У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року сел. Підволочиськ
Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі :

секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиська Тернопільської області кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000169 від 03.07.2018 року відносно обвинуваченої :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, не депутата, з вищою освітою, одруженої, працюючої лікарем-стоматологом комунальної установи медичного забезпечення с. Остап`є, раніше не судимої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В :

17 листопада 2017 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області винесено рішення у справі Ме607/3636/16-Ц про зобов`язання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не чинити перешкод ОСОБА_10 в спілкуванні з донькою ОСОБА_11 , змінити порядок участі ОСОБА_10 у вихованні та спілкуванні з дитиною відповідно до графіку побачень в такі дні:

- щосереди з 16:00 год. до 20:00 год у дошкільному навчальному закладі або

за місцем проживання, перебування доньки;

- І-ІІІ субота місяця з 09:00 год до 20:00 год за місцем проживання, перебування батька;

- ІІ-IV неділя місяця з 09:00 год до 20:00 год за місцем проживання, перебування батька;

- Допустити можливість щоденного спілкування до однієї години на день ОСОБА_10 з донькою ОСОБА_11 особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачає безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою. Побачення дитини з батьком за місцем його проживання відбуваються без присутності матері дитини. Побачення дитини з батьком за місцем його перебування в разі, якщо це місце є відмінним від місця його проживання, відбуваються без присутності матері дитини з покладанням на ОСОБА_10 обов`язку повідомлення матері дитини ОСОБА_6 про місце перебування малолітньої доньки ОСОБА_11 .

Зі змістом рішення (№607/3636/16-Ц) ОСОБА_6 була ознайомлена належним чином.

Місце проживання (перебування) малолітньої ОСОБА_12 згідно довідки виданої Скалатської міської ради від 17.05.2019 є територія господарства ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_1 .

09.02.2018 року головним державним виконавцем Підволочиського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_13 на підставі виконавчого листа №607/3636/16-ц виданого 09.01.2018 року Тернопільським міськрайонним судом відкрито виконавче провадження , який в свою чергу був винесений на підставі рішення сулу від 17.11.2017.

Того ж дня головним державним виконавцем Підволочиського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_13 про відкриття даного виконавчого провадження супровідним листом з наданням копії постанови про відкриття провадження повідомлено ОСОБА_6 та ОСОБА_10 .

Водночас, у ОСОБА_6 , всупереч вимог Конституції України та ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 7 лютого 2010 року, якій було достовірно відомо про чинне правосудне рішення Тернопільського міськрайонного сулу від 17.11.2017р., усвідомлюючи свій обов`язок по виконанню судового рішення, маючи можливість вжити заходи, спрямовані на їх виконання, виник злочинний умисел направлений на умисне невиконання вищевказаного рішення суду, яке набрало законної сили, зокрема на вчинення перешкод у спілкуванні та побаченнях ОСОБА_10 з їхньою спільною дочкою ОСОБА_11 за місцем проживання/перебування дочки, а саме АДРЕСА_1 .

Зокрема, 4 квітня 2018 року, близько 17:00 год, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання, на території господарства своєї матері ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_1 , під час побачення ОСОБА_10 у встановлений згідно рішення суду час, у встановленому місці, зокрема на території господарства ОСОБА_6 , тобто за місцем перебування/проживання дочки ОСОБА_14 , діючи умисно, всупереч вимог Конституції України та ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 7 лютого 2010 року, достовірно знаючи про чинне правосудне рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17.11.2017 року, усвідомлюючи свій обов`язок по виконанню судового рішення, маючи можливість вжити заходи, спрямовані на їх виконання, в присутності працівників ДВС, працівників Підволочиського ВП ГУНП області та представників служби у справах дітей Підволочиської РДА, умисно вчинила перешкоди ОСОБА_10 у спілкуванні та побаченні з їхньою спільною дочкою ОСОБА_14 , зокрема ОСОБА_6 відмовилась впускати ОСОБА_15 в приміщення житлового будинку за місцем свого проживання, в якому в той час перебувала ОСОБА_11 , умисно не виконавши таким чином рішення суду.

