ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/1227/21
Номер рядка у звіті 93
24 грудня 2021 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря с/з ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницький, Київської області, українця, громадяна України, розлученого, освіта середня, офіційно не працюючого, інвалідом будь-якої групи, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, учасником АТО (ООС), депутатом будь-якого рівня не являється, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП не відомий, раніше судимого:
1) 15.12.2014 р. вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
2) 08.02.2021 р. вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області за ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Переяслав- Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15.12.2014 за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років, призначено остаточно покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, -
Він же, повторно, 31.08.2020 близько 23 години 30 хвилин, більш точний час слідством не встановлений, перебуваючи за адресою: Черкаська область, с. Софіївка, більш точне місце слідством не встановлено, за попередньою змовою із двома особами, відомості відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання їх негативних наслідків, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, таємно, спільно із особою, відомості відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, шляхом зламу вхідних дверей металевим ломом, проникли до приміщення базової станції мобільного зв`язку № СК 9010, що розташована за адресою: Черкаська область, с. Софіївка, звідки намагалися здійснити крадіжку чотирьох акумуляторних батарей «Coslight 6-GFM-150Х/В-чайл код», які належать ТОВ «лайфселл», вартістю 8188 гривень 96 копійок, при цьому, в цей час інша особа, відомості відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, знаходячись поза приміщенням вказаної станції мобільного зв`язку, спостерігала, щоб їхні дії ніким не були помічені, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, а саме в зв`язку з його припиненням працівниками поліції.
Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у приміщення, вчиненій за попередньою змовою групою осіб та за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, тобто в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у приміщення, вчинену за попередньою змовою групою осіб, вчинену повторно.
19.04.2021 року між прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_7 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України; зобов`язався співпрацювати у викритті кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою.
За вказаною угодою сторони погодили покарання:
-за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;
-за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Суд вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватими, відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів.
Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно заяви, що міститься в матеріалах справи, представник потерпілого не заперечує проти затвердження судом угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої міри покарання. Цивільний позов не заявляв.
У судовому засіданні прокурор просив крім визначеного угодою покарання призначити покарання на підставі ст. 71 КК України, оскільки ОСОБА_4 засуджений 08.02.2021 р. за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області за ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 6 років позбавлення волі. Остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 6 років 1 місяця позбавлення волі.
У судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, а обвинувачений має права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема про характер обвинувачення, щодо якого він визнав себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом та, що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.
Вислухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинуваченого ОСОБА_4 , який підтвердив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення останньому узгодженої міри покарання.
Обвинуваченому роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі становлять 5802,48 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд -
Затвердити угоду від 19.04.2021 року про визнання винуватості між прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:
-за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;
-за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.02.2021 р. у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 6 (шести) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту оголошення вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.02.2021, з 08.02.2021 року, зарахувавши у відповідності до ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення ОСОБА_4 в період з 05.07.2017 року по 23.03.2018 року, з 03.06.2020 року по 04.06.2020 року, та з 03.12.2020 року по день набрання вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.02.2021 року законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 5802,48 грн.
Речові докази по справі:
- вісім слідів папілярних узорів, відкопійованих на вісім відрізків липкої стрічки, які були вилучені 21.08.2020 під час ОМП за адресою: с. Піщане Золотоніського району Черкаської області; п`ять слідів папілярних узорів, відкопійованих на два відрізки липкої стрічки; два сліди транспортного засобу, які відкопійовані на два окремі гіпсові зліпка; два відрізки липкої стрічки з відкопійованими п`ятьма слідами рук, наклеєні на аркуш паперу; врізний замок у розібраному вигляді; монтировка та предмет зовні схожий на монтировку; два гіпсових зліпки зі слідами низу взуття, які передані на зберігання в кімнату речових доказів Золотоніського РВП - знищити;
- чотири акумуляторні батареї марки «Coslight 6-GFM-150Х/В-чайл код», передані на відповідальне зберігання власнику; автомобіль марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , переданий під відповідальне зберігання адвокату ОСОБА_8 залишити в розпорядженні власників;
- пару кросівок, вилучених у підозрюваного ОСОБА_4 , які передані на зберігання в кімнату речових доказів Золотоніського РВП повернути власнику.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1