20.11.2019 Справа № 756/847/17
Унікальний № 756/847/17
Провадження № 1-кп/756/189/19
У Х В А Л А
20 листопада 2019 року Оболонський районний суд м. Києва
у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
додаткових присяжних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
за участю секретаря ОСОБА_8 ,
прокурорів ОСОБА_9 ,
представника потерпілої ОСОБА_10 ,
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
обвинуваченого ОСОБА_14 ,
провівши судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27, п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
Прокурор ОСОБА_9 через канцелярію суду подав письмове клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_14 , вказуючи що ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу обвинуваченому не змінилися, а саме існує ризик ухилення обвинуваченого від суду, а також перебуваючи на волі може вчиняти дії щодо впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_9 підтримав подане клопотання, вказуючи на ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Представник потерпілої підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_11 категорично заперечував щодо даного клопотання, на підтвердження заперечення подав письмові докази, вказав, що сторона обвинувачення в порушення вимог Вищого спеціалізованого суду при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу не надає суду відомості щодо наявності по відношенню до ОСОБА_14 запобіжних заходів обраних в рамках інших кримінальних проваджень іншими районними судами м.Києва та Київської області. Ризики на які посилається сторона обвинувачення у своєму клопотанні є надуманими. На даний час не існує будь якого процесуального документу щодо ОСОБА_14 , який би набрав законної сили та було б підтвердженням здійснення останнім втечі з під варти з метою уникнення від кримінальної відповідальності. З урахування вищенаведеного та ту обставину що ОСОБА_14 тривалий час утримується під вартою, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, оскільки немає жодних законних підстав для продовження запобіжного заходу.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_12 категорично заперечував щодо задоволення клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказав, що всі клопотання подані стороною обвинувачення раніше тотожні із сьогоднішнім клопотанням, зазначаються одні і ті ж самі ризики та доводи щодо підстав для продовження запобіжного заходу, просив відмовити в клопотанні, також вказуючи, що наведені прокурором ризики не заслуговують на увагу.
Обвинувачений ОСОБА_14 категорично заперечував щодо поданого стороною обвинувачення клопотання, вказав, що прагне і буде сприяти об`єктивному розгляду всіх кримінальних проваджень щодо нього, бажає давати і буде давати покази, які викриватимуть злочинні наміри та дії високо посадовців органів прокуратури України, поліції та представників бізнесу України зокрема ОСОБА_15 . Звернув увагу склад суду присяжних, будучи без запобіжного заходу у 2018 році, сумлінно виконував всі процесуальні обов`язки, щодо явки до суду, викладені прокурором ризики є надуманими та безпідставними. Крім того, сторона обвинувачення навмисно затягує розгляд даного кримінального провадження. Далі вказав, що з незрозумілих підстав він утримується в умовах ізолятора тимчасового тримання де створенні для нього жахливі, нестерпні умови, йому не надається кваліфікована медична допомога, у такий спосіб він постійно піддається катуванню та тортурам. Звернув увагу суду присяжних, що стороною обвинувачення зухвало та грубо порушуються всі його Конституційні права та принижується його честь та гідність як людини та громадянина України.
Захисник ОСОБА_13 категорично заперечував щодо заявленого клопотання, підтримав позицію своїх колег, та вказав, що суд не може задовольнити клопотання прокурора, поза межами КПК України, клопотання не підтверджено жодним належним та допустимим письмовим доказом. Свідок ОСОБА_16 допитаний з боку сторони обвинуваченням у даному кримінальному провадженні надав покази, які прямо протирічать обставинам, які викладенні в поданому клопотанні про продовження запобіжного заходу. Просив відмовити в задоволенні заявленого клопотання, при цьому звернув увагу суду, що сторона обвинувачення вказуючи про неможливість обрання ОСОБА_14 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, цинічно вказують про неможливість визначення розміру застави, просив відмовити в задоволенні клопотання.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.331 КПК України, під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
Головуючий суддя, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановив наступне.
Відповідно до ухвали суду обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 25.11.2019 року включно.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Враховуючи наявність ризиків, передбачених у ст.177 КПК України, які були враховані під час обрання запобіжного заходу, особу обвинуваченого, який переховувався від слідства та суду, у зв`язку з цим стосовно ОСОБА_14 під час досудового слідства було проведено спеціальне досудове розслідування та під час судового розгляду ухвалою суду було ухвалено рішення про здійснення спеціального судового розгляду, також враховуючи, що ОСОБА_14 здійснив втечу з-під варти, а також інші обставини кримінального правопорушення, ступінь тяжкості злочину, що дає підстави зробити обґрунтоване припущення, що обвинувачений може ухилитись від явки до суду чи незаконно впливати на свідків, тому головуючий суддя, вважає за можливе продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи на даний час не зможуть забезпечити дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час розгляду кримінального провадження в суді.
Крім того, у даному випадку ризик втечі, є характеристикою ситуації, що має невизначеність результату, при можливій наявності несприятливих наслідків.
Відтак, ризик можливої спроби ОСОБА_14 переховуватись від суду не може бути спростований самими твердженнями захисників та обвинуваченого про те, що останній не має наміру для виїзду за межі України. Спроби переховуватися від суду тому і не реалізовані обвинуваченим реально, оскільки останній тримається під вартою з моменту затримання та у останнього не було такої можливості і тим більше таку можливість не можна допустити.
Відповідно до п. 219 Рішення ЄСПЛ у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі "Єчюс проти Литви").
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права останнього, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, зокрема прав потерпілих у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.400 КПК України подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Крім того, суд звертає увагу і на ту обставину, що дослідження доказів у кримінальному провадженні ще не завершено, як і не завершено і з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірку їх доказами, тобто не виконано вимоги ст. 363 КПК України.
Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України вважаємо, що розмір застави визначати не слід, оскільки ОСОБА_14 обвинувачується у скоєнні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини.
З огляду на наведене, головуючий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, обвинуваченому ОСОБА_14 слід продовжити строк тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 331, 372 КПК України, головуючий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 18.01.2020 року включно.
Ознайомити та вручити обвинуваченому під розпис копію ухвали про продовження запобіжного заходу.
Ухвалу про продовження запобіжного заходу передати для виконання до ізолятору тимчасового тримання ГУ НП у м. Києві.
В частині заявленого ОСОБА_14 заяв щодо ненадання останньому належної медичної допомоги та неналежних умов тримання під вартою в умовах ізолятора тимчасового тримання ГУ НП в м.Києві, направити листи до прокуратури м. Києва для організацій перевірок, та за наявності підстав для реагування у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя ОСОБА_1