печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань капітан Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань капітан Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на наступні обставини.

Другим відділом Управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001772 від 20.08.2021 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 21.09.2017 ОСОБА_5 уклав контракт про проходження служби у Службі безпеки України строком на п`ять років.

Відповідно до наказу Голови СБ України від 19.11.2020 №1598-ОС/дск ОСОБА_5 перебуває у розпорядженні начальника УСБУ в Херсонській області за посадою начальника сектору районного відділу Управління.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно вимог статей 8, 19, 68 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст.ст. 2, 3 Закону України «Про Службу безпеки України» до завдань Служби безпеки України також входить попередження, виявлення, припинення та розкриття кримінальних правопорушень проти миру і безпеки людства, тероризму, корупції та організованої злочинної діяльності у сфері управління і економіки та інших протиправних дій, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України. Діяльність Служби безпеки України, її органів і співробітників ґрунтується на засадах законності, поваги до прав і гідності особи, позапартійності та відповідальності перед народом України.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Службу безпеки України» співробітники Служби безпеки України самостійно приймають рішення в межах своїх повноважень. Вони повинні відмовитись від виконання будь-яких наказів, розпоряджень або вказівок, які суперечать чинному законодавству. За протиправні дії та бездіяльність вони несуть дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність.

Згідно п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові та службові особи Служби безпеки України є суб`єктом відповідальним за корупційні правопорушення.

Відповідно до ст. 22. Закону України «Про запобігання корупції» посадовим та службовим особам Служби безпеки України забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Згідно ст. 23 Закону України «Про запобігання корупції» посадовим та службовим особам Служби безпеки України забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб у зв`язку із здійсненням такими особами діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» особа, уповноважена на виконання функцій держави, у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язана невідкладно вжити заходів щодо: відмови від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

У відповідності до примітки 2 до ст. 368 КК України, службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-2, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України "Про державну службу" належать до категорії "Б", судді, прокурори і слідчі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Водночас, ОСОБА_5 , незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм, здійснюючи функції представника влади, будучи працівником правоохоронного органу та співробітником УСБ України в Херсонській області, тобто являючись службовою особою представником влади і, відповідно до вимог зазначеного законодавства та ч. 2 ст. 19 Конституції України, зобов`язаним діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, знехтував вимогами законодавства і підбурив особу до надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з травня по липень 2021 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, у співробітника УСБУ в Херсонській області ОСОБА_5 , виник умисел на підбурення ОСОБА_7 до надання неправомірної вигоди особам, які займають відповідальне становище, а саме прокурорам Офісу Генерального прокурора, за сприяння у притягненні до кримінальної відповідальності керівника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_8 , відсторонення її від займаної посади та подальше призначення ОСОБА_7 на вищевказану посаду.

Крім того, ОСОБА_5 , усвідомлюючи неможливість реалізації свого злочинного плану залучив ОСОБА_9 , який надав добровільну згоду на вчинення подальшої спільної злочинної діяльності.

У подальшому, ОСОБА_5 , в першій декаді липня 2021 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, здійснив телефонний дзвінок через месенджер «WhatsApp» на абонентський номер, який використовує ОСОБА_7 та повідомив, що знайомий з особою, яка може вирішити питання щодо призначення ОСОБА_7 на посаду начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Надалі, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на підбуренні ОСОБА_7 на надання неправомірної вигоди особам, які займають відповідальне становище, в липні 2021 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, здійснив телефонний дзвінок через месенджер «WhatsApp» на абонентський номер, який використовує ОСОБА_7 , та зазначив, що вирішення питання про призначення ОСОБА_7 на посаду начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства буде коштувати 20 000 доларів США.

12.08.2021, точної часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 , на виконання попередньої домовленості з ОСОБА_5 прибув в районі станції метро «Теремки» у м. Києві, де зустрівся з останнім та раніше не знайомим йому чоловіком, який представився ОСОБА_9 . В ході бесіди, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , з метою реалізації спільного злочинного плану, повідомили ОСОБА_7 про необхідність надання неправомірної вигоди в сумі 20 000 доларів США в Офіс Генерального прокурора за проведення прокурорами слідчих (розшукових) дій відносно керівника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_8 в рамках кримінальних проваджень, які перебувають в провадженні слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі та сприяння у вирішенні питання про призначення ОСОБА_7 на вказану посаду.

Того ж дня, 12.08.2021 близько 21 год. 00 хв. в ході повторної зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_9 повідомили ОСОБА_7 , що найближчим часом будуть ініційовані певні слідчі (розшукові) дії у кримінальних провадженнях стосовно ОСОБА_10 , за що ОСОБА_7 повинен надати грошові кошти в сумі 18 000 доларів США та зазначили, що після усунення з посади ОСОБА_10 , він повинен передати грошові кошти в сумі 20 000 доларів США.

