У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.09.2021 Справа №607/16936/21

(провадження № 1-кс/607/5640/2021)

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000782 від 04 червня 2021 року року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, про продовження строку тримання під вартою щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, з середньою освітою, проживає: АДРЕСА_1 , неодружений, не працює, раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, у якому просить продовжити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) діб, в межах строку досудового розслідування.
В обґрунтування клопотання зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 04 червня 2021 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 незаконно заволоділи транспортним засобом Mazda CX 9, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2016 року випуску, який належить ОСОБА_9 , що знаходився поблизу ТЦ «Кристал» за адресою м. Тернопіль, вул. А. Живова, 15А. 11 червня 2021 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 незаконно заволоділи транспортним засобом Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2011 року випуску, який належить ОСОБА_10 , що знаходився у дворі будинку, що за адресою АДРЕСА_2 . 12 червня 2021 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 незаконно заволоділи транспортним засобом Mazda 3, державний номерний знак НОМЕР_3 , 2015 року випуску, належить ОСОБА_11 , що знаходився у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_3 . На думку слідчого, у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .Так, при невстановлених слідством обставинах, місці та часі, ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 прийняли рішення про особисте збагачення шляхом здійснення незаконного заволодіння транспортними засобами. З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , розробили план злочинних дій, спрямованих на незаконне заволодіння транспортними засобами. Так, 04 червня 2021 року близько 07 год. 32 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів та з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, діючи згідно з розробленим планом діяльності, перебуваючи на паркувальному майданчику, що поблизу ТЦ «Кристал», за адресою: вул. А. Живова, 15А в м. Тернополі, побачили автомобіль марки Mazda моделі CX 9, д.н.з. НОМЕР_1 , 2016 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 . Після цього, о 07 год. 32 хв. 04 червня 2021 року, ОСОБА_8 , діючи згідно з заздалегідь розробленим планом злочинної діяльності та ролі кожного у його вчиненні, підійшов до автомобіля марки Mazda моделі CX 9, д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом удару ноги у переднє ліве колесо перевірив наявність сигналізації у ньому. Після цього, о 07 год. 35 хв. 04 червня 2021 року до автомобіля марки Mazda моделі CX 9, д.н.з. НОМЕР_1 , де перебував ОСОБА_8 , підійшов ОСОБА_4 та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливі мотиви та мету власного незаконного збагачення, за допомогою спеціального електронного пристрою для втручання у роботу технічних засобів охорони, проникли до салону вказаного автомобіля та запустили його двигун, а саме: ОСОБА_4 , виконуючи роль водія, сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_8 , у свою чергу, сів на переднє пасажирське сидіння, після чого розпочали рух по вулиці А.Живова, у напрямку перехрестя вулиць А.Живова та М.Шептицького у м. Тернополі. У подальшому, о 7 год. 59 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , перебуваючи у салоні автомобіля марки Mazda моделі CX 9, д.н.з. НОМЕР_1 покинули межі міста Тернопіль та передали згаданий транспортний засіб ОСОБА_7 , яким останній попрямував в напрямку міста Рівне. Таким чином, для досягнення корисливої мети, не маючи ніякого права та будь якої згоди від власника транспортного засобу марки Mazda моделі CX 9, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 незаконно заволоділи вищевказаним транспортним засобом, вартістю 670 210,70 гривень, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 заподіяно матеріальну шкоду у сумі 670210,70 гривень. Окрім цього, 11 червня 2021 року близько 17 год. 08 хв., перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 побачили автомобіль марки Toyota моделі Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_2 , 2011 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_10 , та в останніх повторно виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом. Після цього, о 17 год. 08 хв. 11 червня 2021 року ОСОБА_4 , діючи згідно з заздалегідь розробленим планом злочинної діяльності та ролі кожного у його вчиненні, підійшов до автомобіля марки Toyota моделі Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_2 , та почав оглядати вищевказаний автомобіль. Надалі, о 17 год. 12 хв. до ОСОБА_4 підійшли ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливі мотиви та мету власного незаконного збагачення, за допомогою спеціального електронного пристрою для втручання у роботу технічних засобів охорони, проникли до салону вказаного автомобіля та запустили його двигун, а саме: ОСОБА_4 виконуючи роль водія сів за кермо вказаного автомобіля, ОСОБА_8 , в свою чергу, сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_7 на заднє сидіння, та здійснили рух на вказаному автомобілі, вартістю 400 000 гривень, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. Надалі, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , проїхавши на викраденому автомобілі близько 2 метрів, продовжити рух на ньому не змогли через спрацювання системи захисту та зупинки двигуна автомобіля. Після цього, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 покинули викрадений автомобіль та залишили місце вчинення кримінального правопорушення. Також, 12 червня 2021 року близько 00 год. 01 хв., перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 побачили автомобіль марки Mazda моделі 3, д.