ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 21-з/803/69/21 Справа № 209/2062/17 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
засудженої ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому заяву засудженої ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 листопада 2017 року щодо ОСОБА_5 в частині звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» скасовано. Вирішено вважати засудженою ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного покарання невідбуту частини покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 липня 2015 року у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, вирішено вважати ОСОБА_5 засудженою до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. Строк відбування покарання вирішено рахувати з 24 квітня 2018 року, а в решті вирок залишено без змін.

В заяві засуджена просить визначити правильно початок строку відбування покарання. Засуджена вказує на те, що на момент ухвалення вироку судом апеляційної інстанції вона вже відбувала покарання з 22 листопада 2017 року, однак відлік відбування покарання починається з 24 квітня 2018 року, що є недійсним.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженої, яка заяву підтримала, прокурора, який проти задоволення заяви не заперечував, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи заяви, колегія суддів приходить до таких висновків.
У відповідності з вимогами п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Згідно положеннями, закріпленими у ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, зокрема, у разі необхідності вирішення питання, передбаченого п. 14 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року.
Цим рішенням вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 листопада 2017 року в частині застосування до ОСОБА_5 Закону України Про амністію у 2016 році скасовано та вирішено вважати ОСОБА_5 засудженою за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та з урахуванням положень ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 липня 2015 року у вигляді, - до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. При цьому строк відбування покарання вирішено рахувати з 24 квітня 2018 року, тобто з дня набрання законної сили рішення суду апеляційної інстанції.
Обґрунтовуючи необхідність правильного визначення початку строку відбування покарання, засуджена вказує на те, що була затримана в порядку виконання попереднього вироку, раніше визначеної судом дати, а тому вважає її некоректною.
Перевіривши наведені обставини, колегія суддів вважає доводи засудженої обґрунтованими.
Так, у відповідності з даними, наданими на запит апеляційного суду, іспитовий строк, в період якого ОСОБА_5 було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, встановлений вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 липня 2015 року, було скасовано ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 серпня 2017 року.
Разом із цим, згідно з даними протоколу затримання, в порядку виконання зазначеного рішення ОСОБА_5 було затримано 22 листопада 2017 року.
Таким чином, з урахуванням наведеного, станом на день ухвалення вироку Апеляційним судом Дніпропетровської області 24 квітня 2018 року, засуджена вже відбувала покарання за попереднім вироком, яке було приєднано до покарання за основним на підставі ст. 71 КК України.
З огляду на наведені обставини, колегія суддів вважає слушними доводи засудженої та приходить до висновку про необхідність її задоволення, визначивши правильно початок строку відбування покарання, а саме 22 листопада 2017 року.

Керуючись ст.ст. 404, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву засудженої ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року, задовольнити.
Початок строку відбування покарання за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року ОСОБА_5 рахувати з 22 листопада 2017 року.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3