справа № 208/5292/21
№ провадження 1-кп/208/490/21
ВИРОК
Іменем України

23 липня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законних представників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , представника уповноваженого підрозділу органів Національної поліції ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000203 від 05.05.2021 року і угоду про визнання винуватості від 25.06.2021 року, укладену між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_10 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Дніпропетровська, громадянином України, зареєстрованим та проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , учнем 9-А класу КЗ «Верхівцевський ЗЗСО» ВМР, раніше несудимим, обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м. Верхівцеве Верхньодніпровського р-ну Дніпропетровської обл, проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 , громадянином України, учнем 8-В класу КЗ Верхівцевський НВК «ЗЗСО №1-ЗДО», раніше несудимим, обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
встановив:
Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000203 від 05.05.2021 року і угоди про визнання винуватості від 25.06.2021 року, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень при наступних обставинах:

23.04.2021 року приблизно о 01:00 годині раніше знайомі між собою неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходили біля буд. АДРЕСА_3 . Там вони побачили раніше незнайому їм ОСОБА_11 , яка сиділа на сходинах магазину, розташованого біля зазначеного будинку, та на якій через плече була надіта жіноча сумка. В цей момент у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 раптово виник протиправний умисел, спрямований на відкрите, із корисливого мотиву, викрадення у ОСОБА_11 вказаної жіночої сумки з майном яке знаходилось в ній та могло мати майнову цінність.

Реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вступили між собою у попередню змову та, діючи спільно, умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, спираючись на підтримку одне одного, 23.04.2021 року приблизно о 01:00 годині, перебуваючи біля буд. 61 по пр. Свободи в м. Кам`янському, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підійшли спереду до ОСОБА_11 . При цьому ОСОБА_4 , спираючись на підтримку ОСОБА_5 , руками зняв з ОСОБА_11 її сумку типу клатч бежевого кольору (сумка майнової цінності не має), в якій знаходився мобільний телефон «TP-Link Neffos C9 (TP707A24UA)», 2/16 GB Cloudy Grey, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 1, 603 гривні 33 копійки, із сім-карткою НОМЕР_3 (сім-картка майнової цінності не має), гаманець виготовлений зі шкірозамінника світло-зеленого кольору (гаманець майнової цінності не має), картка банку АТ КБ "ПриватБанк" НОМЕР_4 (картка майнової цінності не має), та гроші в сумі 160 гривень, тобто відкрито викрав майно потерпілої.

Утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального правопорушення втекли у напрямку вул. Мурахтова в м. Кам`янському, отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Діючи повторно, 23.04.2021 року приблизно о 01:00 год. ОСОБА_4 перебував у дворі буд. 57 по пр. Свободи у м. Кам`янському Дніпропетровської області. При ньому була банківська картка АТ КБ "ПриватБанк" НОМЕР_4 , що належить потерпілій ОСОБА_11 . В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, спрямований на таємне, із корисливого мотиву, викрадення за допомогою вказаної картки грошових коштів, що належать потерпілій ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи в зазначений час в зазначеному місці, ОСОБА_4 , скориставшись викраденим у потерпілої ОСОБА_11 мобільним телефоном, змінив PIN-код її банківської картки, після чого попрямував до банкомату, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 . 23.04.2021 року о 01:46 год. ОСОБА_4 підійшов до зазначеного банкомату та, скориставшись банківською картку потерпілої ОСОБА_11 , зняв з банківського рахунку останньої гроші у сумі 1, 300 гривень, тобто таємно викрав майно потерпілої, чим спричинив останній майнової шкоди на зазначену суму.

Отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, утримуючи викрадені грошові кошти при собі, ОСОБА_4 місце вчинення кримінального правопорушення залишив, тим самим довівши свій протиправний умисел до кінця.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

25 червня 2021 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю законних представників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Кам`янської окружної прокуратури за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вулиця І. Ясюковича, 2 укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно змісту укладеної та підписаної сторонами угоди, обвинувачені зобов`язуються беззастережно визнати винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення під час судового розгляду.

Потерпіла у цьому провадженні, ОСОБА_11 , у відповідності з ч. 4 ст. 469 КПК України надала письмову згоду на укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості.

З урахуванням обставин кримінального провадження, сторони узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 70 КК України за правилами поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді 4 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

З урахуванням обставин кримінального провадження, сторони узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

Сторони, підписуючи вказану угоду, розуміють, що відповідно до положень ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України. Підстави оскарження вироку, яким затверджена угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч. 4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченим роз`яснено.

Також наслідком укладання угоди для обвинувачених є їх відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого їх обвинувачують, а вони мають такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на їх користь.

У разі невиконання обвинуваченими угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, яким затверджена угода, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку.

Крім того, обвинувачені розуміють, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення їх до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вказали, що між ними та прокурором укладено угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України з призначенням вказаного в угоді покарання. Злочини вчинили при зазначених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах, просять затвердити укладену між ними і прокурором угоду.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам кримінального та кримінального процесуального законів, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачених повне порозуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили їх погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, враховуючи згоду потерпілої на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими, характеру висунутого щодо них обвинувачення, виду і строку покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України відноситься до нетяжких злочинів, а злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України до тяжких злочинів, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченими.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченими взятих на себе за угодою зобов`язань. Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, а тому визнання ними винуватості є цілком виправданим.

З урахуванням осіб винуватих, ступеню та характеру сприяння обвинувачених у проведенні досудового розслідування щодо них, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявності суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, те що обвинувачені навчаються, за місцем навчання характеризуються посередньо, мають задовільний стан здоров`я, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, на профілактичному обліку в органах поліції не перебувають, відсутність дорослих підбурювачів кримінального правопорушення, наявність обставин, які пом`якшуть покарання - вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, щирого каяття, відшкодування шкоди, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд прийшов до висновку, що ці обставини враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні, тому вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, щодо судових витрат відповідно до ст. 124 КПК України. На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 25.06.2021 року, укладену між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він впродовж іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання, якщо він впродовж іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави вартість проведеної судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-21/15763-ТВ від 18.05.2021 року у сумі 343, 24 грн (триста сорок три гривні двадцять чотири копійки).

Стягнути з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави вартість проведеної судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-21/15763-ТВ від 18.05.2021 року у сумі 343, 24 грн (триста сорок три гривні двадцять чотири копійки).

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 26.05.2021 року № 208/4137/21, 1-кс/208/1077/21 на мобільний телефон «TP-Link Neffos C9 (TP707A24UA)», 2/16 GB Cloudy Grey, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 скасувати.

Речовий доказ мобільний телефон «TP-Link Neffos C9 (TP707A24UA)», 2/16 GB Cloudy Grey, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 повернути потерпілій ОСОБА_11 .

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст. 473, 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1