ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2374/21 Справа № 204/4018/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 20 липня 2021 року, постановлену щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Глибокий Потік, Тячівського району Закарпатської області, громадянина України, засудженого вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28.02.2019,
про відмову в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_6 (в режим відеоконференції),
захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 20 липня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Мотивуючи постановлене рішення суд, врахувавши що засуджений ОСОБА_6 відбув більше половини призначеного йому покарання, його характеристику за місцем відбування покарання, наявність у нього дисциплінарного стягнення за перебування у стані алкогольного сп`яніння, яке було знято, 3 заохоченнь, дійшов висновку, що засуджений не довів своє виправлення, й не досяг такого стану, за якого від нього не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, а тому відмовив у задоволенні його заяви.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання на невідбутий строк.
Обґрунтовуючи свої вимоги, захисник посилається на незаконність судового рішення. На переконання захисника, суд, відмовляючи в задоволенні заяви засудженого, не надав належної оцінки тому, що за час відбування покарання ОСОБА_6 характеризується позитивно, добре ставиться до праці, дотримується встановлених правил поведінки, вину у вчиненому злочині усвідомив та кається. До того ж, захисник звертає увагу, що ОСОБА_6 відбув більше 2/3 призначеного покарання, а тому своїм ставленням до праці та сумлінною поведінкою довів виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника про безпідставну відмову у застосуванні щодо ОСОБА_6 умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з такого.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, зі змісту наведених положень законодавства видно, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді заяви ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення, повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.
Як видно з матеріалів провадження, ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28.02.2019, яким його засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.
Початок строку відбування покарання рахується з 24.04.2019, кінець строку відбування покарання 24.05.2022.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні заяви засудженого, судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_6 відбув більше половини призначеного йому покарання, особу засудженого, який за місцем відбування покарання характеризується посередньо, не завжди дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, правил внутрішнього розпорядку установи, до праці ставиться сумлінно, виконує норми виробітку, вину у скоєному злочині усвідомив, глибоко кається, має дисциплінарне стягнення та заохочення.
Беручи до уваги встановлені судом відомості, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, та з огляду на суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, його поведінку протягом всього строку відбування покарання, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей провадження у сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання, є недоцільним.
Вирішуючи питання обґрунтованості вимог скарги захисника, колегія суддів виходить й з того, що ОСОБА_6 хоча і працевлаштовий, до праці ставиться добре, вину визнав та кається, однак за весь час відбування покарання засуджений характеризується посередньо, й має лише 4 заохочення, що у сукупності вказує на недоведення ним свого виправлення у повному обсязі.
При цьому, колегія суддів зауважує, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання, відповідно до ст. 9 КВК України, є його обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.
Доводи захисника про ненадання судом належної оцінки особі ОСОБА_6 , є неспроможними, оскільки суд оцінив вагомі обставини, які можуть вплинути на рішення про умовно-дострокове звільнення та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення його заяви.
Отже, надаючи оцінку наведеним обставинам в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування щодо засудженого положень ст. 81 КК України.
З оглядщу на викладене, суд вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, за доводами апеляційної скарги, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 20 липня 2021 року, щодо ОСОБА_6 , про відмову в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту його проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4