У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» січня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000060 за апеляційною скаргою прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5

на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 30 листопада 2021 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 30 листопада 2021 року, повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000060 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор не погодився з висновками суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не містить розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, розписки про отримання копії цивільного позову підозрюваним та відомостей про потерпілого.

Вказав, що, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 перебуває на розгляді Казанківського районного суду Миколаївської області з 18.04.2019, суддею ОСОБА_7 був призначений до судового розгляду та оголошений, в тому числі і обвинуваченому, під час судового засідання.

Зазначив, що до обвинувального акта була додана розписка про отримання копії обвинувального акта, позовної заяви та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваного ОСОБА_6 від 12.03.2019, яка містить в собі записи, виконані ОСОБА_6 про те, що він отримувати обвинувальний акт відмовляється, оскільки не ознайомлений в повному обсязі з матеріалами кримінального провадження. Вказаний обвинувальний акт 12.03.2019 під розписку також вручений захисникам обвинуваченого.

Пояснив, що обвинувачений ОСОБА_6 в ході підготовчого судового засідання 30.11.2021 повідомив суду, що отримав копію обвинувального акта ще у 2019 році та висловився про можливість призначення судового розгляду. Крім того, на першому аркуші обвинувального акта у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, містяться повні відомості щодо потерпілого та його представника. Тому, на думку прокурора, висновки суду першої інстанції про їх відсутність, є неправильними.

Прокурор зазначає, що однією із підстав для прийняття рішення про повернення обвинувального акта прокурору було, в тому числі, недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування.

Вважає хибною позицію суду першої інстанції про те, що недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування можуть бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки цей документ носить інформативний характер.

На думку апелянта, посилання суду на те, що недоліки в реєстрі матеріалів досудового розслідування є істотними, та можуть перешкодити суду при вирішенні питання щодо допустимості певних доказів, також не може бути підставою для повернення обвинувального акта, оскільки вирішення питання допустимості доказів не є завданням суду при підготовчому судовому розгляді.

Зазначив, що висновки суду першої інстанції, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування мають істотні суперечності щодо часу внесення відомостей про злочин до ЄРДР (так в реєстрі матеріалів досудового розслідування вказано, що відомості до ЄРДР внесені 11.01.2017, натомість в самому обвинувальному акті вказано 12.01.2017), не відповідають дійсності, оскільки відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування у розділі «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» вказано, що відомості до ЄРДР у к/п №0000060 внесено 12.01.2017 слідчим Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 так само як це зазначено і у обвинувальному акті, а в назві даного процесуального документа «реєстр матеріалів досудового розслідування №0000060 від 11.01.2017 за обвинуваченням ОСОБА_6 », допущена технічна помилка.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що за змістом ст. 291 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування є додатком до обвинувального акта, а отже, на переконання суду першої інстанції, вони мають узгоджуватись між собою та не мати суперечностей. Натомість обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування мають істотні суперечності щодо часу внесення відомостей про злочин до ЄРДР (так в реєстрі матеріалів досудового розслідування вказано, що відомості до ЄРДР внесені 11.01.2017, натомість в самому обвинувальному акті вказано 12.01.2017), що, на думку суду першої інстанції, має значення для вирішення питання щодо допустимості певних доказів та проведених слідчих дій.

Суд вважав, що вказані недоліки унеможливлюють ідентифікувати кримінальне провадження, в якому проводились слідчі дії щодо ОСОБА_6 , та свідчать про порушення органом досудового слідства п. 1 ч. 2 ст. 291 КПК України при складанні обвинувального акта.

Також суд першої інстанції дійшов висновку, що обвинувальний акт не містить розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, не містить розписки про отримання копії цивільного позову підозрюваним, оскільки він був пред`явлений під час досудового розслідування, не містить відомостей про потерпілого.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив прийняти законне рішення, відповідно до вимог діючого законодавства.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам закону є безпідставними.

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Вичерпний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, містить ч. 2 ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема, такі відомості, як найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додаються реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).

Повертаючи обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 прокурору, суд першої інстанції не врахував зазначені вимоги закону. За висновком суду, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування мають істотні суперечності щодо часу внесення відомостей про злочин до ЄРДР, у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати кримінальне провадження, в якому проводились слідчі дії відносно ОСОБА_6 .

З цими висновками суд апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на таке.

Так, як слідує з обвинувального акта від 11.03.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України, вказано його реєстраційний номер «№0000060», а також дата внесення відомостей до ЄРДР від 12.01.2017.

Як слідує з доданого до обвинувального акта реєстру матеріалів досудового розслідування, зазначено, що відомості до ЄРДР внесено за «№0000060» від 11.01.2017».

Натомість як слідує з розписок підозрюваного та захисників про отримання копії обвинувального акта та витягу з ЄРДР, в них зазначено, що відомості до ЄРДР внесено за «№0000060» від 12.01.2017.

Отже, є слушними доводи прокурора, що у даному випадку при складанні реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 допущено технічну помилку, внаслідок чого вказано дату внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР 11.01.2017, а не 12.01.2017.

Неточності щодо дати внесення відомостей до ЄРДР, яка зазначена в реєстрі матеріалів досудового розслідування, не є недоліком обвинувального акта.

Окрім того, посилання суду першої інстанції як на підставу повернення обвинувального акта на те, що обвинувальний акт не містить розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, не містить розписки про отримання копії цивільного позову підозрюваним, оскільки він був пред`явлений під час досудового розслідування, не містить відомостей про потерпілого, є неправильними, з огляду на таке.

Так, як слідує з матеріалів кримінального провадження, до обвинувального акта була додана розписка про отримання копії обвинувального акта, позовної заяви та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваного ОСОБА_6 від 12.03.2019, яка містить в собі записи, виконані ОСОБА_6 про те, що він отримувати обвинувальний акт відмовляється, оскільки не ознайомлений в повному обсязі з матеріалами кримінального провадження (т 1 а.с. 38). Вказаний обвинувальний акт 12.03.2019 під розписку також вручений захисникам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 37, 39).

Орім того, на першому аркуші обвинувального акта, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, містяться повні відомості щодо потерпілого та його представника. Тому, висновки суду першої інстанції про їх відсутність, не відповідають дійсності.

При апеляційному розгляді оскаржуваної ухвали про повернення обвинувального акта прокурору встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000060 щодо ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Тому, апеляційний суд вважає прийняте судом першої інстанції рішення про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_6 , безпідставним.

За такого апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 409, 424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 30 листопада 2021 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_11