УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.12.2021 Справа №607/23777/21 Провадження 1-кс/607/7664/2021 м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала клопотання ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.11.2021 у справі №607/21910/21, під час досудового розслідування кримінального провадження №0001621 від 17.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2021 до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся ОСОБА_3 із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.11.2021 у справі №607/21910/21 на транспортний засіб автомобіль марки «IVECO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , володільцем якого є ОСОБА_3 на підставі довіреності ННО 769063 від 25.03.2019.
Клопотання ОСОБА_3 мотивовано тим, що із транспортним засобом автомобілем марки «IVECO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , володільцем якого є ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001621 від 17.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, проведено необхідні слідчі дії, у зв`язку із чим, на думку ОСОБА_3 , необхідності у подальшому арешті вказаного транспортного засобу та його зберігання на території спеціального майданчика, немає. Посилаючись на положення ст.41 Конституції України, ОСОБА_3 також зазначав про непорушність права власності, а тому просив скасувати накладений арешт.
В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав, з підстав, викладених у ньому, просив задовольнити.
В судове засідання прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 , за клопотанням якого у кримінальному провадженні №0001621 від 17.11.2021 було накладено арешт на транспортний засіб автомобіль марки «IVECO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій зазначив про відсутність заперечень щодо скасування арешту накладеного на транспортний засіб марки «IVECO», 1999 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі - НОМЕР_2 , в частині користування зазначеним майном.
Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.
Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Частиною ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
При вирішенні питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судової процедури для забезпечення гарантій дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.11.2021 у справі №607/21910/21 за клопотанням прокурора у кримінальному провадженні №0001621 від 17.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, накладено арешт на транспортний засіб автомобіль марки «IVECO», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування даним майном, з метою збереження речового доказу та проведення відповідних експертиз.
Згідно реєстраційної картки транспортного засобу NAZ: НОМЕР_4 власником автомобіля марки «IVECO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 є ОСОБА_4 .
Відповідно до копії долученої до клопотання довіреності ННО 769063 від 05.03.2019 володільцем автомобіля марки «IVECO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , є ОСОБА_3 .
Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак такий строк має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак, зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності.
За наведених обставин, враховуючи висловлену прокурором у письмовій заяві позицію щодо відсутності підстав для заборони користування транспортним засобом, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами володільця майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, зважаючи на обставини справи, тривалість досудового розслідування кримінального провадження №0001621 від 17.11.2021, що в свою чергу призводить до порушення права володільця майна ОСОБА_3 на користування автомобілем, а також відсутність обставин, які б вказували, що у разі передачі вказаного транспортного засобу його володільцю ОСОБА_3 , таке майно може бути знищене чи приховане, слідчий суддя вважає, що потреба в застосуванні подальшого арешту майна в частині заборони користування таким його володільцем відпала.
За вказаних обставин, слідчий суддя не вбачає перешкод для передачі автомобіля на відповідальне зберігання законному володільцю ОСОБА_3 , а також підстав для подальшої заборони законному володільцю майна користуватися транспортним засобом.
Враховуючи викладене, клопотання ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а транспортний засіб автомобіль марки IVECO», реєстраційний номер НОМЕР_1 поверненню володільцю ОСОБА_3 з правом користування, без права розпорядження та відчуження.
Керуючись ст. ст. 131, 170, 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт в частині користування транспортним засобом автомобілем марки « IVECO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.11.2021 у справі №607/29910/21, передавши такий володільцю ОСОБА_3 на відповідальне зберігання, з правом користування вказаним транспортним засобом та без права розпорядження та відчуження.

У скасуванні арешту автомобіля марки «IVECO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 30.11.2021 у справі №607/29910/21, в частині заборони відчуження та розпорядження вказаним транспортним засобом - відмовити.

Зобов`язати ОСОБА_3 у разі необхідності проведення у кримінальному провадженні №0001621 від 17.11.2021, судових експертиз чи інших процесуальних дій, об`єктом яких є транспортний засіб автомобіль марки «IVECO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , негайно надати зазначений транспортний засіб для проведення вказаних процесуальних дій.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1