Справа № 451/734/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2021 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000122 від 09 квітня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцята жителя с.Стоянів, Червоноградського району, Львівської області , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей немає, раніше неодноразово судимого 21.04.2016 року Радехівським районним судом за ч.3 ст 185 КК України, засудженого до трьох років позбавлення волі, 4.12.2017 року згідно ст.81 КК України звільнений з місць позбавлення волі з не відбутим терміном покарання 11 місяців 10 днів, востаннє судимого вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 21 вересня 2021 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі; 19.11.2021 Радехівським районним судом Львівської області за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України із застосування положень ч.1 ст. 70 та ч.4 ст. 70 до 4 років 1 одного місяця позбавленя волі;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, а саме останній раз вироком Радехівського районного суду Львівської області від 19.11.2021 за ч.3 ст.185 та ч.3 ст. 186 КК України із застосування положень ч.1 ст. 70 та ч.4 ст. 70 до 4 років 1 одного місяця позбавленя волі, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_4 , 03 квітня 2019 року, близько 22год. 00хв., з метою вчинення крадіжки, крізь деревяну хвіртку огорожі проник в господарство ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_1 , де шляхом злому металевої скоби навісного замка, проник в господарське приміщення, що розташоване на території даного господарства, звідки таємно з корисливих спонукань та повторно, оскільки раніше вчинив корисливий злочин, судимість за який не знята у встановленому законом порядку, вчинив крадіжку металевої будівельної тачки,бувшої у використанні, що належить ОСОБА_5 , спричинивши матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 680 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав у повному обсязі свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Пояснив, що він дійсно у квітні 2019, вчинив крадіжку з господарства потерпілого металевої тачки, яку продав за 500 гривень, однак в подальшому тачку відкупив та повернув власнику. Щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, однак на адресу суду скерував заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, претензій до обвинуваченого немає.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особи обвинуваченого, щодо процесуальних витрат та речових доказів, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Обставинами, яка пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд бере до уваги, що він є особою, яка раніше була судима і судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має.

З урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України повинно бути у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, як видно з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_4 раніше був засуджений вироком Радехівського районного суду Львівської області від 19.11.2021 за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.1,4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки і 1 місяць позбавлення волі. Вказаний вирок суду не набрав законної сили.

Відповідно до ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вказано у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суд від 01.06.2020 №766/39/17, при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:

а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів);

б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).

Таким чином, покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити остаточно на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Процесуальні витрати у сумі 628,04 грн. за проведення товарознавчої експертизи необхідно стягнути з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільного позову не було пред`явлено.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання даного покарання та покарання визначеного вироком Радехівського районного суду Львівської області від 19.11.2021 остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років та двох місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи у сумі 628,04 грн.

Речові докази: металеву тачку вважати повернутими за належністю ОСОБА_5 згідно розписки від 09.04.2019 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 07.12.2021.

Суддя ОСОБА_1