Справа № 185/8990/19
провадження № 1-в/632/217/21

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року місто Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника ДУ «Первомайська виправна колонія (№117)» ОСОБА_5 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Первомайська виправна колонія (№ 117)» про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII щодо засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого, засудженого 30 жовтня 2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, ухвалою цього ж суду від 06 жовтня 2020 року звільнення від відбування покарання скасоване, направленого в місця позбавлення волі строком на один рік,-

В С Т А Н О В И В:

До Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшло подання начальника Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)», в якому ставиться питання про приведення вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2019 року щодо засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі - Закон № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року).

Представник установи виконання покарань подання підтримав і просив його задовольнити.

Засуджений проти задоволення подання не заперечував.

Прокурор вважає, що подання законне та обґрунтоване, а тому підлягає задоволенню.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши документи надані в обґрунтування подання та матеріали особової справи, суд дійшов наступного висновку.

Так, згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст. 74 КК України.
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2019 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Ухвалою цього ж суду від 06 жовтня 2020 року, на підставі ст. 78 КК України, звільнення від відбування покарання скасовано, засуджений ОСОБА_4 направлений в місця позбавлення волі.

При цьому постановлено, що строк відбування покарання засудженому обчислюється з дня його фактичного затримання.

На виконання цього вироку ОСОБА_4 було затримано 23 червня 2021 року.

Початок строку відбування покарання - 23 червня 2021 року, кінець строку 23 червня 2022 року.

ОСОБА_4 відбуває покарання у Державній установі «Первомайська виправна колонія (№ 117)» з 21 жовтня 2021 року.

Разом із цим, 01 липня 2020 року набрав чинності Закон № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року.

Вказаним Законом внесені зміни до ч. 1 ст. 309 КК України, якою у новій редакції за незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту передбачені покарання у виді: штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виправних робіт на строк до двох років, арешту на строк до шести місяців, обмеження волі на строк до п`яти років.

Приписами ч. ч. 1, 3 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу.

Отже, починаючи з 01 липня 2020 року санкція ч. 1 ст. 309 КК України не передбачає такого виду покарання, як позбавлення волі, яке було призначене ОСОБА_4 вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2019 року.

Разом із цим міра призначеного ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України один рік, не перевищує міри покарання після набрання чинності наведеним Законом.

За таких обставин вирок необхідно привести у відповідність до вимог КК України з урахуванням змін, внесених Законом України № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року.

Таким чином, щодо засудженого ОСОБА_4 підлягають застосуванню положення ст. 5 КК України про зворотну дію закону в часі, а тому, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 74 КК України, призначене засудженому покарання у виді позбавлення волі за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2019 року підлягає пом`якшенню до покарання у виді обмеження волі.

Тобто, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2019 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

При цьому відбуте засудженим покарання, відповідно до ч. 3 ст. 74 КК України, підлягає перерахуванню за правилами ч. 1 ст. 72 КК України, згідно із якими одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

На підставі викладеного подання начальника Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)» підлягає задоволенню.

Оскільки вид покарання ОСОБА_4 підлягає заміні на більш м`який у виді обмеження волі, то на підставі ч. 2 ст. 57, ч. 2 ст. 58 КВК України, він повинен бути направлений до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, та звільнений з-під варти при прибутті до місця подальшого відбування покарання.

При цьому час слідування під вартою до виправного центру повинен бути зарахований засудженому у строк відбування покарання за правилами, передбаченими у ст. 72 КК України.

Керуючись ч. ч. 1, 3 ст. 5, ч. 3 ст. 74 КК України, ст. ст. 57, 58 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)» - задовольнити.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_4 привести у відповідність до Кримінального кодексу України, з урахуванням змін, внесених Законом № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 КК України відбуте засудженим покарання зарахувати з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу у співвідношенні - один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

На підставі ч. 2 ст. 57 КВК України направити засудженого ОСОБА_4 до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, звільнивши з-під варти при прибутті до місця подальшого відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 КВК України, час слідування під вартою до виправного центру зарахувати засудженому у строк відбування покарання за правилами, передбаченими у ст. 72 КК України.

На ухвалу може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1