Справа № 461/6569/17
Провадження № 1-в/461/113/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2021 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря- ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

засудженої- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженої ОСОБА_4 про зарахування до строку відбутого покарання за вироком строку перебування під вартою, -

встановив:

20.07.2021 року до суду надійшло клопотання засудженої ОСОБА_4 про зарахування до строку відбутого покарання за вироком строку перебування під вартою.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_4 підтримала клопотання з мотивів наведених у ньому. Просила таке задоволити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив протии задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1ст.1 Закону України «Про попереднє ув»язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29.06.2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання призначеного покарання з іспитовим строк 1 рік.
Вироком Галицького районного суду м.Львова від 10.10.2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді двох років та шести місяців позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 17.11.2017 року відмовлено у відкриті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м.Львова від 10.10.2017 року.
Постановою Верховного суду від 05.07.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах засудженої ОСОБА_4 задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 17.11.2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження на вирок Галицького районного суду м.Львова від 10.10.2017 року щодо ОСОБА_4 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанці.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду від 29.01.2019 року апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , задоволено. Вирок Галицького районного суду м.Львова від 10.10.2018 року щодо ОСОБА_4 скасовано та призначено новий розгляд даної справи в суді першої інстанції.
Вироком Галицького районного суду м.Львова від 15.12.2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.15 ч.2 ст.18, ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді двох років та шести місяців позбавлення волі.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 06.05.2021 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 залишено без задоволеня, а вирок Галицького районного суду м.Львова від 15.12.2020 року без змін.
Згідно розпорядження про виконання вироку від 26.05.2021 р. вирок відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 06.05.2021 року та підлягає негайному виконанню.
Відповідно до довідки про звільнення серія ТЕР №05646 ОСОБА_4 відбувала покарання в установах Міністерства юстиції України з 19 березня 2018 року по 07.02.2019 року на підставі ухвали Львівського апеляційного суду від 29.01.2019 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України, вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.
Згідно п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:
1) про відстрочку виконання вироку;
2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;
3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;
4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;
5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;
6) про звільнення від покарання за хворобою;
7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;
8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;
9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;
10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;
11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;
12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;
13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;
14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII (далі - Закон № 2046-VIII), який набрав чинності 21 червня 2017 року, нова редакція ч. 5 ст. 72 КК України не може бути застосована до ОСОБА_4 в силу ч. 2 ст. 5 цього Кодексу.

Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII.

Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то слід рахувати строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_4 вчинила злочин 25.06.2017 року та 09.07.2017 року. Тому їй слід зарахувати один день відбутого покарання за один день позбавлення волі.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 перебуває в місцях позбавлення волі з 13.07.2021 року по виконанню вироку Галицького районного суду м.Львова від 15.12.2020 року.

Таким чином, станом на день розгляду справи 23.11.2021 року ОСОБА_4 відбула менше половину строку, а саме 14 місяців 28 днів (10 місяців 18 днів + 4 місяці 10 днів). Тому відсутні правові підстави для її умовно-дострокового звільненя.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе зарахувати засудженій ОСОБА_4 , у строк відбуття покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 15 грудня 2020 року період її перебування під вартою з 19.03.2018 р. по 07.02.2019 р. на підставі вироку Галицького районного суду м. Львова від 10.10.2017 р., скасованого ухвалою Львівського апеляційного суду від 29.01.2019 р., з розрахунку один день відбутого покарання за один день позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 369, 376, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання засудженої ОСОБА_4 про зарахування до строку відбутого покарання за вироком строку перебування під вартою.

Зарахувати засудженій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбуття покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 15 грудня 2020 року період її перебування під вартою з 19.03.2018 р. по 07.02.2019 р. на підставі вироку Галицького районного суду м. Львова від 10.10.2017 р., скасованого ухвалою Львівського апеляційного суду від 29.01.2019 р., з розрахунку один день відбутого покарання за один день позбавлення волі.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1