Справа №753/4146/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3549/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
при секретарі: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , на вирок Дарницького районного суду м.Києва від 18 червня 2021 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дружня Бородянського району Київської обл., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 30 000 гривень.
Вироком вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів.
В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, 14.12.2020 року близько 18 годині 28 хвилини, ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «Renault Sandero» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною дороги вул. Декабристів, 3, зі сторони вул. Вербицького в напрямку пр. М.Бажана у м. Києві, перед початком руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, проявив неуважність та рухаючись проїзною частиною дороги вул. Декабристів, 3, зі сторони вул. Вербицького в напрямку пр. М.Бажана у м. Києві, під`їзжаючи до нерегульованого пішохідного переходу, що по вул. Декабристів в районі буд.№3 зупинив транспортний засіб, надавши декільком пішоходам перевагу в русі та знову розпочав рух, при цьому не впевнившись у відсутності пішоходів, які не закінчили рух та знаходилися на пішохідному переході допустив виїзд транспортного засобу на пішохідний перехід, продовжив рухатися по нерегульованому пішохідному переходу та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по пішохідному переходу зліва на право відносно руху транспортного засобу та мав перевагу в русі, чим допустив порушення вимог п.п. 10.1, 18.1 Правил дорожнього руху України.
Внаслідок наїзду, пішохід ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до лікарняного закладу.
Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіяння пішоходу ОСОБА_12 середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке виразилось у вигляді закритої травми правого стегна: черезвертлюговий перелом правої стегнової кістки (зі зміщенням уламків).
Таким чином, ОСОБА_7 порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, яке заподіяло особі середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій, просить вирок змінити в частині призначення покарання, виключивши з нього вказівку на призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік, та вважати його засудженим до штрафу у розмірі 51 000 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами, а також у частині визначення долі речового доказу, вважаючи автомобіль «РеноСандеро» д.н.з. НОМЕР_2 залишеним у власності ОСОБА_13 .
В обґрунтуванні вказує, що суд з власної ініціативи призначив додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, порушивши вимоги кримінального процесуального закону, оскільки ані прокурор, ані потерпілий не виказували позицію щодо такого застосування, крім того, таким чином було порушено право на захист, так як в судовому засіданні дане питання не обговорювалось та обвинувачений був позбавлений висловити свої доводи з даного приводу.
Також обвинувачений звертає увагу, що у вироку суду не мотивовано рішення призначення додаткового покарання.
Апелянт зазначає, що на утриманні має двох малолітніх дітей, він неофіційно працює водієм, і керування транспортними засобами є єдиним джерелом існування його родини, також користування громадським транспортом є небезпечним та сам по собі сприяє зараженню особливо небезпечними інфекційними захворюваннями, він вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся.
Крім того звертає увагу, що суд у вироку зазначив, що автомобіль «Рено Сандеро» необхідно залишити в його власності, однак вказаний автомобіль належить не йому, а його матері ОСОБА_13 , при цьому його придбано в кредит та він не може бути відчужений без згоди банку, тому у частині долі речових доказів вирок підлягає зміні.
Не погоджуючись з вироком суду, представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 в апеляційній скарзі просить вирок в частині вирішення цивільного позову змінити, збільшити суму морального відшкодування на користь потерпілого ОСОБА_9 з 30 000 грн. до 1 000 000 грн. та стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 грошові кошти за шкоду здоров`ю, розмір яких на даний час оцінюється у 27 838 грн. 50 коп.
В обґрунтуванні вказує, що внаслідок вчиненого ОСОБА_7 злочину, потерпілому було завдано шкоду здоров`ю, розмір якої на даний час оцінюється в розмірі 27 838 грн. 50 коп., проте, на момент подання цивільного позову лікування та реабілітація закінчена не була та сума позову була не уточнена, про що вказувалось у цивільному позові, крім того, цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди було задоволено частково, та суд прийшов до висновку про те, що заявлений потерпілим розмір моральної шкоди в сумі 1 000 000 грн. є суттєво завищеним та оцінив завдану потерпілому моральну шкоду в грошовому розмірі в сумі 30 000 грн., однак дане твердження апелянт вважає невірним, оскільки моральна шкода має бути оцінена в розмірі 1 000 000 грн.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, потерпілого та його представника, що підтримали апеляційну скаргу представника потерпілого, думку обвинуваченого та його захисника, котрі просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Оскільки встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 учасниками судового розгляду у апеляційному порядку не оскаржуються, тому колегією суддів вони не перевіряються.
Щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то відповідно до вимог ст. 65 КК України, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку потерпілого, особу обвинуваченого та конкретні обставини справи.

Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого злочину, даним про особу винного і є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що судом першої інстанції при призначенні покарання необґрунтовано призначено покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, є безпідставними, оскільки судом першої інстанції з належною повнотою було враховано особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення та позицію потерпілого.

Висновок суду про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого моральної шкоди в сумі 30 000 грн. відповідає вимогам закону, належним чином вмотивований, з детальним викладенням обґрунтування такого рішення з яким погоджується і колегія суддів, тому посилання представника потерпілого на те, що розмір присудженої до виплати на користь потерпілого моральної шкоди є надто малим, малопереконливі.
Разом з тим, вирок підлягає зміні в частині визначення долі речових доказів по справі.
Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль «Рено Сандеро» д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_13 (т.1 а.с.136), тому він підлягає поверненню саме ОСОБА_13 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 - залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Дарницького районного суду м.Києва від 18 червня 2021 рокущодо обвинуваченого ОСОБА_7 в частині речових доказів змінити.
Транспортний засіб «Renault Sandero» д.н.з. НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_13 .
В іншій частині вирок залишити без змін.

Судді: