ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9720/21 Номер провадження 11-кп/814/1237/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора захисників обвинуваченогоОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000447 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок на підставі угоди про визнання винуватості Октябрського районного суду м. Полтава від 28 вересня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком щодо ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого двох неповнолітніх дітей, несудимого,

затверджено угоду про визнання винуватості від 13 вересня 2021 року між прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_9 .
ОСОБА_9 визнаний винуватим та засуджений за ч.2 ст.15 та ч.4 ст.190, ст.75 КК України, до узгодженого сторонами покарання у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна, із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.
Згідно з вироком, ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні у період з середини червня по 30 липня 2020 року в м. Полтава закінченого замаху на заволодіння шляхом обману грошовими коштами потерпілого ОСОБА_12 в розмірі 40000 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 30 липня 2020 року складає 1107468 грн та є особливо великим розміром, за попередньою змовою групою осіб.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 просить скасувати вирок стосовно ОСОБА_9 та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
При цьому зазначає про порушення судом вимог ч.8 ст.469 КПК України під час затвердження угоди про визнання винуватості стосовно ОСОБА_9 , оскільки матеріали кримінального провадження стосовно особи, з якою прокурором було досягнуто згоду на укладення угоди про визнання винуватості, судом не виділено в окреме провадження.
Звертає увагу, що оскаржуваний вирок ухвалено з участю обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , їх захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , прокурора та потерпілого.
Наголошує, що зазначення у вступній частині вироку прізвищ усіх обвинувачених надає змогу їх ідентифікувати в мотивувальній частині вироку та порушує принцип презумпції невинуватості.
Також зазначає про невідповідність угоди вимогам ст.470 КПК України з огляду на відсутність відомостей щодо розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, порядку її відшкодування, а також витрат на залучення експерта.
Заслухавши доповідь судді, міркування обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_7 про законність і обґрунтованість судового рішення, пояснення захисника ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про відсутність підстав для скасування оскаржуваного вироку суду, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
Питання щодо можливості оскарження вироку на підставі угоди іншою особою, крім осіб, визначених ч.4 ст.394 КПК України, урегульовано правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 3 березня 2016 року (справа № 5-347кс15), з яким погодилася і Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 18 травня 2020 року у справі № 639/2837/19.
Так, щодо ОСОБА_9 постановлений за результатами угоди про визнання ним винуватості вирок стосується, зокрема, прав, свобод та інтересів обвинуваченого ОСОБА_11 , захисник якого на цій підставі, реалізуючи своє конституційне право та керуючись загальними засадами кримінального судочинства, в тому числі пунктами 1, 2, 10, 17 статті 7, частини шостої статті 9, частин першої та другої статті 24 КПК України, вправі звернутися до апеляційного суду з оскарженням цього судового рішення.
Адже дотримання вказаних засад є гарантією реалізації права на доступ до правосуддя.
Водночас, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у вказаній постанові зазначила, що дані, які містяться у процесуальних документах, складених слідчим або прокурором (обвинувальний акт, повідомлення про підозру, тощо), не можуть слугувати підставою для визнання вироку на підставі угоди про визнання винуватості однієї особи таким, що стосується прав, свобод та інтересів інших осіб.
Підставою для скасування вироку судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що передбачено п.3 ч.1 ст.409 КПК України.
Згідно з ч.1 ст.412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.
Суд апеляційної інстанції при виявленні відповідних порушень повинен виходити не лише із того, що вони фактично перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а й з потенційної можливості такого перешкоджання.
Згідно з приписами ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч.8 ст.469 цього Кодексу, та п.9 роз`яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», якщо кримінальне провадження здійснюється стосовно кількох осіб, які обвинувачуються у вчиненні одного або кількох кримінальних правопорушень, і згоди щодо укладення угоди досягнуто не з усіма обвинуваченими, угоду може бути укладено з одним (кількома) із обвинувачених.
Кримінальне провадження стосовно особи (осіб), з якими досягнуто згоду щодо укладення угоди про визнання винуватості, на підставі ухвали суду підлягає виділенню в окреме провадження.
При цьому слід зважати, що вирок ухвалений на підставі угоди у такому випадку (стосовно однієї із декількох осіб) не має преюдиційного значення для кримінального провадження відносно інших осіб, а визнання винуватості першою не є доказом вини останніх.
В пункті 17 цієї постанови пленуму Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, якщо угоду досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій, надає час для укладення тексту угоди та узгодження її умов. Про зупинення процесуальних дій суд постановляє ухвалу, яка має містити відомості про: склад суду, дату та місце її постановлення; особу, яка заявила клопотання про укладення угоди; вид угоди, дату її укладення та сторони; процесуальні дії, які було проведено у судовому провадженні.
Після перевірки угоди на відповідність чинному законодавству, за відсутності встановлених КПК України підстав для відмови в її затвердженні, з`ясувавши питання, визначені в частинах 4, 5 ст.474 цього Кодексу, суд невідкладно виходить до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення.
Наведені вимоги закону місцевий суд залишив поза увагою.
З матеріалів справи видно, що Октябрський районний суд м. Полтави розглядає кримінальне провадження №0000447 по обвинуваченню ОСОБА_11 (ч.2 ст.190, ч.2 ст.15 та ч.4 ст.190 КК України), ОСОБА_9 (ч.2 ст.15 та ч.4 ст.190 КК України) та ОСОБА_13 (ч.5 ст.27, ч.2 ст.190, ч.2 ст.15 та ч.4 ст.190, ч.1 та ч.3 ст.362, ч.1 ст.366 КК України).
13 вересня 2021 року прокурор направив до суду угоду про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_9
28 вересня 2021 року Октябрський районний суд м. Полтава з участю прокурора, потерпілого, всіх обвинувачених та їх захисників, вирішив питання про затвердження угоди про визнання винуватості з ОСОБА_9 .
При цьому, як вбачається з аудіозапису та журналу судового засідання, після оголошення угоди прокурором, суд заслухав обвинуваченого ОСОБА_9 , з`ясував думку усіх захисників та вийшов у нарадчу кімнату, після чого оголосив ухвалу про виділення із кримінального провадження №0000447 в окреме провадження матеріалів по обвинуваченню ОСОБА_9 , а також вирок на підставі угоди про визнання винуватості.
Таким чином, суд порушив вимоги ч.8 ст.469 КПК України, оскільки спочатку мав вирішити питання щодо виділення кримінального провадження стосовно особи, з якою досягнуто згоду щодо укладення угоди про визнання винуватості в окреме провадження, а потім у виділеному провадженні перевіряти угоду на відповідність чинному законодавству.
Крім того, зазначивши у вступній частині вироку на підставі угоди про визнання винуватості щодо ОСОБА_9 прізвища двох інших обвинувачених, суд прямо вказав на цих осіб, що дозволяє з впевненістю їх ідентифікувати, і при цьому вирок стосується прав, свобод та інтересів цих обвинувачених.
За таких обставин, оскаржуваний вирок суду підлягає скасуванню, як такий, що постановлений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, з призначенням нового судового розгляду угоди про визнання винуватості.
Під час нового розгляду місцевому суду необхідно провести процедуру провадження з дотриманням вимог закону та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Отже, апеляційна скарга захисника ОСОБА_10 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 412, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 задовольнити.
Вирок на підставі угоди про визнання винуватості Октябрського районного суду м. Полтава від 28 вересня 2021 року щодо ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд угоди про визнання винуватості в іншому складі суду.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4