ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 648/1274/19 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/701/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 185 ч. 1 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката: ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження №0000119 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 21.04.2021 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Велетенське Білозерського району Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 06.11.2018 року Білозерським районним судом Херсонської області за ст. 249 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн.;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені обставини
Цим вироком, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 годин. Вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 06.11.2018 року ухвалено виконувати самостійно. Запобіжний захід не застосовувався. Вирішено питання про речові докази та судові витрати.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , наприкінці грудня 2018 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий злочинний умисел та корисливий мотив, направлені на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, умисно, шляхом вільного доступу, скоїв крадіжку гідрофору (насосної станції) торгової марки «Aquatica» моделі «776204», який був у використанні, вартістю 1852 гривні 09 копійок, що належав ОСОБА_9 , після чого покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, у результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок скасувати в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотним порушенням судом вимог КПК щодо оцінки доказів та неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, кримінальне провадження за ч. 1 ст. 185 КК закрити в зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення та недоведеність його винуватості у таємному викраденні чужого майна.

В обґрунтування своїх доводів, посилається на те, що висновки суду ґрунтуються на припущеннях. Доказів винуватості ОСОБА_7 не здобуто. Показання ОСОБА_7 про те, він за власні кошти придбав гідрофор торгової марки «Aquatica», який встановив у своєму будинку, ремонтував та користувався ним,що узгоджується з показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не спростовано, тому суд безпідставно не прийняв їх до уваги. Належність викраденого майна саме ОСОБА_9 не доведено жодним доказом. Показання потерпілої про те, що гідрофор подарувала їй бабуся ОСОБА_13 є голослівними, оскільки потерпіла не надала суду договір дарування або інший правовстановлюючий документ на це майно.

Передача гідрофору в дар ОСОБА_14 є сумнівною, оскільки він залишився за місцем проживання обвинуваченого та його матері. Крім того, ОСОБА_9 має особисті неприязні стосунки до ОСОБА_7 , тому до її показань слід поставитись критично ще і з цієї підстави. Відсутні докази придбання гідрофору торгової марки «Aquatica» також і матір`ю або бабусею ОСОБА_7 , що ставить під сумнів можливість передачі матір`ю в дар цього майна будь-кому. Стороною обвинувачення не встановлено точне найменування гідрофору, його марку, модель, технічні характеристики. Висновок товарознавчої експертизи ґрунтується на припущеннях, оскільки експерт безпосередньо не досліджував гідрофор торгової марки «Aquatica» та документи до нього, а керувався лише протоколом допиту потерпілої. Органом досудового розслідування виявлено лише бак насосної станції, який долучено в якості речового доказу та передано потерпілій на зберігання, на цьому баку відсутні відомості про найменування та модель основного приладу, а сам бак втрачений потерпілою.

Позиції учасників судового провадження
Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній.

Прокурор ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_9 проти задоволення апеляційної скарги заперечували.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України повторно допитавши обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілу ОСОБА_9 , повторно дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Положеннями ст. 17 КПК визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її винуватість не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватості особи поза розумним сумнівом.
Згідно з вимогами ст. 91 КПК доказуванню у кримінальному провадженні підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та в установлених КПК випадках на потерпілого.
Обвинувальний вирок може бути постановлено судом лише в тому разі, коли винуватість обвинуваченої особи доведено поза розумним сумнівом.
Тобто, дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК, сторона обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна та безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, що є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено і обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення.
При оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», яке повинно випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції, ухвалюючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 , даних вимог не дотримався.

Зокрема для наявності суб`єктивної сторони таємного викрадення чужого майна має бути встановлено, що особа діяла з прямим умислом, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, на яку він не має ніякого права, передбачає спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі і бажає спричинити таку шкоду.

Змістом умислу винного при крадіжці охоплюється його переконаність у тому, що викрадення ним майна здійснюється таємно від потерпілого або очевидців, за відсутності сторонніх осіб.

Обов`язковою ознакою крадіжки є корисливий мотив - спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна та корислива мета - збагатитися самому, або незаконно збагатити інших осіб, в долі яких зацікавлений винний.

Суспільна небезпечність даного злочину полягає в тому, що він порушує право громадян на власність та полягає у протиправному безоплатному вилученні чужого майна і оберненні його на користь винної особи, що завдає шкоди власникові.

Таким чином, із суб`єктивної сторони таємне викрадення чужого майна полягає в наявності лише прямого умислу, коли винна особа усвідомлює, що протиправно безоплатно вилучає саме чуже майно і обертає його на свою користь, чим завдає шкоди законному власникові.

