Справа № 138/3340/21
Провадження №11-сс/801/813/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

адвоката ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.11.2021 року, якою накладено арешт на речовий доказ - автомобіль «Renault Megane Scenic», власником якого є ОСОБА_8 , користувачем - ОСОБА_9 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном -

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_10 звернувся до міськрайонного суду з клопотанням про арешт майна за матеріалами кримінального провадження № 0000458 від 17.11.2021, а саме автомобіль Renault Megane Scenic, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який 17.11.2021 виявлено при проведенні огляду місця події, та в подальшому постановою слідчого від 17.11.2021 визнано речовим доказом.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження було встановлено, що до чергової частини Могилів-Подільського РВП 16.11.2021 надійшла письмова заява від ОСОБА_11 про те, що 16.11.2021 у період часу з 11 по 14 годину, невідомі особи, шляхом підбору ключа до його будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , проникли у середину, звідки викрали грошові кошти у сумі 250 доларів США, цифровий фотоапарат та екшн відеокамеру. Після чого з викраденим з місця пригоди зникли.

В ході проведення першочергових оперативно-розшукових заходів у рамках даного кримінального провадження встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_9 , якого за фотознімками упізнав потерпілий ОСОБА_12 пояснень свідка ОСОБА_13 також стало відомо, що 16.11.2021 у період часу з 13.00 год. по 14.00 год. поблизу місця проживання потерпілого він помітив автомобіль «Renault Megane Scenic», який рухався на великій швидкості.

17.11.2021 під час проведення огляду місця події, а саме: території автозаправки «Авіас ПЛЮС», що розташована по вул. Леонтовича, 69 в с. Нестеварка Тульчинецького району Вінницької області, було виявлено автомобіль «Renault Megane Scenic», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_9 .

З метою збереження слідової інформації та речових доказів вказаний автомобіль було опечатано спеціальними пломбами Національної поліції ГУНП у Вінницькій області та в подальшому поміщено на територію штраф майданчика Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області. Постановою слідчого від 17.11.2021 автомобіль Renault Megane Scenic, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

У зв`язку з вищевказаним, з метою виключення втрати слідів злочину, можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні та подальшого проведення ряду експертиз виникла необхідність в отриманні дозволу слідчого судді на арешт вищеописаного майна.

Слідчий суддя, встановивши, що вказане майно відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у ст. 98 КПК України, задовольнив вказане клопотання.

В апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та винести нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000458 від 17.11.2021.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що автомобіль у ОСОБА_8 є єдиним джерелом пересування. Власник через стан здоров`я та особливий режим роботи потребує постійного користування автомобілем.

Заслухавши головуючого суддю-доповідача по справі, вислухавши думку адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, міркування прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як вбачається з ухвали про арешт майна, слідчий суддя, задовольнив клопотання слідчого у зв`язку з необхідністю збереження речових доказів, оскільки він зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, тобто з підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Так, згідно ст.171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Варто зазначити, що в кримінальному провадженні існує два види інтересів:

1) суспільні інтереси, на захист яких спрямована система кримінальної юстиції;

2) особисті інтереси підозрюваного, обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, які мають бути гарантовано захищені від неправомірних посягань.

Забезпечення балансу цих інтересів, по суті, є одним з найважливіших завдань кримінального провадження. Так, у ст. 2 КПК зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Під час проведення огляду місця події, а саме: території автозаправки «Авіас ПЛЮС», що розташована по вул. Леонтовича, 69 в с. Нестеварка Тульчинецького району Вінницької області, було виявлено автомобіль «Renault Megane Scenic», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_9 .

Постановою слідчого вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна;можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу), а також розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Колегією суддів не встановлено порушень слідчим суддею наведених вимог кримінального процесуального закону при вирішенні питання про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучено в ході огляду місця події і яке визнано речовим доказом.

З ухвали слідчого судді випливає, що суд врахував правові підстави для накладення арешту на майно, перевірив його мету, врахував наслідки арешту майна для володільця майна, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно зазначене в клопотанні.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним ч.2 ст.170 КПК України.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст.170 КПК, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст.131-132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на зазначене в клопотанні слідчого майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому доводи апелянта щодо незаконності ухвали слідчого судді та відсутність правових підстав для задоволення внесеного на розгляд слідчого судді клопотання про арешт майна, слід визнати непереконливими.

За таких обставин, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно є такою, що відповідає вимогам ст.ст.170-173 КПК України, та підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 417,420 КПК України, суд

у х в а л и в :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.11.2021 року, якою накладено арешт на речовий доказ - автомобіль «Renault Megane Scenic», власником якого є ОСОБА_8 , користувачем - ОСОБА_9 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном, -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4