Дата документу 07.02.2022
Справа № 334/601/22
Провадження № 1-кп/334/452/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2022 року м. Запоріжжя
Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у кримінальному проваджені за ч. 3 ст. 289 КК України,
установив:

01.02.2022 року суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 отримано обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 289 КК України, внесеному в ЄРДР за № 0002181 від 09.12.2021 року, відносно ОСОБА_4 .

Прокурором у підготовчому засіданні заявлене клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Клопотання обґрунтовує тим, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу під час досудового розслідування кримінального провадження не зникли. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищевказаним ризикам, оскільки вони передбачають перебування на волі.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечив проти клопотання прокурора, оскільки ризики, які були підставами для обрання обвинуваченому запобіжного заходу перестали існувати. Просив суд обрати обвинуваченому запобіжний захід не пов`язаний із тримання під вартою, а саме: домашній арешт.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою строком на 60 діб підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Ухвалою від 10.12.2021 до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Запорізькому СІЗО до 09.02.2022 року без визначення розміру застави.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При розгляді даного клопотання, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, тобто наявні підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні (п.п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Отже, суд приймає до уваги тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень та покарання, що підвищує ризик зникнення обвинувачених від правосуддя.

Оскільки свідки у судовому провадженні не допитані, тому існує ризик того, що перебування обвинуваченого поза межами місця позбавлення волі, негативно впливатиме на психологічний та моральний стан свідків, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Керуючись ст.ст. 183, 331, 371, 372 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.

Термін дії ухвали в частині продовження запобіжного заходу закінчується 07 квітня 2022 року о 15:30 годині.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 07.02.2022 року.

Повний текст ухвали проголошено 09.02.2022

Суддя ОСОБА_1