Справа № 487/8357/21
Провадження № 1-кс/487/6515/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.12.2021 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м.Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення
ВСТАНОВИВ:
23.11.2021 року, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
В обґрунтування скарги, скаржник зазначив, що 17.11.2021 року він звернувся до Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві з заявою про вчинення старшою слідчою СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , кримінальних правопорушеннь передбачених ч.2 ст.364, ч.ч. 1,2 ст. 366 КК України та заступником керівника Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, які під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0001970 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, зловживаючи своїм службовим становищем вчинили підробку офіційних документів.
Та скоєння суддею Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_6 , під час підготовчого ппровадження у даному кримінальному провадженні, кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме прийнятя внаслідок зловживання своїм службовим становищем назаконного рішення.
Вказав, що в порушення вимог ст.214 КПК України, відомості за його заявою до ЄРДР не внесено, що і стало підставою для його звернення до суду з зазначеною скаргою.
З урахуванням викладеного просив зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві внести до ЄРДР відомості про вчинені кримінальні правопорушення, відповідно до його заяви від 17.11.2021 року.

В судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав, просив про їх задоволення.

До судового засідання представник суб`єкту оскарження не з`явився, заступник начальника Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві надав заяву якою просив провести розгляд скарги за відсутності їх представника у її задоволенні відмовити.
Одночасно надав копії матеріалів перевірки, проведеної за заявою скаржника від 17.11.2021 року.

У порядку ч.3 ст.306 КПК України, скаргу було розглянуто за відсутності представника суб`єкта оскарження.

Вислухавши пояснення, заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) КК України (ч. 5 ст. 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджується Офісом Генерального прокурора. Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298).
Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України. Злочином є передбачене КК України суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Склад злочину - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом. Об`єктивними ознаками складу злочину є об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єктивними - суб`єкт і суб`єктивна сторона.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення), яка вказує на ознаки якого-небудь кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р. відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

З матеріалів скарги встановлено, що 17.11.2021 року ОСОБА_3 звернувся до Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві з заявою про вчинення старшою слідчою СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , кримінальних правопорушеннь передбачених ч.2 ст.364, ч.ч. 1,2 ст. 366 КК України та заступником керівника Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 і суддею Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
У заяві зазначив, що під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження внексеного до ЄРДР №0001970 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, слідча та прокурор зловживаючи своїм службовим становищем вчинили підробку офіційних документів.
Так, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснювалося слідчою ОСОБА_4 за фактом привласнення посадовими особами Миколаївського відділення ПАТ КБ «Надра» у 2007-2015 роках, грошових коштів у сумі 19545 доларів США, сплачених ним в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором.
Разом з тим, слідча відмовила у визнанні його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, натомість, визнавши потерпілим ПАТ КБ «Надра», який на той момент перебував в стадії ліквідації.
В подальшому у кримінальному провадженні слідчою, стосовно начальника Миколаївського відділення ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_7 , було складено обвинувальний акт, без зазначення його як потерпілого, який був затверджений прокурором ОСОБА_5 .
У свою чергу, під час підготовчого провадження, суддя Ленінського районного суду м.Миколаєва ОСОБА_6 зловживаючи своїм службовим становищем, безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим.
Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до висновку, що в супереч вимогам ст.214 КПК України, вона не містить викладу фактичних обставин та будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення старшою слідчою СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , заступником керівника Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 та суддею Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_6 ,кримінальних правопорушень, про які у своїй заяві зазначив заявник, виходячи з їх складу (об`єктивної та суб`єктивної сторони).

Фактично, твердження заявника свідчать про його незгоду з процесуальними рішеннями та діями слідчого та прокурора, при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001970 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України та суддею, під час судового провадження у даному куримінальному провадженні.
Таким чином, з урахуванням необхідності дотримання принципу юридичної визначеності, викладені у заяві ОСОБА_3 доводи та факти щодо завдання особисто йому майнової шкоди внаслідок неправомірних дій начальника Миколаївського відділення ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_7 , підлягають перевірці судом, в рамках судового розгляду кримінального провадження.

Незгода з рішенням суду сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді ознак злочину. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Твердження заявника про те що, викладені в його заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню до ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування, є неспроможними з огляду на наступне.

Твердження заявника про те що, викладені в заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню до ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування, є неспроможними з огляду на наступне.

Так, аналіз змісту положень ст. 214 КПК України вказує на обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому, зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в ЄРДР та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Відповідно до наданих слідчому судді матеріалів, заяву ОСОБА_8 від 17.11.2021 року було зареєстровано в ТУ ДБР розташованому у м.Миколаєві з наданням, за результатами її перевірки відповіді №Р-3963/16-0414/21 від 25.11.2021 року.

Таким чином, уповноважені особи Територіального управління ДБР розташованого у м.Миколаєві в межах розгляду заяви ОСОБА_3 від 17.11.2021 року, діяли в межах своїх повноважень, слідчий суддя вважає, що підстави для внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень за даною заявою відсутні, а скарга ОСОБА_9 є необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1