Дата документу 19.08.2021 Справа № 335/4259/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/4259/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1509/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.199 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали оскарження ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 09 серпня 2021 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

20 лютого 2020 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя засуджено за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень, 15 липня 2020 року штраф сплачений;

15 лютого 2021 року СД Запорізького РУП направлено до Ленінського районного суду м.Запоріжжя обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України для розгляду по суті,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відео конференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 09 серпня 2021 року, якою задоволене клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 та продовжений строк дії запобіжного заходу щодо останнього у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 07 жовтня 2021 року включно, на умовах, визначених ухвалою слідчого судді від 12 березня 2021 року.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що застосований щодо обвинуваченого запобіжний захід необхідний для запобігання можливості перешкоджання обвинуваченим інтересам правосуддя, ухиленню від суду та вчиненню іншого кримінального правопорушення. Підстав для зміни запобіжного заходу судом не встановлено. Доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який суд вважає необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, обрати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
В обґрунтування своєї скарги зазначає, що наявність підозри в тому, що обвинувачений переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливатиме на потерпілих, свідків; перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином; вчинить інше кримінальне правопорушення, продовжить кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується (ст.177 КПК України), судом в ухвалі нічим не обґрунтована та прокурором не наведено.
ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте, судимість погашена - сплачено штраф, він позитивно характеризується за місцем роботи і проживання.
Крім того, в клопотанні про обрання запобіжного заходу не було прийнято до уваги, що підозрюваний, має на утриманні тяжко хвору матір, малолітніх дітей, сім`ю, був працевлаштований.
Обраний запобіжний захід на думку сторони захисту є занадто суворим та до обвинуваченого необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням волі.

Згідно з ухвалою суду, в провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом №50000027 від 06 січня 2021 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 12 березня 2021 року щодо ОСОБА_6 було змінено раніше застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту на тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» терміном на 60 діб, тобто з 11 березня 2021 року (часу затримання) до 09 травня 2021 року включно; визначено заставу у розмірі 150 000 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками по справі. Строк дії запобіжного заходу судом було продовжено до 27 серпня 2021 року, на умовах, визначених ухвалою слідчого судді від 12 березня 2021 року.
Прокурор у судовому засіданні, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, вважала за доцільне та просила продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки судовий розгляд не закінчено, а підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.
Захисник обвинуваченого у судовому засіданні проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого заперечував, посилаючись на недоведеність ризиків, просив змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого на більш м`який у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачений у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Прокурор у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про день, час та місце розгляду провадження повідомлений належним чином, надав заяву, зі змісту якої вбачається, що, прокурор, посилаючись на свою зайнятість, вважає можливим розгляд вищевказаної апеляційної скарги у його відсутність.

Оскільки, виходячи з положень кримінального процесуального законодавства, участь прокурора при розгляді апеляційної скарги на ухвалу про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого не є обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути вищевказану апеляційну скаргу без участі прокурора.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника - адвоката ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Як зазначено у ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення у КПК України передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (статті 131, 176, 183 КПК України).
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.
Звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч.3 ст.199 КПК України).
Клопотання прокурора вказаним вимогам відповідає та має всі необхідні відомості, передбачені кримінальним процесуальним законодавством.
Наведені у клопотанні прокурора підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 перевірялись судом першої інстанції при розгляді клопотання. При цьому у судовому засіданні заслухані пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , доводи його захисника, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження строку тримання особи під вартою.
Із наданих матеріалів оскарження ухвали убачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке є тяжким злочином.
На обґрунтування висунутого обвинувачення прокурором надані докази, які судом першої інстанції будуть перевірятися на предмет їх належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку.
Перевіривши наявні матеріали провадження, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що ризики, вказані прокурором у клопотанні, не зменшились та існують на даний час.
Такими ризиками є: ризик переховування від суду, ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
Так, обвинувачений ОСОБА_6 раніше (21 лютого 2020 року) судимий за вчинення кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів; 15 лютого 2021 року щодо нього направлений обвинувальний акт до Ленінського районного суду м.Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України; на цей час ОСОБА_6 знову обвинувачується у вчиненні (в т.ч. після направлення вищевказаного обвинувального акту до суду) декількох епізодів більш тяжкого умисного кримінального правопорушення у зазначеній сфері (ч.2 ст.307 КК України), за яке передбачено безальтернативне покарання - у виді позбавлення волі на тривалий строк; всі обставини провадження ще не досліджені.
Оцінивши всі вищевказані обставини у сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що задля забезпечення даного провадження необхідно продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, оскільки ризики, які існували на момент застосування до останнього вказаного запобіжного заходу не зменшились, з огляду на особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості інкримінованого йому правопорушення та суворість можливого покарання.
Отже, задля забезпечення даного провадження необхідно продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.
Такий висновок суду не суперечить як національному законодавству, так і практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою, допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину, за умови доведеності таких ризиків (рішення у справах «Смірнов проти Росії» від 24 липня 2003 року; «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року; «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Летельєр проти Франції» від 26 червня 1991 року та ін.).
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував на те, що позбавлення свободи може бути виправданим тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (Рішення у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).
З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження та відомостей про особу обвинуваченого, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики не зменшились, та інші більш м`які запобіжні заходу будуть недостатніми для запобігання цих ризиків.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися судом та спростовані в оскаржуваній ухвалі, яка є належним чином вмотивованою.
Те, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем роботи і проживання, має утриманні малолітніх дітей, сім`ю, був працевлаштований (на що звертає увагу сторона захисту), на думку колегії суддів, правильність висновків суду першої інстанції не спростовує, оскільки суттєво не зменшує встановлених ризиків та в даному випадку не свідчить про достатність застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення його належної процесуальної поведінки і запобігання встановлених ризиків.
Доводи сторони захисту з приводу того, що обвинувачений ОСОБА_6 має на утриманні тяжко хвору матір, об`єктивно нічим не підтверджені.
Дані про те, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження теж відсутні.
Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст.407, 422-1 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 09 серпня 2021 року, якою задоволене клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 та продовжений строк дії запобіжного заходу щодо останнього у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 07 жовтня 2021 року включно, на умовах, визначених ухвалою слідчого судді від 12 березня 2021 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4