Справа № 529/515/21
Провадження № 1-кп/529/78/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька Полтавської області кримінальне провадження № 0000319 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт Диканька Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, який є особою з інвалідністю ІІІ групи, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше судимого:

- 05.04.2007 вироком Диканського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік,

- 15.05.2008 вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

- 10.01.2009 вироком Диканського районного суду Полтавської області за ч. 1 ст. 187, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки,

- 05.10.2016 вироком Київського районного суду м. Полтави за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 5 років,

- 07.03.2017 вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 20.09.2019 звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 11 днів,

- 13.05.2021 вироком Диканського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1 700,00 грн, штраф сплачено 13.05.2021,

обвинуваченого у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

04 червня 2021 року близько 21 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на кухні в будинку по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , під час словесної сварки із ОСОБА_6 , на ґрунті виниклих неприязних відносин, умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, наніс правою рукою один удар в область правого ока потерпілої ОСОБА_6 , від якого вона впала на підлогу, завдавши останній легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді забійної рани м`яких тканин верхньої повіки правого ока.

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого кримінального проступку, викладеного в обвинувальному акті, які відповідають дійсності. При цьому вказав, що дійсно 04 червня 2021 року він перебував у будинку, що належить ОСОБА_5 , в якому також знаходилася ОСОБА_6 . Між ним та ОСОБА_6 виникла сварка, в ході якої він наніс правою рукою один удар в область правого ока ОСОБА_6 , від чого вона впала на підлогу. Обвинувачений вказав, що щиро кається у вчиненому.

Прокурор зазначила, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкримінований кримінальний проступок вчинено обвинуваченим, тому, з урахуванням того, що останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі у травні 2021 року притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного кримінального проступку, просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за ч. 2 ст. 125 КК України, у виді арешту строком чотири місяці, обравши обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту із зали суду.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, покази надані на досудовому слідстві підтримала, цивільний позов не пред`являла.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку за ч. 2 ст. 125 КК України визнав повністю, не заперечував фактичні обставини кримінального провадження, правильно розуміє та усвідомлює зміст обставин кримінального проступку, в якому обвинувачується, а також те, що обставини кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 за фактом заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, іншими учасниками судового провадження не оспорюються, після роз`яснення обвинуваченому та іншим учасникам кримінального провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження був обмежений допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу цього обвинуваченого з визнанням недоцільності дослідження інших доказів, що стосуються обвинувачення.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в іншим спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує визнання своєї вини, щире каяття обвинуваченого.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно з ст. 67 КК України, суд враховує рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Мотиви призначення покарання.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен враховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, щире каяття обвинуваченого, наявність на його утриманні малолітньої дитини, те, що останній сплатив визначений йому попереднім вироком суду штраф за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто повністю відбув покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. В свою чергу, судом враховується, що ОСОБА_4 будучи засудженим 13.05.2021 вироком суду за ч. 2 ст. 125 КК України, на шлях виправлення не став та скоїв через незначний час аналогічний проступок, в зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання у виді громадських робіт, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 66, 67, ч. 2 ст. 125 КК України, ст. ст. 349, 369-371, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 /двісті сорок/ годин.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок суду, за виключенням тих обставин, що не були досліджені в судовому засіданні, може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1