Справа № 727/4257/18
Провадження № 1-кп/727/54/21
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі
Головуючого, судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
учасників судового кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 м. Чернівці клопотання від 04.10.2021 року прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження застосованого судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч.1, 307 ч.2, 309 ч.2, 311 ч.1, 263 ч.1 КК України
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці на розгляді перебувають обвинувальні акти - №000337 від 18.08. 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст. 263 ч.1 КК України та №0002430 від 30.07.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч.1, 307 ч.2, 309 ч.2, 311 ч.1 КК України, обєднані в одне провадження на підставі ухвали суду від 25.08.2020 року. Справу розглядом за клопотанням обвинуваченого, розпочато спочатку.
Відповідно до ухвали суду від 25.08. 2020 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано судом запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
В судовому засіданні прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 підтримано скероване в суд клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В клопотанні прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів. Вважає, що продовжують мати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України які виправдовують необхідність подовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ризики зумовлені необхідністю запобіганням спробам: - переховуватися обвинуваченим від суду, з урахуванням тяжкості інкремінуємих йому злочинів та передбаченого у разі засудження покарання; - незаконно впливати на свідків які в судовому засіданні не були допитані; - вчиняти будучи на волі, нові злочини, переховуватися від суду. Враховуючи особу обвинуваченого, зазначає про відсутність в ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків; а саме те, що раніше останній притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу вимог ст. 89 КК України є не судимим, за період судового розгляду кримінального провадження №0002430 від 30.07.2017 року, вчинив новий злочин; фактично ухилявся від явки в суд, відносно обвинуваченого судом застосовувався примусовий привід і відповідно ОСОБА_4 був оголошений в розшук, а після вчинення нового злочину, також і переховувався і під час досудового розслідування. Прокурор в засіданні клопотання просив задовольнити і не застосовувати ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки до обвинуваченого раніше вже було застосовано запобіжний альтернативний захід застава, який під час судового розгляду справи був порушений.
Заслухавши доводи прокурора, думку обвинуваченого ОСОБА_4 , який не заперечував розглянути клопотання прокурора у відсутність його захисника та просиві відмовити в задоволенні клопотання, суд зважає на наступне.
У відповідності до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються (продовжуються) з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім інших, і запобіжні заходи. Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове засідання не було завершене до його спливу.
Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 06.12..2021 року, по справі судовий розгляд, який за клопотанням сторони захисту було розпочато у зв"язку із об"єднанням кримінальних проваджень спочатку, триває в стадії допиту свідків (залегендованих), яких в судове засідання не забезпечує сторона обвинувачення, не допитаний обвиунвачений, суд повинен вирішити питання щодо продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставою продовження запобіжного заходу згідно з ч. 2 ст. 177 КПК є наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Судом встановлено, що 14.05. 2020 року ОСОБА_4 вручено підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
18.06. 2020 року слідчим СВ Шевченківського ВП ЧВП ГУ НП у Чернівецькій області винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення ОСОБА_4 в розшук. 31.07. 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці, відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. За клопотанням сторони захисту, судовий розгляд справи було розпочато спочатку, з повторним допитом свідків, досліджених доказів (в рамках як пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення за ст.ст. 307 ч.1, 307 ч.2, 309 ч.2, 311 ч.1 КК України, так і ст.. 263 ч.1 КК України.