16.08.2021, точної часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу, здійснив телефонний дзвінок через месенджер «WhatsApp» на абонентський номер, який використовує ОСОБА_7 та повідомив, що відбулося ініціювання заслуховування кримінальних проваджень стосовно керівника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_10 , та наголосив на необхідності надання ОСОБА_7 раніше обумовленої частини неправомірної вигоди для співробітників Офісу Генерального прокурора.

23.08.2021 в ході телефонної розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , останній наголосив, що приїде з ОСОБА_9 26.08.2021 за грошовими коштами в сумі 18 000 доларів США, зазначивши, що питанням звільнення з посади керівника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_10 та призначенням на зазначену посаду ОСОБА_7 в Офісі Генерального прокурора займається ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

29.08.2021, точної часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою реалізації спільного злочинного плану, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 повторно повідомили ОСОБА_7 про необхідність надання неправомірної вигоди в сумі 18 000 доларів США в Офіс Генерального прокурора за відсторонення керівника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_8 від займаної посади та сприяння у вирішенні питання про призначення ОСОБА_7 на вказану посаду.

31.08.2021, точної часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи в парку Слави у м. Херсон Херсонської області наголосив ОСОБА_7 на необхідності надання частини обумовленої неправомірної вигоди в сумі 10 000 доларів США до кінця тижня з метою їх подальшої передачі 06.09.2021 в Офіс Генерального прокурора.

Надалі, 04.09.2021 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на підбуренні ОСОБА_7 на надання неправомірної вигоди особам, які займають відповідальне становище, здійснив телефонний дзвінок через месенджер «WhatsApp» на абонентський номер, який використовує ОСОБА_7 та зазначив про необхідність надання частини раніше обумовлених грошових коштів в сумі 8 000 доларів США до кінця тижня з метою їх подальшої передачі особам в м. Києві.

05.09.2021 близько 14 год. 25 хв. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, реалізовуючи свій злочинний план, одержав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 8 000 доларів США (станом на 05.09.2021, згідно курсу НБУ 216 197 грн.) за відсторонення керівника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_8 від займаної посади та сприяння у вирішенні питання про призначення ОСОБА_7 на вказану посаду.

Отримавши кошти, ОСОБА_5 запевнивши особисто ОСОБА_7 , а ОСОБА_9 в ході телефонної розмови, підтвердили свій намір подальшої передачі вказаної суми грошових коштів першому заступнику Генерального прокурора ОСОБА_13 .

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у підбуренні до надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.

05.09.2021 ОСОБА_5 в порядку статті 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України.

05.09.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27ч. 3 ст. 369 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав внесене клопотання, посилаючись на його обґрунтованість та необхідність у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вказавши на те, що клопотання не містить виклад обставин, які б свідчили про наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України, просить відмовити в задоволенні клопотання.

Підозрюваний у кримінальному проваджені у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення підозрюваного, його захисника, прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Основні доводи внесеного стороною кримінального провадження клопотання зводяться до наявності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке може бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1(с) статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути конче необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення : «Ladent v. Poland», n. 55660; «Ambruszkiewicz v. Poland», n.n. 29-33661; «Хайредінов проти України», n. 28).

Затримання особи є настільки серйозним запобіжним заходом, що воно є виправданим, лише якщо інші, менш суворі, заходи були розглянуті та визнанні недостатніми для забезпечення захисту індивідуальних або суспільних інтересів, які можуть вимагати затримання відповідної особи. (Рішення : «X. v. Finland», n. 151).

ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Виходячи із правової позиції ЄСПЛ при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи її переконливість. При цьому прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що виключних обставин для тримання ОСОБА_5 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та в судовому засіданні не доведено.

Враховуючи те, що прокурор не довів суду виняткових обставин, які б виправдовували подальше обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід, передбачений ст. 181 КПК України, у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_2 , який є співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками. При цьому, такий режим може перериватись необхідністю отримання медичної допомоги.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками, а саме з: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , за винятком участі у слідчих та процесуальних діях;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) носити електронний засіб контролю.

Поряд з тим, при виготовленні повного тексту ухвали було виявлено описку допущену у резолютивній частині ухвали, а саме вказано не вірно адресу місця проживання підозрюваного: « АДРЕСА_3 », замість вірної « АДРЕСА_2 », а відтак дана описка підлягає виправленню.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань капітан Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, строком до 03.11.2021 року, включно.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками, а саме з: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , за винятком участі у слідчих та процесуальних діях;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) носити електронний засіб контролю.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді та покладених судом обов`язків в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 03.11.2021 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1