В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.09.21 року смт Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Оржиця кримінальне провадження №0000256 від 06.08.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, не одруженого, на утримані має 2 малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
05.08.2021 приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_5 перебував поблизу господарства за адресою АДРЕСА_2 разом із потерпілим ОСОБА_4 . В цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_4 , у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння останньому тілесних ушкоджень.
Діючи по раптово виниклому злочинному умислу, спрямованому на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 та ножем, який тримав у правій руці наніс один удар по правому передпліччю ОСОБА_4 .
Після цього, ОСОБА_5 продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на умисне нанесення тілесних ушкоджень, ножем який тримав у правій руці наніс ОСОБА_4 один удар в область грудної клітки, один удар по долоні лівої кисті та сім ударів по лівому передпліччю.
В подальшому намагаючись відібрати у ОСОБА_5 із рук ніж, в ході боротьби, ОСОБА_4 об асфальт пошкодив праву руку, а саме отримав тілесні ушкодження у вигляді трьох саден по тилу правої кисті та синець на нігтьовій фаланзі правої кисті.
У результаті чого, своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження, згідно з висновком судово-медичної експертизи №266 від 16.08.2021 у вигляді: різаної рани правого передпліччя, поверхневої різаної рани долоні лівої кисті, синця нігтьової фаланги правої кисті, подряпин лівого передпліччя, саден тилу правої кисті та ділянки грудини, які утворилися: різані рани не менш як від двох кратної дії предмету, що має ріжучі властивості, подряпини не менш як від семикратної дії предмету, що має гострий кінець; синці та садна не менше як від п`ятикратної дії тупого (тупих) предмету (предметів) можливо у вказаний під експертним строк і по ступеню тяжкості відносять до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю. Суду пояснив, що того дня син пожалівся, що потерпілий висловлював до нього претензії з приводу крадіжки кавунів з городу. Почувши вказане, пішов до господарства ОСОБА_4 та у ході сварки та бійки, хаотично наніс удари по тілу потерпілого. При цьому розумів, що ніж є більш травмуючим ніж кулаки. З обсягом обвинувачення погоджується повністю.
Потерпілий ОСОБА_4 у суді пояснив, що жінка пожалілась на те, що діти крадуть з городу кавуни. Оскільки знає, що таким можуть займатись діти ОСОБА_5 , то зробив його сину зауваження. Після цього прийшов обвинувачений з ножем та у ході бійки наносив тілесні ушкодження ним. До приїзду працівників поліції тримав обвинуваченого.
Показання ОСОБА_5 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор та потерпілий також не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, кваліфіковані вірно та така кваліфікація доведена наявними у матеріалах справи доказами.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України суд враховує, що свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні ОСОБА_5 визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину та має на утриманні 2 малолітніх дітей 2010 та 2013 року народження. Вказані обставини суд визнає, як пом`якшуючі вину. Пом`якшуюча вину обставина, така як , щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, що виразилось у щирому жалю з приводу вчиненого злочину, осуді своєї поведінки, не знайшла свого підтвердження у ході розгляду справи в суді, тому її слід виключити.
Обставини, які обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України - відсутні.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що вказане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком; особу обвинуваченого, який характеризується негативно, обставини, що пом`якшують покарання; відсутність обставин, які обтяжують покарання; думку потерпілого та інші обставини справи, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді громадських робіт у мінімальному розмірі визначеному ч.2 ст. 125 КК України. Таке покарання є доцільним з огляду на особу обвинуваченого, відсутність офіційного джерела доходу та не бажання з боку обвинуваченого робити висновки про свою поведінку. Саме таке покарання буде ефективним та сприятиме виправленню ОСОБА_5 та запобігатиме вчиненню ним нових злочинів.
Обставин, що перешкоджали б призначенню такого покарання відповідно до ч.3 ст. 56 КК України в суді не встановлено.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125КК України і призначити йому покарання у вигляді громадських робіт терміном сто п`ятдесят годин.
Речові докази по справі футболка сірого кольору та ніж із дерев`яним руків`ям, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів СПД №1 ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області знищити.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.349 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Оржицький районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1