У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , ознайомившись з матеріали клопотання прокурора ОСОБА_2 у кримінальному провадженні за №0000298, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

06.12.2021 року засобом поштового зв`язку прокурор ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0000298, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189КК України, про арешт майна.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив забезпечення збереження речових доказів, разом з тим необхідність накладення арешту із вказаною метою на легковий автомобіль марки «OPEL», моделі «VECTRA», сірого кольору, д/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 ; посвідчення про перевірку знань з питань охорони праці видане на ОСОБА_4 №00-103-18/17 від 15.06.2018 року; посвідчення про перевірку знань з питань охорони праці видане на ОСОБА_5 № НОМЕР_3 від 11.10.2019 року; банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_4 , належним чином не обґрунтовував.

Так, прокурором в клопотанні не зазначені обставини, які б свідчили, що зазначені вище речі відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України; в клопотанні прокурора не зазначено яку інформацію містить вказане майно, як може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в межах якого застосовується захід забезпечення кримінального провадження. Не зазначено, яким саме критеріям речових доказів відповідає вилучене майно, які сліди кримінального правопорушення може містити дане майно, яким чином дане майно може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися у клопотанні прокурора, який звертається з клопотанням арештувати майно, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Окрім того, статтею 171 КПК визначено вимоги, які стосуються як змісту клопотання про арешт майна, так і строків його подання до слідчого судді, суду.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. Частиною 5 статті 171 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено ; у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З урахуванням викладених обставин слідчий суддя приходить до висновку, що відповідно до наведених вимог кримінального процесуального закону клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, для усунення недоліків клопотання слід встановити строк в 72 години, початок обчислення якого рахувати з моменту фактичного отримання вказаного клопотання разом з копією даної ухвали прокурором.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_2 у кримінальному провадженні за №0000298, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189КК України, про арешт майна, повернути прокурору для усунення недоліків.

Встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6