н.з. НОМЕР_3 , 2015 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_11 , та в них повторно виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом. Після цього, о 00 год. 01 хв. 12 червня 2021 року ОСОБА_8 , діючи згідно заздалегідь розробленого плану злочинної діяльності та ролі кожного у його вчиненні, разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , підійшли до автомобіля марки Mazda моделі 3, д.н.з. НОМЕР_3 та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливі мотиви та мету власного незаконного збагачення, ОСОБА_8 розбив переднє ліве вікно згаданого автомобіля, з метою подальшого незаконного проникнення до нього. Надалі, ОСОБА_7 виконуючи роль водія сів за кермо вказаного автомобіля та за допомогою спеціального електронного пристрою для втручання у роботу технічних засобів охорони, запустив двигун автомобіля, а ОСОБА_4 , в свою чергу, сів на переднє пасажирське сидіння та здійснили рух на вказаному автомобілі, вартістю 320410,51 гривень, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. ОСОБА_8 , в свою чергу, взяв на себе функцію спостереження та супроводу автомобіля марки Mazda моделі 3, д.н.з. НОМЕР_3 з місця вчинення злочину до місця його транспортування, та з водієм ОСОБА_12 , який не був обізнаний із злочинною діяльністю останніх, за допомогою автомобіля марки Hyundai модель Sonata, д.н.з. НОМЕР_7 , їхав у супроводі автомобіля марки Mazda моделі 3, д.н.з. НОМЕР_3 . Таким чином, для досягнення корисливої мети, не маючи ніякого права та будь якої згоди від власника транспортного засобу марки Mazda моделі 3, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 незаконно заволоділи вищевказаним транспортним засобом. Таким чином, на думку слідчого, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, поєднане з використанням електронних пристроїв для втручання у роботу технічних засобів охорони, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб, що підтверджується зібраними та долученими під час досудового розслідування доказами.
Як вказав слідчий, 12 червня 2021 року о 02 год. 02 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України. 12 червня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. 13 червня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. 13 червня 2021 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з можливістю внесення застави в розмірі ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 227 000 гривень. 01 липня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України. 10 серпня 2021 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23:59 год. 08 вересня 2021 року. 02 вересня 2021 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01 жовтня 2021 року та зменшено розмір застави, яку визначено в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 600 гривень.
Слідчий зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою до застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється.
Слідчий вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, що виправдовує тримання ОСОБА_4 під вартою. Інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обсягу пред`явленої йому підозри. Інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, не зможе належним чином усунути вищенаведені ризики. Більш м`який запобіжний захід буде неспроможний їх нівелювати, а тому його застосування є недоцільним.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала з підстав, наведених у ньому, однак просила продовжити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 12 жовтня 2021 року.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою відмовити, оскільки вважає, що ризики, вказані у клопотанні, зменшились. З цих підстав просив змінити застосований щодо ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт.
Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечив проти продовження строку тримання його під вартою до 12 жовтня 2021 року.
Заслухавши пояснення, дослідивши копії матеріалів, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя дійшла до такого висновку:
Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку запобіжного заходу, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч. ч. 4, 5 цієї статті слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Встановлено, що слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000782 від 04 червня .2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України.
12 червня 2021 року ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України.
В рамках зазначеного кримінального провадження 12 червня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, яке завдало великої матеріальної шкоди.
13 червня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, або якщо предметом незаконного заволодіння є транспортний засіб, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.