Крім цього, продовжуючи свої злочинні дії, 6 червня 2018 року, близько 17:15 год, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання, на території господарства своєї матері ОСОБА_16 , що в АДРЕСА_1 , під час побачення ОСОБА_10 у встановлений згідно рішення суду час у встановленому місці, зокрема на території господарства ОСОБА_6 за місцем перебування/проживання дочки ОСОБА_11 , діючи умисно, всупереч вимог Конституції України та ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 7 лютого 2010 року, достовірно знаючи про чинне правосудне рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17.11.2017р., усвідомлюючи свій обов`язок по виконанню судового рішення, маючи можливість вжити заходи, спрямовані на їх виконання, в присутності працівників ДВС, умисно вчинила перешкоди ОСОБА_17 у спілкуванні та побаченні з їхньою спільною дочкою ОСОБА_14 , зокрема ОСОБА_6 відмовилась впускати ОСОБА_10 на територію господарства за місцем свого проживання, де в той час перебувала ОСОБА_18 та відмовилась в свою чергу випустити дочку на вулицю для побачення з батьком, умисно не виконавши таким чином рішення суду.

Крім цього, продовжуючи свої злочинні дії, 20 червня 2018 року, близько 17:00 год, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання, на території господарства своєї матері ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_1 , під час побачення ОСОБА_10 у встановлений згідно рішення суду час у встановленому місці, зокрема на території господарства ОСОБА_6 , за місцем перебування/проживання дочки ОСОБА_11 , діючи умисно, всупереч вимог Конституції України та ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 7 лютого 2010 року, достовірно знаючи про чинне правосудне рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17.11.2017р., усвідомлюючи свій обов`язок по виконанню судового рішення, маючи можливість вжити заходи, спрямовані на їх виконання, в присутності працівників ДВС та представників служби у справах дітей Підволочиської РДА. умисно вчинила перешкоди ОСОБА_10 у спілкуванні та побаченні з їхньою спільною дочкою ОСОБА_11 , зокрема ОСОБА_6 відмовилась впускати ОСОБА_10 в приміщення житлового будинку за місцем свого проживання, куди направилась ОСОБА_11 , умисно не виконавши таким чином рішення суду.

Крім цього, продовжуючи свої злочинні дії, 4 липня 2018 року, близько 17.30 год, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання, на території господарства своєї матері ОСОБА_16 , що в АДРЕСА_1 , під час побачення ОСОБА_19 у встановлений згідно рішення суду час у встановленому місці, зокрема на території господарства ОСОБА_6 , за місцем перебування/проживання дочки ОСОБА_11 , діючи умисно, всупереч вимог Конституції України та ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" віл 7 лютого 2010 року, достовірно знаючи про чинне правосудне рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17.11.2017р., усвідомлюючи свій обов`язок по виконанню судового рішення, маючи можливість вжити заходи, спрямовані на їх виконання, в присутності працівників ДВС, працівників Підволочиського ВП ГУНП в області та представників служби у справах дітей Підволочиської РДА, умисно вчинила перешкоди ОСОБА_10 у спілкуванні та побаченні з їхньою спільною дочкою ОСОБА_11 , зокрема ОСОБА_6 відмовилась впускати ОСОБА_10 в приміщення житлового будинку за місцем свого проживання, куди направилась ОСОБА_11 , умисно не виконавши таким чином рішення суду.

Крім цього, продовжуючи свої злочинні дії, 18 липня 2018 року, близько 17:00 год ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання, на території господарства своєї матері ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_1 , під час побачення ОСОБА_10 у встановлений згідно рішення суду час у встановленому місці, зокрема на території господарства ОСОБА_6 за місцем перебування/проживання дочки ОСОБА_11 , діючи умисно, всупереч вимог Конституції України та ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 7 лютого 2010 року, достовірно знаючи про чинне правосудне рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17.11.2017, усвідомлюючи свій обов`язок по виконанню судового рішення, маючи можливість вжити заходи, спрямовані на їх виконання, в присутності працівників ДВС та представників служби у справах дітей Підволочиської РДА, умисно вчинила перешкоди ОСОБА_10 у спілкуванні та побаченні з їхньою спільною дочкою ОСОБА_11 , зокрема ОСОБА_20 відмовилась впускати ОСОБА_10 в приміщення житлового будинку за місцем свого проживання, в якому в той час перебувала ОСОБА_11 , умисно не виконавши таким чином рішення суду.

