Провадження №11-сс/801/845/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10 грудня 2021 року про застосування заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого в ТОВ «Компанія Трансагро», не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Згідно матеріалів кримінального провадження №0001196, внесеного до ЄРДР 01.10.2021 ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10 грудня 2021 року клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задоволено частково.
Застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою.
Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_8 тобто з 11.00 год 10.12.2021 р. до 21.00 год 07.02.2022 р.
В решті вимог клопотання про застосування відносно підозрюваного застави відмовлено.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя вказав, що прокурором під час розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги особи, що її подала.
В апеляційній скарзі захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10 грудня 2021 року. Просить винести своє рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного менш суворий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладення на нього обов`язків, передбачених п.п. 1-5 ч.5 ст. 194 КПК України.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала слідчого судді є незаконна та необґрунтована, прокурором під час судового розгляду не доведено обставини для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.
Підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просили задовольнити її в повному об`ємі.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.
Висновки слідчого судді про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованими.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
Необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного мотивовано тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що спричинило смерть людини, що свідчить про можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з метою уникнення від відповідальності.
Проте з такими висновками погодитись неможливо. З положень ст.184 КПК України випливає, що клопотання про застосування запобіжного заходу повинно містити посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
З клопотання слідчого та ухвали слідчого судді вбачається, що метою застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з метою уникнення від відповідальності, проте не наведені доводи на підтвердження існування даних ризиків, посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року №5-1кс15, а в подальшому в Постанові Касаційного кримінального суду в складі Верховного суду від 30.05.2019 року у справі №639/793/17, під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку з чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження.
Водночас матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження факту умисного вчинення ОСОБА_8 будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства та суду.
Стосовно ризиків незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з метою уникнення від відповідальності, слідчим в клопотанні та відповідно слідчим суддею в ухвалі не зазначено доводів на існування таких ризиків.
Таким чином розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя дійшов неправильного висновку про наявність сукупності ризиків, які б свідчили про намагання ОСОБА_8 ухилятись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з метою уникнення від відповідальності, оскільки такі дані в клопотанні не наведені взагалі, а зазначено лише припущення слідчого про те, що перебуваючи на волі він може вчинити вищенаведені дії.
Відтак висновки слідчого судді суперечать також положенням Європейської конвенції з прав людини. Зокрема, у справі «Бойченко проти Молдови» (Boicenco v Moldova), 41088/05 від 11 липня 2006 року щодо обов`язковості наведення конкретних мотивів Європейський Суд констатував порушення п.3 статті 5 Конвенції вказавши, що суди, ухвалюючи рішення про тримання заявника під вартою, посилалися на відповідну норму закону, не вказуючи підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, ніби заявник може перешкоджати провадженню у справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини.
Твердження ж слідчого судді про тяжкість вчиненого злочину не є достатніми для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. У справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Крім цього, слід було врахувати, що ОСОБА_8 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання де зареєстрований, також має на утриманні двох неповнолітніх дітей та дружину, офіційно працює водієм в ТОВ «Компанія Трансагро», має спеціальну технічну освіту, позитивно характеризується за місцем роботи, порушень дисципліни не допускав, доган та стягнень не має, відповідно до медичного висновку син підозрюваного ОСОБА_10 є інвалідом, дружина підозрюваного не працює, тому вона та діти перебувають на утриманні ОСОБА_8 .
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що під час розгляду клопотання слідчий суддя дав невірну оцінку наявним у справі обставинам, через що дійшов хибного висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а з урахуванням сукупності даних про особу підозрюваного, його соціальних зв`язків, належним запобіжним заходом, який зможе забезпечити виконання процесуальних рішень та забезпечить належну поведінку ОСОБА_8 на думку суду може бути домашній арешт з забороною залишати приміщення у визначений судом час. Також суд з метою забезпечення належного виконання обраного запобіжного заходу, суд вважає за необхідне застосувати положення ч.5 ст.194 КПК України, поклавши на підозрюваного певні обов`язки.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10 грудня 2021 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження - запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України скасувати.
Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без задоволення.
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло в період з 22:00 години до 06:00 години наступної доби в межах досудового розслідування до 07 лютого 2022 року за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до п.п.2, 3, 8 ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки:
-не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання чи роботи;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Підозрюваного ОСОБА_8 звільнити з-під варти з зали суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: