В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001042 від 10.09.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уроджененця смт. Березинне Тарутинського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з незакінченою середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
09 вересня 2021 року, близько 18 години 00 хвилини, громадянин ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в дворі загального користування, що розташований за адресою АДРЕСА_3 , де на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, затіяв сварку із потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_4 , в ході якої, діючи умисно, тримаючи в руці ніж, виявляв ззовні намір позбавити потерпілого життя, тобто погрожував вбивством, демонструючи при цьому для більшого залякування потерпілого ніж, на зауваження і побоювання потерпілого ч ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , не реагував і продовжував до нього наближатись показуючи реальну можливість здійснити погрозу. За сукупності обставин, що склалися, а саме, ОСОБА_3 демонструючи предмет подібний до ножа та висловів про вбивство потерпілого ОСОБА_4 , останній сприйняв погрозу вбивством як реальну загрозу своєму життю.

Таким чином, ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України тобто погроза вбивством.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_6 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. Дану заяву додано до обвинувального акту.

Потерпілим ОСОБА_4 також надано заяву, в якій він стверджує про роз`яснення йому змісту встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, а також наявна його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому він просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву останнього, в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість, та не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутності заперечення потерпілого щодо розгляду у спрощеному провадженні, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням наявних клопотань сторони обвинувачення, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт може бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, аналізуючи досліджені у справі докази та оцінюючи їх у сукупності, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку), і кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 129 КК України, а саме погроза вбивством.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, які б згідно ст. 66 КК України пом`якшували покарання ОСОБА_3 - є щире каяття.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_3 зокрема те, що останній має постійне місце, за допомогою в КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» - не звертався, перебував в зоні ООС.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч.1 ст.129 КК України у виді обмеження волі, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів.

При цьому, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді обмеження волі бере до уваги те, що матеріали кримінального провадження не містять обмежень, передбачених ч.3 ст.61 КК України, щодо призначення такого виду покарання.

Суд, приймаючи до уваги наведене вище, наявність обставин, що пом`якшують покарання, вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_3 положення ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним у подальшому інших кримінальних правопорушень, із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Питання про долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Підстав, передбачених ст. ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати у розмірі 686 грн. 48 коп. за проведення експертизи холодної зброї, висновок експерта №СЕ-19/107-21/7635-ХЗ від 13.09.2021, яку проведено Закарпатським НДЕКЦ при МВС України, слід стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, ст. ст. 12, 50, 75,76, 129 КК України суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уроджененця смт. Березинне Тарутинського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з незакінченою середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.129 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, що передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави процесуальні витрати у розмірі 686 грн. 48 коп. за проведення експертизи холодної зброї, висновок експерта №СЕ-19/107-21/7635-ХЗ від 13.09.2021, яку проведено Закарпатським НДЕКЦ при МВС України.

Речові докази:
- металевий ніж у чорному чохлі, поміщений до спец пакету №SUD 2029958, який слугував знаряддям вчинення кримінального правопорушення, відповідно до положень п.1 ч. 9 ст.100 КПК України, - знищити.
- змив із ножа на стерильну вушну паличку, яку поміщено у білий паперовий конверт з інформаційним позначенням - залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії стороною кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1