Обвинувачений ОСОБА_7 суду першої та апеляційної інстанції показав, що постійно проживає у будинку АДРЕСА_1 удвох разом зі своєю матір`ю ОСОБА_15 , вільно користується всім майном, що перебуває у будинку. Гідрофор торгової марки «Aquatica» декілька років тому купував за свої гроші, встановив у своєму домоволодінні, де гідрофор тривалий час працював. Потім зняв його та замінив іншим, а старий у коробці зберігав у своєму будинку. Згодом віддав гідрофор торгової марки «Aquatica» своєму знайомому ОСОБА_16 на зберігання.

Факт реєстрації та постійного проживання ОСОБА_7 разом з матерію ОСОБА_15 за вказаною адресою підтверджується копією його паспорту, довідкою про склад сім`ї, характеристикою селищного голови (а.п.36-37, 39, 40) та не заперечується сторонами кримінального провадження.

Допитана судом першої інстанції та апеляційним судом потерпіла ОСОБА_9 показала, що проживає з чоловіком в АДРЕСА_2 окремо від родини ОСОБА_13 . ОСОБА_7 є її рідним дядьком. Її бабуся ОСОБА_17 обіцяла подарувати їй свій гідрофор торгової марки «Aquatica», який зі її слів, бабуся придбала за власні кошти та який був встановлений у будинку ОСОБА_13 по АДРЕСА_1 за місцем проживання обвинуваченого. Проте бабуся не встигла віддати їй цей гідрофор, оскільки ОСОБА_18 його збув, тому вона ( ОСОБА_19 ) звернулась до поліції з заявою про викрадення майна, яке вважала вже своїм.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинений злочин від ОСОБА_9 (а.п.125) остання 04.02.2019 року повідомила поліцію про те, що ОСОБА_7 здійснив крадіжку з будинку її бабусі ОСОБА_15 гідрофору.

Предметом крадіжки може бути лише чуже майно, на яке винний не має ані дійсного, ані уявного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Проте стороною обвинувачення не доведено, що власником гідрофору торгової марки «Aquatica» є саме потерпіла ОСОБА_9 , а не родина ОСОБА_13 .

Зокрема потерпіла ОСОБА_9 показала, що бабуся ОСОБА_15 лише обіцяла їй віддати гідрофор, проте сама по собі обіцянка передати в майбутньому майно у власність певній фізичній особі, не утворює в цій особи прав та обов`язків на це майно, до укладення відповідної угоди (договору дарування, купівлі-продажу тощо).

За цивільним законодавством договір дарування укладається у формі, яка визначається загальними правилами цивільного законодавства про форму договорів.

Усна форма укладання договору дарування може мати місце при даруванні предметів особистого користування та побутового призначення, коли таке бажання висловлюється прямо й дарунок передається обдаровуваному в момент укладання договору.

Проте, як встановлено судом, гідрофор перебував у будинку ОСОБА_13 та не був переданий у власність ОСОБА_9 .

Отже не можна вважати, що ОСОБА_7 викрав майно ОСОБА_9 , оскільки остання не набула у встановленому законом порядку права власності на нього.

Дослідженими апеляційним судом доказами підтверджено, що гідрофор торгової марки «Aquatica» перебував в користуванні родини ОСОБА_13 та знаходився в їх будинку, при цьому доводи обвинуваченого про те, що саме він придбав це майно за власні кошти, встановив в своєму домоволодінні та обслуговував за свій рахунок, стороною обвинувачення не спростовано.

Отже ОСОБА_7 мав право вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном, тому апеляційний суд не встановив умислу останнього завдати шкоди саме майну потерпілої ОСОБА_9 .

Показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , допитаних судом першої інстанції, достовірність яких не оспорюється в апеляційній скарзі і про повторне дослідження яких клопотань перед апеляційним судом сторонами заявлено не було, не спростовують вказаних висновків апеляційного суду та навпаки свідчать на користь позиції обвинуваченого про наявність в нього законних прав на спірне майно.

За наведеного апеляційний суд дійшов висновку, що в діях обвинуваченого відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки не доведено, що він незаконно заволодів саме чужим майном, а також не доведено наявність корисного мотиву (тобто бажання збагатитися за рахунок чужого майна потерпілого), який є обов`язковим для суб`єктивної сторони такого складу злочину, як крадіжка.

Згідно з ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається зокрема в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України - закриттю, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України

Керуючись ст. 284 ч. 1 п. 2, 404, 407, 417, 419 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 21.04.2021 року щодо ОСОБА_7 - скасувати, а провадження у справі за його обвинуваченням за ст. 185 ч. 1 КК України закрити, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, але вона може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня її оголошення.

Судді: три підписи
Згідно з оригіналом:
Секретар судового засідання ОСОБА_5
Ухвала набрала законної сили 21.10.2021 року