Справа №949/22/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 року м.Дубровиця
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,
засудженого: ОСОБА_4 ,
захисника засудженого: ОСОБА_5 ,
інспектора пробації: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця подання фахівця Дубровицького районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого,

В С Т А Н О В И В :
Представник Дубровицького районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області ОСОБА_6 звернувся до Дубровицького районного суду Рівненської області із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання.

Подання обгрунтовує тим, що вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 грудня 2020 року, ОСОБА_4 за 2 ст.185 КК України був засуджений до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном в 1 (один) рік. На облік Дубровицького районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Рівненській області він був поставлений 28 січня 2021 року. В період іспитового строку проявив себе з негативної сторони. На даний час ніде не працює і проживає один. Засуджений не виконує покладений на нього судом обов`язок - періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. На міри профілактичного характеру та попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання не реагує, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. При постановці на облік 12 лютого 2021 року ОСОБА_4 , були роз`яснені порядок та умови звільнення від відбування покарання, згідно ч. 3 ст. 164, ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України, а також наслідки ухилень від виконання покладених на нього судом обов`язків, скоєння правопорушень, нових злочинів. Одночасно він був зобов`язаний з`являтись для періодичної реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації два рази на місяць, в перший та третій вівторок кожного місяця. Проте 16 лютого 2021 року ОСОБА_4 без поважних причин не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. 17 лютого 2021 року працівниками Дубровицького районного сектору було здійснено виїзд за місцем проживання ОСОБА_4 для встановлення причин його неявки на періодичну реєстрацію. Під час виїзду було встановлено, що ОСОБА_4 не з`явився на періодичну реєстрацію без поважної причини, у зв`язку з чим йому було оголошено письмове попередження. Незважаючи на попередження та міри профілактичного характеру, засуджений ОСОБА_4 16 березня 2021 року повторно без поважних причин не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Поведінка засудженого ОСОБА_4 в період іспитового строку свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

В судовому засіданні інспектор Дубровицького районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області ОСОБА_6 просив задоволити подання, але додатково пояснив, що засуджений після подачі вказаного подання до суду, почав з`являтись на реєстрацію до Сарненського РС №1, на підтвердження чого долучив копію листка реєстрації відносно засудженого ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні вважала за можливе відмовити в задоволенні подання, оскільки на даний час ОСОБА_4 з`являється на відмітку, що свідчить про його небайдужість до наслідків неявки до органу пробації.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив у задоволенні подання відмовити, оскільки на даний час він вже з`являється на відмітку до органу пробації. Крім того, вказав, що бажає виправитись і все для цього готовий зробити та пояснив, що не з`являвся на відмітку, бо хворів.

Захисник засудженого ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні подання, оскільки засуджений не є небезпечним для суспільства. На даний час він з`являється для реєстрації і тим самим доводить, що бажає виправитись.

Заслухавши думку прокурора, інспектора пробації, думку засудженого, захисника засудженого, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 №04/2021 вбачається, що вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 грудня 2020 року, ОСОБА_4 за 2 ст.185 КК України було засуджено до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном в 1 (один) рік (а.с.2).

Як вбачається із повідомлення фахівця Дубровицького районного сектору філії ДУ "Центр пробації" в Рівненській області, на облік Дубровицького РС з питань пробації ОСОБА_4 поставлений 28 січня 2021 року (а.с.5).

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Із законодавчого визначення слідує, що несприятливі правові наслідки у виді направлення засудженого для реального відбування призначеного покарання визначаються його поведінкою протягом іспитового строку за умов невиконання покладених на нього обов`язків, допущення систематичних правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, вчинення нового злочину і цим самим не доведено своє виправлення. У кожному конкретному випадку суд повинен з`ясувати причини невиконання законодавчо визначених умов.

Контроль за поведінкою засуджених осіб, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, та його порядок визначений Кримінально-виконавчим кодексом України (далі - КВК).

За приписами ч.3 ст.166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частина 4 цієї статті встановлює, що письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

В обґрунтування подання представником органу пробації зазначено, що ОСОБА_4 протягом іспитового строку без поважних причин не з`являвся на реєстрацію.

