Справа № 591/3206/21
Провадження № 1-кп/591/513/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2021 року Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000240 за обвинуваченням

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :
До Зарічного районного суду м. Суми надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні наведених кримінальних правопорушень, ухвалою суду по якому призначено підготовче провадження.

Від прокурора надійшло клопотання про призначення справи до розгляду, який просив проводити його в відкритому судовому засіданні з викликом в судове засідання учасників. Крім того, в письмовому клопотанні прокурор просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід домашній арешт, в зв`язку з тим, що існують ризики, а більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Сторона захисту заперечила проти клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу, мотивуючи це необґрунтованістю вимог та заперечила проти призначення справи до розгляду.

Захисник ОСОБА_4 заявив клопотання, підтримане захисником ОСОБА_5 та обвинуваченим, про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки вважає, що на момент звернення до суду з обвинувальним актом закінчились строки досудового розслідування.

Прокурор заперечив проти клопотання захисника, оскільки вважає, що злочини, про які ОСОБА_6 повідомлено про підозру, є особливо тяжкими злочинами проти життя та здоров`я особи, відповідно до міжнародних норм та фактичних обставин справи, а на момент звернення до суду з обвинувальним актом строки слідства не закінчились, з огляду на те, що сторона обвинувачення продовжувала ознайомлюватись з матеріалами захисту.

Крім цього, захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання, підтримане захисником ОСОБА_4 та обвинуваченим, про повернення обвинувального акту (у разі відмови в задоволенні клопотання про закриття провадження), мотивоване тим, що він (акт) не відповідає вимогам закону, оскільки в ньому не зазначено всіх прокурорів та слідчих, які приймали участь в провадженні.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, вважаючи безпідставними вимоги захисника.

Також захисником ОСОБА_4 заявлена скарга, підтримана іншим захисником та обвинуваченим, в порядку ст. 206 КПК України, про визнання незаконним затримання ОСОБА_6 в період часу з 23.16 год.17 лютого 2021 року по 17.32 год. 18 лютого 2021 року.

Прокурор заперечив проти задоволення скарги, мотивуючи це безпідставністю вимог.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали, приходить наступних висновків.

По-перше, клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не може бути задоволено, оскільки в розумінні процесуального законодавства та, виходячи зі змісту ст. 200, ч.ч. 8-10 ст. 182 КПК України, до особи може бути застосований лише один запобіжний захід, а наслідки невиконання покладених обов`язків особою, яка перебуває під заставою (як і в цій ситуації обвинувачений ОСОБА_6 , що підтвердили сторони) також не дозволяють суду застосувати інший запобіжний захід до особи до вирішення питання про звернення застави в дохід держави.

По-друге, клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту також не може бути задоволено, виходячи з того, що ст. 291 КПК України не містить вимог стосовно необхідності зазначення в обвинувальному акті всіх слідчих та прокурорів, які приймали участь в провадженні.

В-третє, скарга в порядку ст. 206 КПК України захисника ОСОБА_4 про визнання незаконним затримання його підзахисного не може бути задоволена, враховуючи, що в розумінні вказаної норми, повноважень на її розгляд суд не має (вказана норма визначає компетенцію виключно слідчого судді), обвинувачений під вартою не перебуває, а всі зазначені в ній твердження стосуються оцінки доказів в справі в контексті їх допустимості, що на цій стадії процесу знаходиться поза межами компетенції суду.

Вирішуючи питання про закриття провадження в справі, суд виходить з наступних міркувань.

По-перше, непереконливими є твердження прокурора прот те, що у відповідності до вказаної норми п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, провадження в цьому випадку підпадає під виключення з неї (коли повідомлено особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи), оскільки вказана норма на переконання суду містить чітке посилання на Розділ ІІ КК України (ст. 307 КК України знаходиться в окремому розділі Кодексу), а інші посилання прокурора стосовно цього питання стосуються власного безпідставного тлумачення процесуальних норм з відсилкою до рішень Верховного Суду, в яких, до речі, зазначено про те, що злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотиків є злочинами проти здоров`я населення (а не проти особи).

До того ж, можливість закриття провадження судом в підготовчому засіданні з вказаних підстав прямо застережена в п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Отже, згідно обвинувального акту та долучених до нього та сторонами матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується та був повідомлений про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, які не є тяжкими чи особливо тяжкими злочинами проти життя та здоров`я особи.

По-друге, судом встановлено, не спростовано сторонами та підтверджено копіями відповідних матеріалів, що 18 лютого 2021 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а згідно ухвали слідчого судді фактично затримано 17 лютого 2021 року.

19 лютого 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У відповідності до вимог п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, саме з 19 лютого 2021 року починають обчислюватись строки досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні (помилковим є твердження сторони захисту про обчислення вказаних строків з моменту затримання, оскільки ст. 219 КПК України пов`язує вказані обставини не з фактичним набуттям статусу підозрюваного особою, а саме з днем повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину).

З огляду на зазначене, останнім днем строку досудового розслідування повинно бути 19 квітня 2021 року.

Проте, 16 квітня 2021 року ОСОБА_6 прокурором оголошено в розшук та постановою зупинено провадження в зв`язку з цим (28 квітня 2021 року постанову про зупинення провадження скасовано тим же прокурором, що і зупинив провадження), а 19 квітня 2021 року провадження відновлено та в цей же день слідчим повідомлено про завершення досудового розслідування в справі та про надання доступу стороні захисту до матеріалів досудового розслідування.