Крім цього, продовжуючи свої злочинні дії, 26 вересня 2018 року, близько17:35 год ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання, на території господарства своєї матері ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_1 . під час побачення ОСОБА_10 у встановлений згідно рішення суду час у встановленому місці, зокрема на території господарства ОСОБА_6 , за місцем перебування/проживання дочки ОСОБА_11 , діючи умисно, всупереч вимог Конституції України та ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 7 лютого 2010 року, достовірно знаючи про чинне правосудне рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17.11.2017р., усвідомлюючи свій обов`язок по виконанню судового рішення, маючи можливість вжити заходи, спрямовані на їх виконання, в присутності працівників ДВС. Умисно вчинила перешкоди ОСОБА_10 у спілкуванні та побаченні з їхньою спільною дочкою ОСОБА_11 , зокрема ОСОБА_6 вигнала ОСОБА_10 з території господарства за місцем свого проживання, де в той час перебувала ОСОБА_14 та відмовилась в свою чергу випустити дочку на вулицю для побачення з батьком, умисно не виконавши таким чином рішення суду.

Зокрема, 17 жовтня 2018 року, близько 17:00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання, на території господарства своєї матері ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_1 , під час побачення ОСОБА_10 у встановлений згідно рішення суду час у встановленому місці, зокрема на території господарства ОСОБА_6 , за місцем перебування/проживання дочки ОСОБА_14 , діючи умисно, всупереч вимог Конституції України та ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 7 лютого 2010 року, достовірно знаючи про чинне правосудне рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17.11.2017р., усвідомлюючи свій обов`язок по виконанню судового рішення, маючи можливість вжити заходи, спрямовані на їх виконання, в присутності працівників ДВС, умисно вчинила перешкоди ОСОБА_10 у спілкуванні та побаченні з їхньою спільною дочкою ОСОБА_11 , зокрема ОСОБА_6 відмовилась впускати ОСОБА_10 в приміщення житлового будинку за місцем свого проживання, в якому в той час перебувала ОСОБА_11 , умисно не виконавши таким чином рішення суду.

Таким чином, вчиненням умисних дій, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, тобто умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_21 (прізвище до одруження ОСОБА_6 ) та її захисник ОСОБА_4 подали клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України у зв`язку із зміною обстановки на підставі ст. 48 КК України. В обґрунтування вказаного клопотання посилається на те, що Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/3636/16-ц від 17.11.2017 року за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про зміну порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною позов було задоволено частково :

- зобов`язано ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не чинити перешкод ОСОБА_10 щодо участі у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- змінено порядок участі ОСОБА_10 у вихованні та спілкуванні з дитиною відповідно до графіку побачень в такі дні:

- щосереди з 16.00 год. до 20.00 год. у дошкільному навчальному закладі або за місцем проживання, перебування доньки;

- І-III субота місяця з 09.00 год. до 20.00 год., за місцем проживання, перебування батька;

- ІІ-ІV неділя місяця з 09.00 год. до 20.00 год., за місцем проживання, перебування батька;

- допущено можливість щоденного спілкування, до однієї години на день, батька ОСОБА_10 з донькою ОСОБА_11 , особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою;

- побачення дитини з батьком, за місцем його проживання, відбуваються без присутності матері дитини;

- побачення дитини з батьком, за місцем його перебування, в разі якщо це місце є відмінним від місця його проживання, відбуваються без присутності матері дитини, з покладанням на ОСОБА_10 обов`язку повідомлення матері дитини ОСОБА_6 про місце перебування малолітньої ОСОБА_11 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду залишене в силі ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 20 грудня 2017 року.

Рішення звернене до примусового виконання з відкриттям виконавчого провадження №55752361.

В силу ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Щосереди з 16.00 год. до 20.00 год. донька перебуває по місцю проживання її матері ОСОБА_7 за іншою адресою АДРЕСА_1 .

Батько дитини ОСОБА_10 щосереди навідувався до домоволодіння належного ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 , де на прибудинковій території спілкувався із ОСОБА_22 .

Водночас, ОСОБА_22 не завжди охоче йде на контакт із батьком та після не тривалого спілкування повертається у приміщення будинку.

Власник домоволодіння ОСОБА_7 заперечує проти перебування ОСОБА_10 у приміщенні будинку та забороняє проходження у дане житло останньому.

