ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 лютого 2022 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю учасників судового провадження:
секретаря судового
засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження №0000035 від 04.02.2021 року та №0001256 від 22.05.2021 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 06 грудня 2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, на утриманні двоє малолітніх дітей 2015 та 2017 року народження, раніше неодноразово судимого:
- 22.06.2010 року Хотинським районним судом Чернівецької області за ч.1 ст. 185 КК України; провадження закрито за ст. 105 КК України, застосовані заходи виховного характеру;
- 30.04.2013 року Новоселицьким районним судом Чернівецької області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 8 місяців;
- 15.05.2018 року Новоселицьким районним судом Чернівецької області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на 3 місяці;
- 14.11. 2018 року Новоселицьким районним судом Чернівецької області за ст. 185 ч.2 КК України до покарання у виді арешту на 6 місяців;
- 04.10.2021 року Новоселицьким районним судом Чернівецької області за ст. 185 ч.2ч. 4 ст. 70 КК України до 2-х років 1 місяця позбавлення волі; обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,-
УСТАНОВИЛА:
Короткий зміст оскарженого судового рішення.
Вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 06 грудня 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, та призначено покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
__________________________________________________________________________
ЄУНСС: 727/1906/21 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8 .
Провадження №11-кп/822/39/22 Доповідач: ОСОБА_1