Тобто, з огляду на наведене та враховуючи, що провадження було зупинено та відновлено, а також зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 219 КПК України, у органа досудового розслідування залишалось 3 дні строку досудового розслідування, які, у відповідності до цієї ж норми не включаються в час ознайомлення з матеріалами провадження (іншими словами з 19 квітня 2021 року строк досудового розслідування не спливає).

Після цього, 30 квітня 2021 року ухвалою слідчого судді стороні захисту в порядку ч. 10 ст. 290 КПК України, в зв`язку зі зволіканням, встановлено строк до 07 травня 2021 року, після спливу якого, в розумінні вказаної норми, вони вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів та знову таки, виходячи з системного аналізу вказаних норм, завершення цього строку, визначає момент завершення ознайомлення з матеріалами провадження, з якого знову починає спливати строк досудового розслідування (тобто з 07 травня 2021 року).

Іншими словами, з 07 травня 2021 року почали спливати 3 дні строку досудового розслідування, впродовж якого, в контексті п. 5 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 219 КПК України, прокурор повинен вчинити в тому числі процесуальну дію звернутись до суду з обвинувальним актом (з 07 травня 2021 року останнім днем строку досудового розслідування та останнім днем, коли прокурор мав можливість звернутись без пропуску строків досудового розслідування до суду з обвинувальним актом - було 11 травня 2021 року, оскільки останній третій день припадав на вихідний (ч. 7 ст. 115 КПК України)).

Водночас, з супровідного листа вбачається, що звернення до Зарічного районного суду м. Суми з вказаним обвинувальним актом відбулось 14 травня 2021 року (вих. Номер прокуратури від 13 травня 2021 року (також поза межами строків досудового розслідування)), при цьому можливість звернення до суду з обвинувальним актом жодною процесуальною нормою не пов`язує зупинення перебігу строків досудового розслідування з неможливістю вручення акту з додатками протилежній стороні.

Отже, клопотання захисту про закриття провадження належить задовольнити.

Що стосується заперечень прокурора стосовно незавершення стороною обвинувачення ознайомлення з матеріалами сторони захисту, то такі посилання суд знаходить безпідставними, оскільки системний аналіз норм п.п. 5, 10, 15, 17 ч. 1 ст. 3, ст. 214, ч. 5 ст. 219, ст. 290 КПК України, дозволяє суду зробити висновок про те, що невключення строків ознайомлення з матеріалами до строків досудового розслідування не стосується випадків ознайомлення з матеріалами сторони захисту стороною обвинувачення, оскільки вказані норми визначають процес ознайомлення з зібраними стороною обвинувачення матеріалами кримінального провадження.

Такий висновок суду узгоджується в тому числі з закріпленим в процесуальному законодавстві обов`язком саме сторони обвинувачення дотримуватись строків досудового розслідування та вчиняти слідчі та процесуальні дії лише в межах таких строків.

До того ж, суперечливо виглядає позиція прокурора в цьому питанні, оскільки на його думку, з одного боку один із захисників не завершив ознайомлення з матеріалами, як і не завершила ознайомлення сторона обвинувачення з матеріалами захисту, що на думку прокурора зупиняє сплив строків слідства, а з іншого боку це не заважає зверненню до суду з обвинувальним актом.

Крім цього, стосовно згаданих тверджень прокурора суд зважає на сумнівність звернення до суду з обвинувальним актом з причин незавершення ознайомлення з матеріалами, оскільки суду так і не було надано підтвердження вчинення дій, передбачених ч. 9 ст. 290 КПК України саме зі сторони прокурора.

Закриваючи провадження в справі, суд виходить і з наступного.

Так, 28 квітня 2021 року прокурор ОСОБА_3 , скасувавши свою ж постанову від 16 квітня 2021 року про зупинення кримінального провадження (постанова прокурора від 28 квітня 2021 року є чинною та нескасованою), вчинив процесуальну дію, що має певні наслідки в кримінальному провадженні, які (за аналогією) визначені лише в абз. 2 ч. 5 ст. 219 КПК України та тягнуть включення у строки досудового розслідування і строку з дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження (з 16 квітня 2021 року) до дня його скасування (оскільки провадження було відновлено раніше 19 квітня 2021 року, ніж скасовано прокурором свою ж постанову, то цей строк складає лише три дні).

Тобто, з огляду на зазначене, скасування прокурором постанови про зупинення кримінального провадження, зменшило строк досудового розслідування ще на три дні, що з урахуванням зазначеного вище лише збільшує строк пропуску прокурором звернення до суду з обвинувальним актом.

Будь-яких інших переконливих заперечень чи доказів, які б спростовували наведені твердження суду, стороною обвинувачення наведено не було, а зазначені висновки суду цілком узгоджуються з позицією Верховного Суду висловленою в Постанові від 01 липня 2021 року в справі № 752/3218/20.

На підставі викладеного, керуючись п. 10 ч. 1 ст. 284, ст.ст. 314-317 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання прокурора, про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відмовити.

В задоволенні клопотання захисника, про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , відмовити.

В задоволенні скарги захисника, стосовно незаконності затримання ОСОБА_6 , відмовити.
Клопотання захисника задовольнити та закрити кримінальне провадження № 0000240 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, в зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні при цьому з дня отримання її копії, шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя ОСОБА_1