НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
Іменем України

03 лютого 2022 року ЄУ № 322/1106/21 (Провадження № 1-кс/322/35/22)

Слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання т.в.о. начальника СВ ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 (далі т.в.о. начальника СВ), погоджене начальником Новомиколаївського відділу Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР 08.12.2021 за №0000085, про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, який мешкав до затримання (зі слів) за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст.89 КК України не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.263 КК України,

встановив:
01.02.2022 т.в.о. начальника СВ звернувся до слідчого судді з зазначеним клопотанням, в якому просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 у межах строків досудового розслідування на 30 днів.

Зі змісту клопотання і доданих до нього документів випливає, що слідчим відділом відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000085 від 08.12.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.263 КК України.

08.12.2021 о 12 годині 40 хвилин ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України, оскільки безпосередньо після вчинення злочину потерпілий, а також сукупність очевидних ознак на місці події вказують на те, що саме він щойно вчинив вказаний злочин.

09.12.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 10.12.2021 щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 6 лютого 2022 року.

31.01.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

У клопотанні зазначений перелік доказів, які вказують на обґрунтованість підозри.

Постановою керівника Запорізької окружної прокуратури від 31.01.2022 у даному кримінальному провадженні було продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців.

До закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу завершити досудове розслідування не представляється можливим, оскільки на теперішній час виникла необхідність в проведенні у кримінальному провадженні ряду слідчих (розшукових) дій, зокрема:

долучити висновок первинної судової психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_4 та комплексної експертизи предмету схожого на пістолет з маркуванням «EKOL P29 Rev II cal 9mm P.A.K.; EPR і2-20060182, проведення якої триває.

Проведення судово-психіатричної експертизи ускладнюється через реформу міністерства охорони здоров`я.

Також, на теперішній час до слідчого відділу відділення поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області не надійшли матеріали виїмки у мобільного оператора про кількість з`єднань, тривалість дзвінків, тощо. Вказана інформація має істотне значення для доведення вини підозрюваного.

Т.в.о. начальника СВ вказує, що додаткова кваліфікація за ч.1 ст.263 КК України і повідомлення про нову підозру, вимагає проведення інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Ініціатор клопотання просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваного на строк досудового розслідування з посиланням на те, що виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 06.02.2022, зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим п.п.1, 3 - 5 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вказуючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 . Зазначив, що встановлені в минулому ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України (за виключенням ризику передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, який у цьому клопотанні не заявлявся) не зменшилися і не перестали існувати. Вказав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе їм запобігти. Просив клопотання задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти доводів клопотання, просила застосувати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, визначити розмір застави.

Підозрюваний заперечував проти доводів клопотання сторони обвинувачення. Подав свої письмові клопотання. В одному з клопотань, яке за змістом є поясненнями, адже не містить будь-яких вимог, підозрюваний фактично не погоджується з обґрунтованістю підозри за ч.1 ст.263 КПК України. В іншому просить змінити запобіжний захід на більш м`який.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання сторони обвинувачення і додані до нього документи, клопотання підозрюваного, доводи якими обрунтовуються клопотання сторін, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути арештований або утримуватися під вартою інакше як за мотивованим рішенням суду і лише на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 25.04.2003 (із змінами) «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадії досудового розслідування», тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише за наявності підстав вважати, що інші запобіжні заходи, передбачені законом, не можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

За змістом ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Положеннями ст.ст.132, 183 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст.199 КПК України, за клопотанням прокурора/слідчого за погодженням з прокурором строк тримання особи під вартою може бути продовжений за наявності обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, при умові наявності обставин які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

6 лютого 2022 року спливає термін дії ухвали слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області якою щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Постановою керівника Запорізької окружної прокуратури від 31.01.2022 у даному кримінальному провадженні було продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців.

Обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до спливу дії попередньої ухвали про тримання під вартою зазначені у клопотанні і слідчий суддя вважає, що неможливість завершення досудового розслідування до 06.02.2022 обумовлена об`єктивними причинами.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 згаданих кримінальних правопорушень.

Доводи підозрюваного, щодо недопустимості доказів (зокрема отриманих в результаті обшуку) на підтвердження підозри за ч.1 ст.263 КК України, слідчий суддя вважає необґрунтованими. Відповідно до ч.1 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Нормами ст.ст.87, 88 КПК України сформульовані положення щодо недопустимості доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини і недопустимості доказів та відомостей, які стосуються особи підозрюваного, обвинуваченого.

