Справа № 397/989/21
н/п : 1-кп/397/31/22
В И Р О К
Іменем України

26.01.2022 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000831 від 21.10.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вишково Хустського району Закарпатської області, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, проходить військову службу за контрактом на посаді старшого стрільця відділення охорони та оборони взводу охорони та оборони роти охорони та оборони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат», раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:
04.09.2019 ОСОБА_3 уклав контракт з Міністерством оборони України про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на 3 (три) роки.
Відповідно до наказу № 340 від 04.09.2019 начальника 434 центральної артилерійської бази зберігання ракет і боєприпасів (1 розряду) (по особовому складу) від 03.09.2019 № 32-РС старшого солдата ОСОБА_3 з 04.09.2019 прийнято на військову службу за контрактом, зараховано до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення, призначено на посаду та визнано таким, що справи та посаду старшого стрільця відділення охорони та оборони взводу охорони та оборони роти охорони та оборони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 прийняв.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).
Таким чином, з моменту зарахування 04.09.2019 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу, та з того ж дня, 04.09.2019, приступив до виконання військового обов`язку проходження військової служби.
Проходячи військову службу на посаді старшого стрільця відділення охорони та оборони взводу охорони та оборони роти охорони та оборони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_3 як військовослужбовець відповідно до ст. 11, 16-17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України був зобов`язаний, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, а також спеціальні обов`язки; бездоганно і неухильно додержуватися порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України; усвідомлювати та свідомо ставитися до виконання свого військового обов`язку; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Згідно зі ст. 2, 125-126, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України старший солдат ОСОБА_3 також був зобов`язаний, зокрема, захищати Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України; підтримувати бойову готовність особового складу, озброєння і техніку відділення; навчати і виховувати особовий склад відділення; забезпечувати додержання особовим складом відділення військової дисципліни; постійно працювати над удосконаленням особистого стилю роботи, бути взірцем для особового складу відділення щодо виконання службових обов`язків; виховувати поважне ставлення особового складу відділення до військової служби та свого військового фаху, розвивати в них патріотичні почуття та моральну готовність до захисту держави.
Незважаючи на викладене, 21.10.2021 о 13:30 год. ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом на посаді старшого стрільця відділення охорони та оборони взводу охорони та оборони роти охорони та оборони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання їх суспільно небезпечних наслідків перебував перед будинком АДРЕСА_3 , де побачив праворуч від вказаного будинку припаркований автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf», номерний знак НОМЕР_2 , належний ОСОБА_5 .
Підійшовши до водійських дверцят вказаного автомобіля, ОСОБА_3 виявив, що вони не зачинені та в замку запалювання знаходяться ключі.
У той момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом. Переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та ціллю особистого самозбагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, сів до салону автомобіля, ввімкнув запалювання двигуна, та, не маючи дозволу поїхав за межі смт. Лісове Кропивницького району Кіровоградської області, тим самим таємно заволодів автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Golf», номерний знак НОМЕР_2 , вартість якого складає 63934,72 грн.
У той же день, 21.10.2021 о 16:20 год працівниками сектору поліцейської діяльності №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області злочинні дії ОСОБА_3 припинено, та вилучено викрадений автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf», номерний знак НОМЕР_2 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, проте на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від надання показань суду.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від надання показань суду.

Ураховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні, суд провів судовий розгляд провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

Оскільки, обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю визнає провину, відмовився від надання суду показань, потерпілій скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 63 Конституції України також відмовився надавати показання суду, а тому за згодою учасників судового провадження, суд обмежився дослідженням матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого, досудової доповіді, а також доказів на підтвердження витрат за проведення експертизи та речових доказів, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності відношення обвинуваченого до вчиненого ним кримінального правопорушення.

Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акту, визнається судом доведеним і воно ніким не оспорюється. У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 289 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Як особа, ОСОБА_3 , є військовослужбовцем за контрактом, старшим стрільцем відділення охорони та оборони взводу охорони та оборони роти охорони та оборони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , за місцем проходження служби зарекомендував себе посередньо, одружений, проживає з дружиною (яка на даний час вагітна) та її донькою, раніше не судимий.

Також, судом враховується і досудова доповідь на обвинуваченого, згідно з якою, виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення чи обмеження його волі.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Ураховуючи викладене, обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, його тяжкість, особу обвинуваченого, суд приходить до переконливого висновку, що справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_3 , а також запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання, враховуючи вимоги ст. 61 КК України, у виді обмеження волі на мінімальний строк, визначений санкцією ч. 1 ст. 289 КК України.

Водночас, відповідно до ч. 1, 4 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді, зокрема, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Так, судом ураховується те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив нетяжке кримінальне правопорушення, раніше не судимий, повністю визнав свою провину, розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, характеризується посередньо за місцем проходження служби, має сім`ю (дружина на даний час вагітна), добровільно відшкодував завдані збитки, потерпілим цивільний позов не заявлено, останній в судовому засіданні вказав, що немає до обвинуваченого будь-яких претензій матеріального чи морального характеру, з обвинуваченим він примирився та просив призначити покарання не пов`язане з обмеженням чи позбавленням волі. Водночас, відповідно до висновку органу пробації, виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження його волі.

За наведених обставин, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без реального відбування ним покарання у виді обмеження волі, а тому до нього можливо застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк у межах, визначених ч. 4 ст. 75 КК України.

При цьому, на обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно покласти обов`язки, визначені в ч. 1 ст. 76 КК України, без покладення на нього додаткових обов`язків, передбачених частиною третьою вказаної статті КК України.

Підстав для застосування положень ст. 69, 69-1 КК України, суд не вбачає.

Підстави для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_3 на період апеляційного оскарження даного вироку, відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілим не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

У даному кримінальному провадженні проведено одну судову транспортно-товарознавчу експертизу, вартість якої склала 3089,16 грн, а тому дані витрати, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, ст. 368-371, 373-374, 376, 394-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 26.01.2022.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 3089 (три тисячі вісімдесят дев`ять) гривень 16 (шістнадцять) копійок.
Речові докази:

- автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який повернутий під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у його володінні.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та обвинуваченому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_______________2022 року набрало законної сили.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

Копію засвідчено «___»________________2022 року.