеозаписом, а й поясненнями двох свідків.

Твердження апелянта про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння є безпідставними.
Як зазначено вище, у ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, поліцейськими виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (що відображено у акті огляду), йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, проте, останній відмовився від проходження такого огляду.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував всі її обставини, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 липня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 липня 2021 року, стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду С.В. Дадашева