Тобто, у таких випадках місцем перебування ОСОБА_11 є житло фізичної особи (бабусі) відмінне від місця проживання малолітньої дитини.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла. У частинах 1, 2 ст. 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Зокрема, при забезпеченні відповідачами у справі виконання рішення суду щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 існує загроза безпідставного проникнення ОСОБА_10 до помешкання особи за відсутності дозволу власника (або окремного рішення суду), таким чином нівелювання конституційних гарантій недоторканності житла.

Більше того, інтереси дитини не враховані рішенням суду від 17.11.2017 року.

У зв`язку із цим обвинувачена подала до суду позовну заяву щодо зміни графіку побачень, який фактично не виконувався ОСОБА_21 у зв`язку із суперечностями в інтересах дитини та власника домоволодіння.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 17.09.2020 року позов ОСОБА_21 до ОСОБА_10 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7 , Служба у справах дітей Підволочиської районної державної адміністрації Тернопільської області, про зміну порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною задоволено частково.
Змінено порядок участі ОСОБА_10 у вихованні та спілкуванні з дитиною, відповідно до графіку побачень в такі дні:
- щосереди з 15.00 год. до 17.00 год. за бажанням дитини в місцях розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей;
- перша субота місяця з 09.00 год. до 20.00 год. за місцем проживання, перебування батька;
- допустити можливість батька ОСОБА_10 брати участь у навчальних, виховних заходах, відкритих уроках дочки, з дотриманням розпорядку навчального закладу;
- допустити можливість щоденного спілкування батька з дитиною особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку.
Побачення дитини з батьком за місцем його проживання відбуваються без присутності матері дитини.
Побачення дитини з батьком, за місцем його перебування, в разі, якщо це місце є відмінним від місця його проживання, відбуваються без присутності матері дитини, з покладанням на ОСОБА_10 обов`язку повідомлення матері дитини про місце перебування доньки.
Згідно із пред`явленим обвинуваченням ОСОБА_6 ( ОСОБА_21 ) за адресою АДРЕСА_1 у 2018 році вчиняла перешкоди ОСОБА_11 у спілкуванні та побаченні дитини, а саме відмовлялась впускати його в приміщення житлового будинку за вказаною адресою, таким чином умисно не виконавши рішення суду.

Станом на даний час, такий графік побачень з врахуванням інтересів власника будинку та самої малолітньої доньки змінено, а саме виключено побачення ОСОБА_10 за місцем перебуванням, проживанням доньки, що свідчить про зміну обстановки, у зв`язку із чим вчинене ОСОБА_6 ( ОСОБА_21 ) діяння втратило суспільну небезпечність, а тому просить її клопотання задоволити у повному обсязі.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечила та вважає, що наявні усі підстави для задоволення клопотання обвинуваченої та її захисника.

Суд, заслухавши клопотання обвинуваченої та її захисника, який підтримав заявлене клопотання, міркування прокурора, котра проти задоволення клопотання не заперечила, дослідивши зібрані у справі докази, вивчивши матеріали справи, приходить до переконання, що обвинувачену ОСОБА_5 слід звільнити від кримінальної відповідальності, а справу відносно неї провадженням закрити оскільки :

Обвинувачена ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, яке у відповідності до вимог ст. 12 КК України є не тяжким злочином. Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачувалась в умисному невиконанні рішення суду, що набрало законної сили. Проте з матеріалів справи вбачається, що дане невиконання судового рішення мало місце виключно за місцем проживання її матері, котра являється власником житлового будинковолодіння, де призначено побачення із дитиною ОСОБА_10 і остання категорично проти цього заперечувала. Після перегляду судом судового рішення змінено порядок участі ОСОБА_10 у вихованні та спілкуванні з дитиною, та призначено за місцем проживання, перебування батька. Після судового рішення будь-яких перешкод ОСОБА_5 не чинила.

Відповідно до ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Таким чином судом установлено, що на час розгляду справи внаслідок зміни обстановки, вчинене діяння ОСОБА_5 втратило суспільно небезпечність у відповідності до ст.. 48 КК України, тому її слід звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження на підставі ст. 288 КПК України провадженням закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 48 КК України, ст.288 КПК України суд,

П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки, а кримінальне провадження у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України провадженням закрити.

Речові докази по справі, а саме матеріали виконавчого провадження № 55752361 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскарженою до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суду Тернопільської області в семиденний строк з для її проголошення.

Суддя - підпис

Копія вірна :

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1