Справа № 524/869/22
Провадження № 1-кс/524/393/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року Слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засіданн ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, зареєстрованого 01.02.2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000161 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді за погодженням з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_5 з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000161, в якому просив накласти арешт на складний ніж з металу сірого кольору, який був вилучений під час огляду місця події у приміщенні квартири АДРЕСА_1 .На обґрунтування клопотання слідчий посилався на необхідність накладення арешту оскільки вилучене майно є речовим доказом та такий захід забезпечить схоронність майна, у тому числі від пошкодження, приховування або знищення.
У судове засідання старший слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 не прибув, про час, дату та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, просив розглянути клопотання без його участі.

Власник майна ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, встановив наступне.

У ч. 1 - 4 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У ч. 5 ст. 171 КПК України зазначено, що Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

01.02.2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000161 було зареєстровано відомості за заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України по факту заподіяння йому тілесних ушкоджень.
Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюють слідчі СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області.
Цього ж числа, тобто 01.02.2022 року старшим слідчим СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 було проведено огляд житлового приміщення - квартири за АДРЕСА_1 , у ході якого було видано ОСОБА_9 добровільно з наявністю письмової згоди речі, які нібито належать ОСОБА_6 та на які слідчий просить накласти арешт.
При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий не надав достовірні відомості про те, що добровільно видані речі були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, про що не вказав як у клопотанні, так і у заяві про розгляд клопотання за його відсутності.
Крім того слідчий суддя акцентує увагу на те, що фактично дані речі були видані добровільно і зберігаються на даний час у приміщенні органу досудового розслідлування.
Також слідчий суддя враховує ту обставину, що особа, яка добровільно видала майно, а також власник цього майна не ставили питання (клопотання) як перед слідчим суддею та/або органом досудового розслідування щодо повернення добровільно виданого майна.
Слідчий суддя зауважує, що фактично у вказаному приміщенні було проведено обшук житлового приміщення, про що не було складено протокол обшуку.
Звідси, з врахуванням наведених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки відсутні жодні перешкоди для продовження досудового розслідування і мета досудового розслідування може бути досягнута і без накладення арешту на добровільно видану річ, а також враховуючи ту обставину, що слідчий не довів обґрунтованості та необхідності арешту на добровільно видану річ під час проведення огляду місця події.
До того ж, слідчий суддя не має жодних сумнівів щодо належного забезпечення органом досудового розслідування схоронності добровільно виданого майна.
Керуючись ст. 167, 170, 171, 173, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити старшому слідчому СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, зареєстрованого 01.02.2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000161 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: