Ухвала
Іменем України
22 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 753/3428/21
провадження № 51-4842ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 15 червня 2021 року,
встановив:
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року відмовлено у відкритті кримінального провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_4 . Заяву ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повернуто особі, яка її подала.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 червня 2021 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення. В порядку ст. 404 КПК України вищевказану ухвалу місцевого суду змінено, виключено з резолютивної частини ухвали рішення суду про відмову у відкритті провадження. В решті ухвалу суду залишено без зміни.
Зі змісту касаційної скарги убачається, що засуджений не погоджується

з вказаними судовими рішеннями.
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків 15 днів з дня отримання копії ухвали.
У межах наданого строку засуджений звернувся до суду із заявою про усунення недоліків касаційної скарги, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі Верховного Суду, не усунув.
Зокрема, засуджений, як і попереднього разу, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені судами першої та апеляційної інстанцій при постановленні оскаржених судових рішень,

як на підставу, визначену п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, для їх скасування, доводів

на обґрунтування зазначеної позиції з урахуванням положень ст. 412 цього Кодексу не наводить.
Окрім вказаного, вимоги засудженого, викладені у заяві про усунення недоліків, про скасування ухвали апеляційного суду та направлення апеляційної скарги

до суду апеляційної інстанції не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги.
До того ж засуджений вказує на оскарження ним ухвал як суду першої, так і апеляційної інстанцій, тоді як вимоги формулює про скасування лише рішення апеляційного суду, що вказує на допущені суперечності і перешкоджає суду касаційної інстанції визначитись з предметом перевірки у касаційному порядку.
Згідно ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З огляду на те, що засудженим не були виконані вимоги попередньої ухвали, його касаційна скарга підлягає поверненню.
Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року та

ухвалу Київського апеляційного суду від 15 червня 2021 року з усіма доданими

до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3