Провадження № 1-кп/522/532/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000542 від 15 червня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Одеської області, Біляїівського району, с. Усатово, громадянки України, студентки ІІ курсу Одеського обласного базового медичного фахового коледжу, факультету сестринської справи, не працевлаштованої, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.06.2021 о 18 годині 08 хвилин, неповнолітня ОСОБА_6 перебувала в приміщенні магазину «Sinsay», який належить Дочірньому підприємству «ЛПП Україна» Акціонерного товариства «ЛПП», розташований в приміщенні Торгово-розважального центру «Фонтанський» за адресою: м. Одеса, пров. Семафорний, 4, де діючи таємно з корисливих мотивів та переслідуючи ціль особистого збагачення, взяла з полиці магазину спідницю чорного кольору у білку крапинку, вартістю 127 гривень 20 копійок, майку жіночу зеленого кольору, вартістю 95 гривень 20 копійок, труси жіночі зеленого кольору, вартістю 71 гривня 20 копійок, блузка жіноча чорного кольору, вартістю 95 гривень 20 копійок та поклала зазначені речі до свого рюкзака заздалегідь не маючи наміру оплатити за зазначений товар.

Вийшовши з примірочної кімнати ОСОБА_6 направилася до виходу з магазину з зазначеним майном, тобто вчинила всі дії, які вона вважала за необхідне для таємного заволодіння вказаним чужим майном на загальну суму 388 гривень 80 копійок, однак довести свій злочинний намір до кінця не змогла по незалежним від її волі обставин, оскільки при виході з магазину з зазначеними речами була зупинена співробітниками магазину, які виявили при ній неоплачені речі.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто якщо особа виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 провину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю та пояснила, що вона 09.07.2021 року добровільно уклала за участю адвоката ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 , який діяв на підставі письмової згоди представника потерпілого ОСОБА_8 , угоду про визнання винуватості за кримінальним провадженням № 0000542, згідно якої він просить суд затвердити угоду про визнання винуватості, та призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_6 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, у вигляді 30 (тридцяти) годин громадських робіт.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою провину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України визнала повністю та підтвердила, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, обвинувачена ОСОБА_6 зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на її затвердженні.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченої, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченої, чи цілком вона розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченій її право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченою змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Також, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, а саме: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд не вбачає.

Цивільного позову, речових доказів та судових витрат по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 09.07.2021 року, укладену між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 , який діяв на підставі письмової згоди представника потерпілого ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_6 за участю адвоката ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 30 (тридцяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_6 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1

01.02.2022