Провадження № 1-кс/712/6349/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2021 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси, клопотання старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002507 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Деренківець, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області, українця, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, без постійного місця проживання, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 263 КК України,
В С Т А Н О В И В:
02 грудня 2021 року до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002507 від 14.09.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
За даними матеріалів досудового розслідування ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, останній раз 09.07.2020 Корсунь-Шевченківським районним суду Черкаської за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 без передбаченого законом дозволу у невстановленому досудовим слідством місці, час та спосіб придбав вогнепальну зброю та бойові припаси, які помістив до мішка та заховав на стелі під дахом в приміщенні фельдшерського пункту нефункціонуючого комплексу будівель фермерського господарства в с. Деренківець, Черкаська область, де в подальшому зберігав їх без передбаченого законом дозволу з метою збуту.

У подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, 06.10.2021, близько 23 год. 39 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в камері № 50 Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України в ході телефонної розмови із залученим для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, ОСОБА_7 домовився з останнім про збут вогнепальної зброї та бойових припасів.

08.10.2021 року о 12 год. 27 хв. ОСОБА_7 за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 перерахував грошові кошти в сумі 1000,00 грн. на номер телефону, який вказав ОСОБА_5 та цього ж дня о 12 год. 28 хв. ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_5 , який утримується в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, та в ході телефонної розмови ОСОБА_5 вказав на місце, де знаходяться вогнепальна зброя та боєприпаси, де цього ж дня під час огляду вказаної схованки виявлено та вилучено обріз гладкоствольної двохствольної мисливської рушниці з горизонтально-спареними стволами 16 калібру моделі ТО-БМ промислового виробництва СРСР, конструкцію якої змінена саморобним способом шляхом вкорочення стволів та видалення прикладу, який відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-21/12296-БЛ від 19.10.2021 року являється короткоствольною вогнепальною зброєю.

Окрім цього, виявлено та вилучено корпус бойової оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 та уніфікований підривник дистанційної дії до ручних гранат модернізованим УЗРГМ-2, який є засобом підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42. Які відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/124-21/12314 від 29.10.2021 року в конструктивному поєднанні відносяться до категорії боєприпасів.

Окрім того виявлено та вилучено корпус бойової оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 та уніфікований підривник дистанційної дії до ручних гранат модернізованим УЗРГМ, який є засобом підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42. Які відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/124-21/12315 від 29.10.2021 року в конструктивному поєднанні відносяться до категорії боєприпасів.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше неодноразово судимий,-

-03.10.2008 року вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, 06.05.2009 року звільнений умовно-достроково з Олександрівської виправної колонії Кіровоградської області;

-30.11.2010 року вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. 28.09.2012 року звільнений умовно-достроково з Черкаської виправної колонії № 62;

-06.06.2013 року вироком Чигиринського районного суду Черкаської області за ч.ч.2,3 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, 04.06.2018 року звільнений з Старобабанівської виправної колонії № 92 по відбуттю строку покарання;

-03.05.2019 року вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ч.2 ст. 186, ст. 69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки;

-09.07.2020 року вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської за ч.2 ст. 185 КК України області до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки.

30.11.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання, збут вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Слідчий у клопотанні зазначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме: даними протоколу огляду місця події; даними протоколу обшуку; показами свідків; даними протоколу про результати аудіо-, відео контролю за особою; даними протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем); даними протоколу про результати контролю за вчиненням злочину; висновками судових експертиз; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. У свою чергу ОСОБА_5 на даний час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, який відноситься до тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Метою застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: 1) можливе переховування від органів досудового розслідування та/або суду; 2) можливий незаконний вплив на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; 3) можливе вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування, на думку слідчого, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, власного житла також не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, які б утримували його в м. Черкаси, тому в разі необрання йому запобіжного заходу останній усвідомлюючи те, що він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, після звільнення з установи, де він відбуває покарання за вироком суду, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, змінити місце проживання чи виїхати за кордон.

Ризик незаконного впливу на свідків та експерта в даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 фактично утримується в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», що розташована в м. Черкаси, тобто в тому ж населеному пункті, де проживають свідки, розташовані експертні установи, у зв`язку з цим, після звільнення з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» він матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності, реалізувати спробу помсти особі, залученої до конфіденційного співробітництва, а також матиме змогу незаконно впливати на експертів у даному кримінальному провадженні.

Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 будучи неодноразово засудженим за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не став та під час відбування покарання пов`язаного з позбавленням волі вчинив умисний тяжкий злочин, в зв`язку з чим, ОСОБА_5 в разі необрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по відбуттю строку покарання матиме реальну змогу вчинити насильницький злочин з мотивів помсти особі, що була залучена до контролю за вчиненням злочину.

Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; запобігати спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також слідчий просить врахувати, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який, відповідно до ч.1 ст.263 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а також те, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також зважаючи на те, що досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначеним у клопотанні ризикам будь-яким іншим із передбачених у КПК України більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із позбавленням волі, тому існує достатньо реальних підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 підтримали клопотання та просили застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання слідчого про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 у вирішенні клопотання покладався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя робить наступні висновки.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з практикою ЄСПЛ, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п.32, Series A, № 182).

Слідчим суддею встановлено, що 14 вересня 2021 року до ЄРДР внесено відомості за ч. 1 ст. 263 КК України, відповідно до яких до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали про те, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів отримано інформацію про те, що мешканець м. Черкаси гр.. ОСОБА_8 має намір збути боєприпаси гр.. ОСОБА_9 .

30.11.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання, збут вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується даними протоколу огляду місця події; даними протоколу обшуку; показами свідків; даними протоколу про результати аудіо-, відео контролю за особою; даними протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем); даними протоколу про результати контролю за вчиненням злочину; висновками судових експертиз; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

З огляду на викладене, підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним інкримінованого йому злочину за ч. 1 ст. 263 КК України є обґрунтованою.

Не заперечував своєї причетності до вчинення злочину і сам підозрюваний у судовому засіданні.

Щодо наявності ризиків, на які посилався слідчий та прокурор, то слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, власного житла також не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, які б утримували його в м. Черкаси, тому в разі необрання йому запобіжного заходу останній усвідомлюючи те, що він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, після звільнення з установи, де він відбуває покарання за вироком суду, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, змінити місце проживання чи виїхати за кордон.

Крім того, відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, востаннє 09.07.2020 року вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської за ч.2 ст. 185 КК України області до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, що свідчить про схильність підозрюваного до вчинення злочинів та відповідно про його негативну репутацію.

Ризик незаконного впливу на свідків та експерта в даному кримінальному провадженні є очевидним з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_5 фактично утримується в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», що розташована в м. Черкаси, тобто в тому ж населеному пункті, де проживають свідки, розташовані експертні установи, у зв`язку з цим, після звільнення з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» він матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності, реалізувати спробу помсти особі, залученої до конфіденційного співробітництва, а також матиме змогу незаконно впливати на експертів у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_5 є раніше судимою особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, а відтак до нього може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Наявність вищевказаних доведених ризиків, на думку слідчого судді, дають підстави для висновку про можливість відступу від викладеної у рішеннях ЄСПЛ презумпції нетримання особи під вартою.

З огляду на викладене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобігання та мінімізації вищевказаних ризиків, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_5 на даному початковому етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до вимог п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісьмидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та вважає за можливе визначити розмір застави у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620 грн., що зможе дисциплінувати підозрюваного, у разі внесення якої покласти на підозрюваного конкретні обов`язки за ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 181, 183, 184, 194, 196, 309, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002507 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.
Строк тримання під вартою рахувати з 02 грудня 2021 року по 30 січня 2022 року включно.
Для утримання підозрюваний підлягає направленню до слідчого ізолятора м. Черкаси.
Визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави 20 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 49 620 грн. ( сорок девять тисяч шістсот двадцять гривень 00 коп.), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), та у разі внесення якої покласти на нього зобов`язання:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду по кожному виклику;
- не відлучатися за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання .
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Виконання ухвали покласти на слідчих слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області
Копію ухвали суду вручити підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1