КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24.09.2021 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, на 60 діб, тобто до 21 листопада 2021 року включно,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 вересня 2021 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 в ДУ "Київський слідчий ізолятор" на 60 діб, тобто до 21 листопада 2021 року включно та залишено без змін раніше визначений розмір застави.

Рішення суду мотивовано наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема тим, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, продовжити злочинну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, оскільки відсутні інші джерела доходів, в тому застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, на даний час, не забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення просив скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2021 року, змінити міру запобіжного заходу на будь-яку іншу, більш м`яку і не пов`язану з триманням під вартою, а в самому крайньому разі - зменшити суму розміру визначеної застави.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог обвинувачений зазначає про відсутність доведеності стороною обвинувачення його вини за висунутим обвинуваченням.

Апелянт вважає, що враховані судом ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не підтверджені жодними доказами і ґрунтуються стороною обвинувачення лише на припущеннях, що з практики Європейського суду вже є грубим порушенням законодавства.

В апеляції зазначено, що судом не взято до уваги дані про особу обвинуваченого: молодий вік, наявність постійного місця проживання та реєстрації, наявність на утриманні хворої матері-пенсіонерки, а також те, що обвинувачений доволі тривалий час перебуває безпідставно під вартою і стан його здоров`я значно погіршився.

Також апелянт вказує, що судовий розгляд зупинивши на одному місці і суд безпідставно, ніяким чином не обґрунтовуючи, лише продовжує строк тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, яка набрала чинності 14.01.2021, у зв`язку з відсутністю клопотання обвинуваченого про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.
Висновок, викладений в ухвалі Дарницького районного суду м. Києва від 24 вересня 2021 рокущодо підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 ґрунтується на матеріалах провадження та відповідає вимогам закону.
Так, суд, розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого у виді тримання під вартою, врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу згідно з вимогами ст. 178 КПК України.

Наведені в ухвалі ризики щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, продовжити злочинну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, оскільки відсутні інші джерела доходів, ґрунтується на досліджених у суді матеріалах провадження оскільки, як вважає суд, застосування більш м`яких запобіжних заходів, на даному етапі судового розгляду, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, позаяк відображені в обвинувальному акті обставини вчинення злочину є свідченням того, що обставини, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час не відпали і рівень суспільної небезпеки обвинуваченого є настільки високим, що на даний час унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж існуючий, а тому, застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.
Доводи обвинуваченого про відсутність доведеності стороною обвинувачення його вини за висунутим обвинуваченням, не можуть бути взятими до уваги, позаяк вказана обставина враховується при обранні запобіжного заходу, а на стадії судового розгляду суд розглядає обставини кримінального провадження, викладені в обвинувальному акті, та позбавлений можливості висловлюватися щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Доводи апелянта про те, що передбачені ст. 177 КПК України не підтверджені жодними доказами є неспроможними, оскільки, розглядаючи питання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував те, що обраний стосовно обвинуваченого запобіжний захід на даний час відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінують, а також те, що відносно обвинуваченого продовжують існувати ризики, зазначені в ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, те, що ОСОБА_5 , може впливати на свідків, продовжити злочинну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, оскільки відсутні інші джерела доходів.

Доводи апелянта про те, що судом була проігнорована практика Європейського суду з прав людини є безпідставними, оскільки, на думку колегії суддів, прийняте судове рішення суду першої інстанції не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Посилання обвинуваченого на те, що судом не взято до уваги його молодий вік, наявність постійного місця проживання та реєстрації, наявність на утриманні хворої матері-пенсіонерки, є неспроможними, позаяк суд врахував дані про особу обвинуваченого, які є обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України, проте не нівелюють ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існують у провадження щодо ОСОБА_5 .

Доводи апелянта про те, що він доволі тривалий час знаходиться під вартою не можуть бути взятими до уваги при оцінці існування ризиків, які є підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.
Посилання обвинуваченого на те, що суд безпідставно та нічим не обґрунтовуючи лише продовжує строк тримання під вартою є неспроможними, позаяк, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України при розгляді питання про продовження строку запобіжного заходу суд повинен встановити наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Вказані обставини щодо ОСОБА_5 були перевірені судом першої інстанції та свої висновки стосовно цього суд зазначив в ухвалі.
В наданих колегії суддів матеріалах немає даних, які б слугували підставою для зменшення розміру застави, тому відповідне прохання апелянта не може бути задоволено.

Таким чином, колегія суддів, вважаючи законною і обґрунтованою ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24 версеня 2021 року про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою, не вбачає підстав для її зміни чи скасування.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 422-1 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24 вересня 2021 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, на 60 діб, тобто до 21 листопада 2021 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №753/5437/18

Провадження №11-кп/824/4464/2021
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6
Доповідач ОСОБА_1