30 червня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру, а саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, поєднане з використанням електронних пристроїв для втручання у роботу технічних засобів охорони, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2021 року щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів із правом внесення застави в розмірі ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 227 000 (двісті двадцять сім тисяч) гривень. У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 серпня 2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000782 від 04 червня .2021 року, продовжено до чотирьох місяців, тобто до 12 жовтня 2021 року.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 вересня 2021 року щодо ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 30 днів. Крім цього постановлено зменшити розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181000 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень. У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Строк дії ухвали визначено до 01.10.2021р.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, що підтверджується наданими доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000782 від 04 червня 2021 року; протоколами оглядів місця події від 04 червня 2021 року, 12 червня 2021 року, 14 червня 2021 року, 16 червня 2021 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 05 червня 2021 року; протоколами допитів свідка ОСОБА_12 від 12 червня 2021 року, 15 червня 2021 року, 17 червня 2021 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 червня 2021 року; протоколами огляду від 15 червня 2021 року, 13 червня 2021 року, 17 червня 2021 року; протоколами оглядів предметів від 13 червня 2021 року, 15 червня 2021 року, 16 червня 2021 року; висновками експертів №СЕ-19/120-21/8130-Д від 09 вересня 2021 року, №СЕ-19/120-21/8131 від 06 вересня 2021 року, №СЕ-19/120-21/8126-Д від 07 вересня 2021 року, №СЕ-19/120-21/6897-ТК від 30 липня 2021 року, №СЕ-19/120-21/8134-Д від 12 серпня 2021 року, №СЕ-19/120-21/7235-ТР від 02 серпня 2021 року; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_12 від 23 червня 2021 року; протоколами проведення слідчого експерименту від 12 червня 2021 року, 14 червня 2021 року, 17 червня 2021 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 12 червня 2021 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_13 від 17 червня 2021 року, ОСОБА_14 від 12 червня 2021 року, ОСОБА_15 від 12 червня 2021 року, ОСОБА_16 від 12 червня 2021 року; протоколом за результатами проведення НСРД обстеження публічно недоступного місця з метою встановлення засобів аудіо контролю особи від 22 червня 2021 року.
На даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті. Суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини особи у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.
Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).
Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, які встановлені в ухвалі слідчого судді від 13 червня 2021 року, якою щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також, які встановлені в ухвалі слідчого судді від 02 вересня 2021 року, якою щодо ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та доведені прокурором у судовому засіданні, і надалі обсяг цих ризиків не зменшився, що виправдовує тримання ОСОБА_4 під вартою.
Зокрема, ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого та інших підозрюваних у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зазначені ризики з моменту застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились.
Висновок про наявність вказаних ризиків випливає із тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному, і яке полягає виключно в позбавленні волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої; характеру діяння, у вчиненні якого він підозрюється. Тяжкість покарання може бути мотивом та підставою переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також, слідчий суддя враховує ризик незаконного впливу на всіх свідків та очевидців кримінальних правопорушень, деякі з яких можуть бути відомі ОСОБА_4 , і він може впливати на них із метою ненадання ними показів чи надання показів у його користь, а згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення мають лише ті показання свідків, які отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження. Крім цього, враховуючи характер вчиненого діяння, він може вчинити інше кримінальне правопорушення.
З урахуванням зазначених обставин у їх сукупності, доводи захисту зазначених висновків слідчого судді про наявність указаних ризиків не спростовують.
Разом з тим, в ухвалі слідчого судді від 13 червня 2021 року та 02 вересня 2021 року не зазначалось про існування таких ризиків як те, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється. Доказів, що такі ризики з`явились, прокурором не надано.
Завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (01.10.2021р.) не є можливим, у зв`язку з чим ухвалою слідчого судді від 10 серпня 2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 12.10.2021р.
Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, не працює, раніше не судимий.
Таким чином, з урахуванням викладених обставин, переконливості наявних ризиків, з врахуванням даних про особу підозрюваного, оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищевикладеним ризикам, враховуючи, що прокурор підтримав клопотання у межах строку досудового розслідування, а тому вважає за необхідне продовжити строк тримання підозрюваного під вартою до 12 жовтня 2021 року.
Доводи захисту зазначених висновків слідчого судді не спростовують.
Докази, які б свідчили про такий стан здоров`я підозрюваного, який би унеможливлював подальше перебування ОСОБА_4 в умовах СІЗО, слідчому судді не надані.
Посилання сторони захисту на можливість застосування до підозрюваного домашнього арешту слідчий суддя вважає необґрунтованим, оскільки такий запобіжний захід не зможе нівелювати вищезазначених ризиків.
У зв`язку з наведеним клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення, а в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 177-178, 182-183, 193, 194, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого задовольнити частково.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 12 жовтня 2021 року.
У задоволенні клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.
Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 12 жовтня 2021 року.
Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1