Провадження № 11-сс/4808/327/21
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України,-

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , вважає ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду від 16.12.2021 року необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а ризики вказані в клопотанні та в судовому засіданні не доведені та заявлені формально, оскільки не взято до уваги дані про особу підозрюваного, а саме те, що він є учасником бойових дій, раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно, міцні соціальні зв`язки. Крім цього, вказує, що суд першої інстанції щодо підозрюваного ОСОБА_9 обрав надто велику заставу, у зв`язку з чим у нього як учасника АТО немає можливості її сплатити.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду від 16.12.2021 року та постановити нову ухвалу обравши щодо підозрюваного ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту у нічний час або заставу у значно меншому розмірі.

Ухвалою слідчого судді Івано Франківського міського суду від 16 грудня 2021 року клопотання задоволено. Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів до 11 лютого 2022 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначено заставу 90 800 (дев`яносто тисяч вісімсот ) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано Франківського міського суду.

Слідчим суддею встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 №187 від 01.05.2018 молодшого сержанта ОСОБА_9 зараховано в списки вказаної військової частини та призначено на посаду командира протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 .

Проходячи військову службу, сержант ОСОБА_9 відповідно до вимог ст.ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків.

Проте, у порушення вимог вказаних нормативних актів, молодший сержант ОСОБА_9 умисно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

14.12.2021, приблизно о 20 год. 30 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння та знаходячись неподалік СТО «СЕРГЕНЮК СЕРВІС», що за адресою: вул. Крихівецька, 2, у с. Крихівці Івано-Франківської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області, побачив припаркований автомобіль марки «Hyundai І30», 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , сірого кольору, вартістю станом на 14.12.2021 не менше 259200 грн., який перебуває у правомірному користуванні потерпілого ОСОБА_10 .

В цей час, у ОСОБА_9 виник протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння автомобілем марки «Hyundai І30», реєстраційний номер НОМЕР_3 , керуючись корисливими мотивами та користуючись для себе вигідною обстановкою, відсутністю поруч з автомобілем ОСОБА_10 , не маючи будь-яких (уявних або законних) підстав та прав на користування автомобілем марки «Hyundai І30», реєстраційний номер НОМЕР_3 , підійшов до вказаного транспортного засобу та переконавшись, що дверцята автомобіля не замкнуті, розмістився на водійському сидінні.

Знаходячись в салоні автомобіля, ОСОБА_9 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, за допомогою ключа, який знаходився у замку запалювання, привів у дію двигун, після чого на зазначеному транспортному засобі розпочав рух в напрямку с. Крихівці Івано-Франківської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

У подальшому, приблизно о 21 год 20 хв, ОСОБА_9 , рухаючись вказаним транспортним засобом по вул. Січових Стрільців у смт. Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з дорожнім знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід» ПДР України.

Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 покинув автомобіль і залишивши місце події направився в напрямку житлових будинків у смт. Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_9 підтримали подану апеляційну скаргу просили її задовольнити, а ухвалу слідчого судді від 16.12.2021 року скасувати;

- прокурор вважає, що ухвала слідчого судді є законною, а подана апеляційна скарга є необґрунтованою, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді, слід змінити в частині розміру застави, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, старшим слідчим СВ Івано Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_11 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 14.12.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001453 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України.

14.12.2021 року ОСОБА_9 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 15.12.2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України.

16 грудня 2021 року старший слідчий Івано Франківського РУП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_11 за погодженням з прокурором ОСОБА_7 звернувся до Івано Франківського міського суду Івано Франківської області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Івано Франківського міського суду Івано Франківської області 16 грудня 2021 року зазначене клопотання задоволено.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_9 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав, застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, а також інші дані про особу ОСОБА_9 в їх сукупності.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ст. 9 ч. 5 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язує його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вище вказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Однак, відповідно до ст. 182 ч.4 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави стосовно підозрюваного ОСОБА_9 слідчий суддя в достатній мірі не врахував обставини кримінального правопорушення, роль підозрюваного в інкримінованому йому злочині, його майновий та сімейний стан, те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла переконання про те, що заставу у вказаному розмірі слід зменшити до 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 56 750 (п`ятдесят шість тисяч сімсот п`ятдесят) гривень.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи наведене, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційну скаргу, слід задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді змінити в частині розміру застави.

Керуючись ст.ст.376,177,178, 183, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Івано Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 - змінити в частині розміру застави.

Визначити заставу в межах 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 56 750 (п`ятдесят шість тисяч сімсот п`ятдесят) гривень.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_4