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.08.2020 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано в стадії підготовчого засідання, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Запобіжний захід застосований судом до ОСОБА_5 , у відповідності до вимог закону продовжувався. Згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17.06.2021 року, запобіжний захід щодо останнього було продовжено терміном дії до 16 серпня 2021 року. При вирішенні клопотання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує наявність ризиків, регламентованих п. 1, п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України та особу обвинуваченого, а саме, судом враховуються ризики, які з перебігом судового розгляду, хоча і зменшилися, однак є дієвими. Зокрема, це ризики: - переховування обвинуваченого від суду. Дієвість даного ризику обумовлена тяжкістю покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватими у вчиненні наведених вище кримінальних правопорушень, а також і тим, що за період судового розгляду справи, ОСОБА_4 , неодноразово не з`являвся в судові засіданні, що потягло за собою їх зрив, а як наслідок до обвинуваченого було неодноразово застосовано примусовий привід і розшук; - ризик впливу ОСОБА_4 на свідків, частина з яких безпосередньо в судовому засіданні ще не були допитані. Дієвість даного ризику охоплюється тим, що ОСОБА_4 відомі адреси місця проживання свідків, з деякими він знайомий особисто. Сталими, є і ризик вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень та, з урахуванням особи ОСОБА_4 , його стійкої злочинної спрямованості, обумовленої тим, що раніше останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, враховуючи, окрім наведеного і те, що ОСОБА_4 ухилявся і від явки до слідчого під час досудового розслідування кримінального провадження, по пред`явленому обвинуваченню за ч. 1 ст. 263 КК України, був оголошений слідчим в розшук, суд вважає, що менш суворі за видом запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 і відносно нього слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому до 60 діб., який не виходить за межі визначені КПК України та є необхідною мірою за наявності передумов регламентованих пп. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу. Поряд з наведеним, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, суд, серед іншого враховує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Рішення ЄСПЛ (за скаргою № 26772/95 від 6 квітня 2000 року) по справі «Лабіта проти Італії», п. 152 визначає, що «…відповідно до практики Суду, на питання про те, чи є розумним строк тримання під вартою, не можна відповісти абстрактно…; передусім національні судові органи мають забезпечити, щоб у будь-якому конкретному випадку тримання обвинуваченої особи під вартою не перевищувало розумного строку. Оскільки продовження строку тримання під вартою грунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Тримання особи під вартою, завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи і в яких визначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину (рішення у справі «Москаленко проти України».
Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю пред"явленого обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час, не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу. Згідно усталеної практики Європейського суду (рішення в справі "Харченко проти України"), при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом має бути розглянута можливість застосування до особи інших (альтернатиних) запобіжних заходів…..Суд вважає, що оскільки ОСОБА_4 не виконував рішення суду відносно покладених на нього обв`язків у зв`язку із обраним щодо нього альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави, в судові засідання тривалий період часу не з`являвся, був оголошений в розшук; в період судового розгляду справи вчинив новий тяжкий злочин, з урахуванням вимог ст.. 183 п.3 ч.4 КПК України не слід застосовувати повторно альтернативний запобіжний захід у вигляді застави. Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою особи, не може перевищувати шістдесяти днів. При вирішенні клопотання захисника в інтересах обвинуваченого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу, що підтримане ОСОБА_4 і проти якого заперечував прокурор, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 на протязі тривалого часу переховувався від суду і органу досудового розслідування був оголошений в розшук та ОСОБА_4 достеменно були відомі обставини щодо перебування в провадженні суду відносно нього кримінального провадження за ст.ст. 307 ч.1, 307 ч.2, 309 ч.2, 311 ч.1 КК України; ОСОБА_4 були порушені обов`язки визначені йому при застосуванні до нього альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, а тому ризик того, що обвинувачений, перебуваючи на волі вчинив новий злочин і надалі може продовжити переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджаючи кримінальному провадженню іншим чином є дієвими та сталим. За наведених обставин, з врахуванням особи обвинуваченого, суд вважає, слід продовжити запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, без визначення альтернативного запобіжного заходу застави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 21, 31 ч.2, 284, 176-178, 194, 199, 331 ч. 3 КПК України, суд ПОСТАНОВИВ:
Продовжити, застосований судом запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 263 ч.1, 307 ч.1, 307 ч.2, 309 ч.2, 311 ч.1 КК України на строк до 01.02.2022 року, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Копію даної ухвали вручити стороні обвинувачення, стороні захисту для відома та направити для виконання до ДУ Чернівецький слідчий ізолятор (33).
Ухвала підлягає оскарженню до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці на протязі семи діб з дня проголошення.
Повний текст ухвали складено 02.12.2021р.

Суддя ОСОБА_1