12 лютого 2021 року ОСОБА_4 було роз`яснено вимоги ч.3 ст. 164 Кримінально-виконавчого кодексу України, а також наслідки ухилення від виконання, покладених на нього судом обов`язків або систематичного порушення громадського порядку, про що засуджений був ознайомлений під підпис (а.с.16).

Постановою фахівця Дубровицького районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області ОСОБА_6 від 12 лютого 2021 року, ОСОБА_4 було зобов`язано з`являтись для періодичної реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації два рази на місяць: в перший та третій вівторок кожного місяця (а.с.19).

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 був ознайомлений як із наслідками невиконання покладених на нього обов`язків, так із постановою про встановлення днів явки на реєстрацію від 12 лютого 2021 року.

Проте засуджений ОСОБА_4 в період іспитового строку не з`являвся 16 лютого 2021 року та 16 березня 2021 року для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (а.с.39).

З письмових пояснень ОСОБА_4 в матеріалах подання вбачається, що 16 лютого 2021 року він не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, оскільки ремонтував грубу, а 16 березня 2021 року він не з`явився без поважних причин (а.с.24, 39).

17 лютого 2021 року ОСОБА_4 було оголошено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання (а.с.25).

Підпунктом 5 пункту 2 розділу IV Порядку визначено, що поважними причинами неявки засудженої особи за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк відповідно до частини першої статті 34, частини першої статті 37, частини шостої статті 41 КВК України визнаються несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, які фактично позбавляють її можливості своєчасно прибути за викликом (документально підтверджені).

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Із наведених положень закону вбачається, що підставами для скасування судом звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання є: 1) невиконання засудженим покладених на нього обов`язків; 2) систематичне (три і більше разів) вчинення засудженим правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Необхідною умовою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого до місць позбавлення волі є з`ясування поважності причин неявки до кримінально-виконавчої інспекції або інші обставини, що фактично позбавили його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.
Суд вважає, що самі по собі неявки засудженого ОСОБА_4 до органу з питань пробації для реєстрації 16 лютого 2021 року та 16 березня 2021 року, не можуть свідчити про його небажання стати на шлях виправлення.
Крім того, з дослідженого в судовому засіданні копії листка реєстрації засудженого ОСОБА_4 вбачається, що він 05 жовтня 2021 року та 19 жовтня 2021 року з`являвся для реєстрації, що свідчить, що на даний час він не ухиляється від покладених на нього судом обов`язків та бажає стати на шлях виправлення.

Іншою обставиною, яка може слугувати підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, відповідно до вимог ч.2 ст.78 КК України та ст. 166 КВК України є систематичне вчинення правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення. Однак, правопорушень, які б тягнули за собою адміністративні стягнення і свідчили про його небажання стати на шлях виправлення, засуджений в період дії іспитового строку не допускав.
Судом встановлено, що в матеріалах особової справи відсутні переконливі докази того, що засуджений не бажає стати на шлях виправлення, умисно ухиляється від явки на реєстрацію, умисно не виконує покладені на нього судом обов`язки. Крім того, як встановлено судом, на даний час засуджений змінив своє ставлення до обов`язку з`являтись на реєстрацію, він має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, не притягувався до адміністративної відповідальності, інших доказів інспектором не надано. А вказані два факти неявки засудженого до органу з питань пробації не можуть слугувати підставою для заміни призначеного судом покарання на реальне відбуття покарання в місцях позбавлення волі та не свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, а тому на даний час, суд не вбачає підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення останнього для відбування призначеного покарання.
Суд наголошує, що основною метою покарання є не кара, а саме виправлення засуджених, і тому якщо існує будь-яка ймовірність останнього без відбування покарання, обов`язком суду є використати всі можливості для цього, доки вони не будуть вичерпані остаточно, а тому вважає за можливе надати ОСОБА_4 можливість для того, щоб довести, що ним дійсно обрано шлях виправлення, попередивши засудженого про недопустимість повторних порушень в подальшому, а тому в задоволенні даного подання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
В задоволенні подання фахівця Дубровицького районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя:підпис
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду
Суддя Дубровицького
районного суду
Рівненської області ОСОБА_1