ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа№641/5031/20 Головуючий I інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1009/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.367, ч.1 ст.119, ч.4 ст.27, ч.2 ст.275 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
- захисника ОСОБА_7 ,
- обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
- потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
- представника потерпілого ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Харкова кримінальне провадження №11-кп/818/1009/21 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 10 листопада 2020 року, -
УСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою обвинувальний акт за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.367 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.1 ст.119, ч.4 ст.27, ч.2 ст.275 КК України,
повернуто прокурору в порядку, передбаченому ч.3 ст.314 КПК України.
Суд мотивував своє рішення тим, що в обвинуваченому акті:
- зазначено про обвинувачення ОСОБА_8 за ч.2 ст.367 КК України та встановлення стороною обвинувачення одночасно і «невиконання службовою особою службових обов`язків» і «неналежне виконання службовою особою службових обов`язків», але із тексту обвинувального акту не вбачається, які саме обов`язки виконувались ОСОБА_8 неналежним чином;
- при формулюванні обвинувачення не зазначено, який причинно-наслідковий зв`язок існує між неналежним виконанням директором КП «Харківспецбуд» ОСОБА_8 своїх службових обов`язків та суспільно-небезпечними наслідками, які настали;
- у викладених фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та у формулюванні обвинувачення вказані відомості про іншу, окрім ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , особу із зазначенням прізвища та ініціалів, як співучасника вчиненого злочину, хоча відомостей про те, що стосовно вказаної особи наявний обвинувальний вирок суду, обвинувальний акт не містить;
-з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_9 в порушення п.п.4.2, 4.3, 4.14 своєї посадової інструкції, не дотримувалась норм та методів безпечного виконання робіт, не контролювала хід їх виконання, але із посадовою інструкцією ОСОБА_9 ознайомлена лише 01.06.2016 року, в той час як роботи виконувались у 2015 році, оскільки акт підписано 07.12.2015 року.
В апеляційній скарзі прокурор посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначив, що під час проведення підготовчого судового засідання суд, у порушення:
-вимог ст.ст.342-345 КПК України, одразу перейшов до розгляду клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору;
-вимог ст.ст.22, 358 КПК України не надав можливості учасникам процесу знайомитись із повним текстом клопотання захисника та без з`ясування думки учасників процесу вказаний документ долучив до матеріалів справи.
Наголосив, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 за ч.2 ст.367 КК України та ОСОБА_9 за ч.1 ст.119, ч.4 ст.27, ч.2 ст.275 КК України містить всі необхідні відомості, передбачені п.п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України, та таким чином повністю відповідає вимогам чинного законодавства. Вважає, що суд першої інстанції не здійснюючи судового розгляду та не досліджуючи докази, зібрані у кримінальному провадженні, в ухвалі увійшов до обговорення тих питань, які не вирішуються на даному етапі кримінального провадження, зокрема питань, пов`язаних з об`ємом обвинувачення та юридичної кваліфікації дій обвинуваченої. Також вважає безпідставними посилання суду на письмові докази, а саме посадові інструкції обвинувачених та інших документів, які не долучались до матеріалів судового провадження та не досліджувались під час підготовчого судового засідання. Зауважив, що у резолютивній частині ухвали не зазначено кому саме із прокурорів повертається обвинувальний акт для усунення недоліків та виконання вимог КПК України; які саме недоліки необхідно усунути прокурору та на виконання яких саме вимог КПК України та протягом якого розумного строку. Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, потерпілих та представника потерпілих, які підтримали доводи апеляційної скарги, обвинувачених та їх захисника, які заперечували проти задоволення скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно вимогам, передбаченим п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно висновкам, які містяться у Постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року, суду належить проаналізувати точний зміст положень пункту 5 частини другої статті 291 КПК, а також норм, що формують інститут обвинувачення у чинному кримінальному процесуальному законодавстві.
Згідно з зазначеною нормою цього закону обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз юридичної складової цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:
1) фактичних обставин кримінального правопорушення;
2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення");
3) формулювання обвинувачення.
При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Висновки суду першої інстанції про те, що обвинувачення сформульовано не конкретно, є передчасними.
З урахуванням такої стадії судового розгляду, як підготовче судове засідання, будь-яка оцінка пред`явленого обвинувачення щодо його фактичного змісту є втручанням в оцінку доказів, що є процесуально неприпустимим.
До того ж, процесуальна оцінка зазначених вище обставин, згідно вимог чинного КПК України, можлива лише при ухваленні остаточного судового рішення, передбаченого ст.373 КПК України, тобто за наслідками лише судового розгляду кримінального провадження з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 318-380 КПК України.
Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті прокурором змістовно та послідовно викладено обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення, що в повному обсязі дозволяє стороні захисту зрозуміти суть пред`явленого обвинувачення, а також можливість суду роз`яснити його обвинуваченим.
Якщо під час судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини, то питання зміни обвинувачення можливо вирішити шляхом застосування вимог ст.ст.337-339 КПК України.
За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Слід зазначити, згідно матеріалів кримінального провадження, зокрема технічного запису судового засідання від 10 листопада 2020 року, суд першої інстанції, під час підготовчого судового засідання, у повному обсязі виконав вимоги, передбачені ст.ст.342-345 КПК України.
Крім того, після виконання вищевказаних вимог, на стадії з`ясування головуючим в учасників судового провадження їх думки щодо можливості призначення судового розгляду, захисником ОСОБА_7 було заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору та оголошено його зміст.
Ніяких клопотань про надання часу на додаткове вивчення заявленого захисником клопотання, від учасників судового провадження, у тому числі прокурора, не надходило. Так само від учасників судового провадження не надійшло заперечень щодо долучення вищевказаного клопотання до матеріалів провадження.
Враховуючи вищевикладене, доводи скарги прокурора в цій частині позбавлені підстав.
Крім того, положення п.3 ч.1 ст.372 КПК України не вимагають зазначення у резолютивній частині ухвали про те, кому саме із прокурорів повертається обвинувальний акт для усунення недоліків та виконання вимог КПК України; які саме недоліки необхідно усунути прокурору та на виконання яких саме вимог КПК України та протягом якого строку, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині також позбавлені підстав.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.
Ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 10 листопада 2020 року про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: