У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1874/21

№ 1-кп/183/549/22

11 січня 2022 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000041 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченогоу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.186, ч.2, ч.3 ст. 185, ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченогоу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.186, ч.2, ч.3 ст. 185, ч.1 ст.263 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, мотивуючи свою позицію тим, що, ризики, які були враховані судом при обранні йому запобіжного заходу тримання під вартою не змінилися, нових обставин для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не з`явилося, тому продовження строку тримання під вартою необхідне для забезпечення розгляду кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, просив змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме домашній арешт, мотивуючи свою позицію тим, що обвинувачений має постійне місце проживання, переховуватися від суду не буде, а відтак, ризики, на які вказує прокурор, є недоведеними.

Обвинувачений підтримав свого захисника, просив звільнити його з під варти, зазначивши при цьому, що посилання прокурора на відсутність у нього соціальних зв`язків, а також на той факт, що він офіційно не працевлаштований, не підтверджено належними та допустимими доказами.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні клопотання прокурора про необхідність продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується, зокрема, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст. 185, ч.1 ст.263 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України є тяжкими, за вчинення яких передбаченні покарання санкціями ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, відповідно.

У зв`язку з цим суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), який у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Крім того, з обвинувального акту вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи неодноразово судимим, в останній раз 19.11.2015 року до 6 років позбавлення волі, будучі звільненим 13.11.2020 року по відбуттю покарання, через 1 місяць 27 днів з моменту його звільнення, знову обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень.

За таких обставин суд погоджується з думкою прокурора про те, що на цей час є наявними ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування обвинуваченого від суду, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, та вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень.

Суд приймає до уваги посилання обвинуваченого ОСОБА_5 на недоведеність прокурором обставин, якими обґрунтоване клопотання про продовження запобіжного заходу, однак, будь яких доказів на спростування цих обставин стороною захисту надано не було.

Ці обставини можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Тому, на думку суду, на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому продовження обвинуваченому строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Отже, враховуючи всі обставини по справі, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити на 60 днів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 214, 372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченомуу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.186, ч.2, ч.3 ст. 185, ч.1 ст.263 КК України, продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 10 березня 2022 року включно.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4).

Повний текст ухвали оголошено 14 січня 2022 року о 09.00 годині.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1