Так у цьому кримінальному провадженні обшук автомобіля (який на момент обшуку був арештований), проводився слідчим за участю захисника підозрюваного в присутності понятих, на підставі ухвали слідчого судді. Зауваження захисника долучені до протоколу обшуку. Обставин перелічених у ст.ст.87, 88 КПК України, які є безумовною підставою для визнанян доказів недопустимими, слідчим суддею не було встановлено. Поряд з цим, остаточне рішення щодо допустимості доказів здобутих в результаті обшуку може бути ухвалено під час розгляду провадження по суті. На даній же стадії процесу слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду. Додані до клопотання сторони обвинувачення документи містять достатньо даних для висновку про причетність ОСОБА_4 до згаданих кримінальних правопорушень.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні «Мюррей проти Сполученого Королівства», у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішені «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Прокурором доведено, що чотири з п`яти раніше заявлених ризиків (під час застосування запобіжного заходу 10.12.2021) не перестали існувати і не зменшилися

На ризик переховування від органів досудового розслідування і суду, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України насамперед свідчить той факт, що ОСОБА_4 усвідомлює суворість покарання яке йому загрожує, в разі доведення вини і не бажає опинитися в місцях позбавлення волі.

Побічно на це також вказує, як теперішня поведінка підозрюваного (пов`язана з ковтанням сторонніх предметів), так і його аналогічна поведінка в минулому. Останні обставини також вказують і на ризик перебачений п.4 ч.1 ст.177 КПК УКрїин.

Крім цього ОСОБА_4 не проживав за місцем реєстрації та інформацію про місце свого мешкання органу досудового розслідування не надавав (повідомив лише під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу).

На ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України вказує те, що ОСОБА_4 обізнаний про анкетні дані, номери телефонів, місце мешкання і роботи свідків та потерпілого, які своїми показаннями підтверджують його причетність до скоєння кримінального правопорушення. Один із свідків (зі свідчень якого випливає, що події, які відбулися раніше між свідком і потерпіли фактично і стали підставою вимагання) є родичем підозрюваного. З показань іншого свідка випливало, що незадовго до події, яка сталася на території ФГ «Павел-Агро», ОСОБА_4 телефонував йому висловлюючи погрози. З показань потерпілого випливало, що ОСОБА_4 почав йому погрожувати починаючи з минулого року і продовжував це робити з постійною періодичністю. Отже доводи прокурора про те, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків і потерпілого шляхом залякувань або вмовлянь заслуговують на увагу.

На ризик передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України вказує, що підозрюваний ОСОБА_4 свою причетність до вчиненого злочину не визнає, не співпрацює зі слідством, відмовився надавати будь-які пояснення та покази за обставинами вчиненого кримінального правопорушення, оскільки це є правом підозрюваного, не свідчити проти себе чи близьких осіб. Поряд з цим, з матеріалів доданих до клопотання і пояснень прокурора випливає, що ОСОБА_4 взагалі не надавав будь-яких показів. Зокрема не надав відомостей про особу чоловіка, що знаходився з ним в автомобілі «Mersedes» р.н. НОМЕР_1 (який судячи з рапорту працівника поліції в подальшому назвався вигаданими анкетними даними), і згідно з показань потерпілого, передавав ОСОБА_4 предмет схожий на пістолет.

Факти притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності в минулому, те що натепер він притягується до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженні, зокрема за кримінальні правопорушення проти власності та проти життя і здоров`я особи, наряду з відсутністю відомостей про офіційне працевлаштування і джерело доходів, вказують на існування ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з доводами т.в.о. начальника СВ і прокурора, що менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти переліченим ризикам.

В контексті посилань підозрюваного на необхідність отримання належного лікування слідчий суддя звертає увагу на те, що ухвалою слідчого судді від 02.02.2022 було частково задоволено клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 і зобов`язано начальника ДУ «Вільнянська установа виконання покарань №11» негайно організувати та забезпечити медичне обстеження стану здоров`я ОСОБА_4 вузькопрофільними лікарями медичної частини ДУ «Вільнянська установа виконання покарань №11»; в разі відсутності можливості організувати та забезпечити медичне обстеження ОСОБА_4 вузькопрофільними лікарями медичної частини ДУ «Вільнянська установа виконання покарань №11», відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 р. №239/5/104, зобовя`зано залучити відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я або направити підозрюваного ОСОБА_4 для медичного обстеження і лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Посилання підозрюваного як підставу для зміни запобіжного заходу на необхідність надання допомоги його матері ОСОБА_7 , яка за твердженням підозрюваного є інвалідом 3 групи по життєво, слідчий суддя вважає необґрунтованими, з огляду на відсутність будь-яких доказів: щодо стану здоров`я ОСОБА_7 , що остання потребує допомоги (якої саме) від підозрюваного, що ОСОБА_4 може надати таку допомогу (з огляду на те, що він, відповідно до позиції сторони захисту, сам потребує надання медичної допомоги).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи, що під час розгляду клопотання встановлені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи особи, а також відсутність підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Оскільки, відповідно до ч.4 ст.183 КК України щодо ОСОБА_4 застосувався запобіжний захід без визначення розміру застави, при продовженні строку тримання під вартою, розмір застави також не визначається.

Керуючись, ст.ст.177, 178, 183, 193, 197, 199, 206, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
клопотання т.в.о. начальника СВ, задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.263 КК України у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 08.12.2021 за №0000085 на тридцять днів, тобто до 8 березня 2022 року включно, в межах досудового розслідування.

У задоволенні клопотань підозрюваного, відмовити.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1