- за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, окрім житла.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, окрім житла.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, за вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 04.10.2021 року, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, з конфіскацією майна, окрім житла.
Строк відбування покарання встановлено рахувати з 22 травня 2021року.
Запобіжний захід, у виді тримання під вартою залишено обраним до вступу вироку в законну силу.
Стягнуто з ОСОБА_6 витрати на залучення експерта в загальній сумі 4862 грн. 60 коп. в дохід держави.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 , матеріальну шкоду у розмірі 1125 грн.00 коп.
Вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.
Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи апелянтів.
На вказаний вирок обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.
Обвинувачений ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі (з доповненнями) просить застосувати до нього при призначенні покарання положення ст.69 КК України.
На підтримку своїх доводів зазначає, що призначене районним судом покарання є надмірно суворим.
Вказує, що одразу після затримання він повернув потерпілому ОСОБА_10 автомобіль та речі, викрадені з його сумки, а саму сумку не повернув, оскільки її викрав його спільник на ім`я ОСОБА_11 .
Стверджує, що під час судового розгляду надав всі показання щодо вчинених ним кримінальних правопорушень, має на утриманні двох малолітніх дітей та батька похилого віку.
Крім того, зазначає, що потерпіла ОСОБА_9 під час розгляду в районному суді просила його суворо не карати, а тому просить постановити справедливе судове рішення.
Захисник ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі ставить аналогічне питання про зміну вироку і призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.69 КК України.
Посилається, зокрема, на те, що потерпілій ОСОБА_9 обвинувачений відшкодував всю заподіяну матеріальну шкоду, і вона відмовилася від цивільного позову.
Вказує, що щодо обвинуваченого мають місце обставини, що пом`якшують покарання, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.66 КК України.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_6 03 лютого 2021 року біля о 10 год. 00 хв., знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , у гостях свого знайомого ОСОБА_12 , переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, скориставшись відсутністю уваги з боку ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, протиправно, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «ZTE», чорного кольору, вартістю 1100 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора «Київстар» № НОМЕР_1 , вартістю 25 грн., на рахунку якої грошових коштів не було, а також кавоварку еспресо марки «DelonghiEsam 3200», вартістю 4500 грн., які належали ОСОБА_9 ; після чого з місця вчинення злочину пішов, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 5625 грн.
Продовжуючи злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_6 22 травня 2021 року приблизно о 15 год. 20 хв., перебуваючи біля входу в театр-студію «Гердан», що в м. Чернівці по вул. Поповича, 4, переслідуючи корисливу мету, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав чоловічу сумку чорного кольору із шкіри, вартістю 500 гривень, яка знаходилась на верхній частині дерев`яної перили літньої альтанки, в якій знаходились документи, а саме: посвідчення водія, картка платника податків, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ключі до автомобіля марки «SkodaKaroq» д.н.з. НОМЕР_2 , цигарки, запальничка; після чого, усі вказані речі з сумки переклав до кишень свого одягу, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 500 гривень.
Надалі, цього ж дня - 22.05.2021 року біля 16 год.00 хв., ОСОБА_6 попередньо викравши чоловічу сумку чорного кольору, яка належала потерпілому ОСОБА_10 та знайшовши у ній ключ від автомобіля з значком «Skoda», посвідчення водія, картку платника податків, паспорт громадянина України, виданих на ім`я ОСОБА_10 , переслідуючи мету незаконного заволодіння транспортним засобом, віднайшов припаркований автомобіль білого кольору, марки «SkodaKaroq», номер шасі (кузова, рами), НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2018 року випуску, напроти будинку № 5 по вул. Поповича в м. Чернівці, повторно, умисно, протиправно, відкривши водійські дверцята вказаного автомобіля, проник до його салону та привів в дію, запустивши двигун ключем замок запалення, таким чином, таємно, з корисливих мотивів заволодів вищевказаним автомобілем, середня ринкова вартість якого, згідно висновку експерта №СЕ-19/126-21/4279-АВ від 26.05.2021 року, становить 659 168 гривень 53 копійки, проїхав незначну відстань, проте, був поміченим потерпілим та зупинений сторонніми людьми.
Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений та його захисник підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити.
Прокурор заперечила проти задоволення поданих апеляційних скарг та просила залишити без змін вирок районного суду.
Потерпілі, будучи належним чином повідомлені про час і дату апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явилися, що, у відповідності до ч.4 ст.405 КПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду.
Мотиви Суду.
Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників судового провадження стосовно поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників судового провадження в судових дебатах, надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки кваліфікація дій ОСОБА_6 та доведеність його вини апелянтами не оспорюється, висновки суду першої інстанції в цій частині апеляційним судом не перевіряються.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вказаних вимог при ухваленні вироку дотримано у повній мірі.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Дотримуючись вказаних вимог, суд першої інстанції при призначенні покарання врахував, що ОСОБА_6 вчинив нетяжкий та тяжкий злочини, раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку в лікаря-нарколога та в лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей, під час розгляду в суді першої інстанції визнав вину у вчиненому.
Обставиною, що пом`якшує покарання, судом першої інстанції визнано щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом першої інстанції не встановлено.
Крім того, встановлено, що вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі.
Наведене свідчить про те, що ОСОБА_6 для себе належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та схильний до вчинення нових умисних корисливих злочинів.
Врахувавши дані обставини, районний суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування ст.ст.69,75 КК України, належним чином вмотивувавши своє рішення.
При цьому колегія суддів критично ставиться до доводів апеляційних скарг про істотне зниження суспільної небезпечності вчинених злочинів та особи обвинуваченого і необхідність застосування положень ст.69 КК України.
Дослідивши розписку потерпілої ОСОБА_9 , про відсутність майнових претензій до обвинуваченого, колегія суддів враховує позицію потерпілої, однак звертає увагу на те, що думка потерпілого може враховуватись судом при призначенні покарання, однак не є вирішальною. У даному випадку позиції потерпілих не знижують суспільної небезпечності обвинуваченого ОСОБА_6 та вчинених ним діянь.
Інші дані про особу обвинуваченого, у тому числі про склад його сім`ї та наявність утриманців, були повною мірою враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.
Посилання обвинуваченого на те, що він повернув потерпілому ОСОБА_10 викрадений автомобіль та речі, є безпідставними, оскільки це відбулося лише внаслідок і після його затримання і не було зроблено ним добровільно.
Таким чином, районним судом призначено покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України та в найнижчих межах санкції ч.2 ст.289 КК України, що, на переконання апеляційного суду, є справедливим і достатньо вмотивованим у вироку.
Остаточне покарання, призначене ОСОБА_6 , є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, у зв`язку із чим підстав для зміни вироку суду першої інстанції та пом`якшення призначеного покарання колегія суддів не вбачає.
Погоджуючись з позицією суду першої інстанції, колегія суддів враховує також практику Верховного Суду (постанова ВС від 09.10.2018 у справі № 756/4830/17-к), згідно якої визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, колегією суддів не виявлено, а тому апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 06 грудня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_14 Станковська

Згідно з оригіналом
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

08.02.2022 року
(дата засвідчення копії)