ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/7440/21
Провадження № 1-в/210/39/22

"13" січня 2022 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

учасники провадження, які беруть участь у розгляді справи: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , засуджений ОСОБА_4 , представник ДУ "КВК № 80" - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі дистанційного судового провадження (відеоконференції) подання в.о. начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» ОСОБА_6 на засудженого ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого: 13 грудня 2018 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.2, 70 ч.1 КК України

початок строку відбування покарання 07.12.2017 р., кінець строку 07.12.2023 р.,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (ст. 81 КК України)

ВСТАНОВИВ:
Виконуючий обов"язки начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_7 звернувся до суду з поданням відносно: ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 13 грудня 2018 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.2, 70 ч.1 КК України про застосування умовно-дострокового звільнення (за статтею 81 КПК України).

Клопотання подане в порядку статей 537-539 КПК України до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року призначено розгляд подання в режимі відеоконференції за місцем відбування покарання останнього.
Позиції сторін.
Представник ДУ «КВК № 80» ОСОБА_5 просив суд задовольнити подання, оскільки засуджений довів своє виправлення, залучається до праці на виробництві установи різноробочим цеху ЮМЗ, приймає активну участь у громадському житті відділення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.
ОСОБА_4 підтримав подання, просив його задовольнити. Зазначив, що усвідомив свою провину, за весь час відбування покарання постійно працював, має заохочення.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений не довів своє виправлення, тому вважає, що подання установи є передчасним.
Обставини, встановлені судом.
В Державній установі «Криворізька виправна колонія № 80» відбуває покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (матеріали особової справи № 507-ж-20).
ОСОБА_4 , засуджено 13 грудня 2018 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська та визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених за за ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.2, 70 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна (а.с. 19-23, мат. о/с).
Згідно з характеристики на засудженого ОСОБА_4 , станом на 07 грудня 2021 року, останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 08.12.2017 року. З 08.12.2017 року утримувався в УВГ №4 (м. Дніпро), де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 16.02.2019 року відбував покарання у ДУ Жовтоводська ВК №26 де характеризувався посередньо, стягнень не мав. Мав 5 заохочень. З 27.11.2020 року відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія №80)». За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 1 (один) раз. Крім того. залучений до праці на виробництві установи різноробочим цеху ЮМЗ. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний та дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.
Також встановлено, 19.12.2019 року засуджений був розглянутий на комісії ДУ «Жовтоводська ВК (№26)» згідно статті 101 Кримінально-виконавчого кодексу України, позитивно, але згідно з поданою заявою відмовився від переведення до дільниці соціальної реабілітації.
17 грудня 2020 року засудженого було розглянуто на комісії установи згідно ст. 82 КК України, але у зв`язку з невідповідністю оцінки ступеню виправлення, а саме лише стає на шлях виправлення, йому було відмовлено у заміні не відбутої частини покарання більш м`яким.
Згідно вироку суду вину визнав, щиро каявся, мав сплатити судові витрати за проведення експертиз на користь держави у сумі 3277, 60 грн., але виконавчі документи до бухгалтерії установи не надходили.
07 грудня 2021 року засудженим добровільно сплачено судові витрати у сумі 3277, 60 грн, що підтверджується копіями платіжних чеків.
26 листопада 2021 року проведено підсумкову оцінку ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, за результатами якої підсистема «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, визначила ступінь рівня ймовірності небезпеки для суспільства «Низький».
З матеріалів справи та довідки про наявність стягнень та заохочень встановлено, що станом на момент розгляду подання ОСОБА_4 має 6 (шість) заохочень: за зразкову поведінку та зразкове ставлення до виконання поставлених завдань, та за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці; не притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення установленного порядку відбування покарання. З індивідуальної програми соціально-виховної та психологічної роботи із засудженим вбачається, що ОСОБА_4 станом на 26.11.2021 довів своє виправлення виправлення.
Мотиви та висновку суду
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі (ч.2, п.2 ч.3 ст. 81 КК України).
Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.
Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з частини 1 статті 81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання.
Підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.
Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.
Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.
Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.
Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Розглядаючи подання клопотання щодо застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_4 , та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставленні до праці за весь час відбування покарання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання за умисний тяжкий злочин. За весь час відбування покарання засуджений має 6 (шість) заохочень: за зразкову поведінку та зразкове ставлення до виконання поставлених завдань, та за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці. Крім того, засуджений не притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення установленного порядку відбування покарання.
Наявність 6 (шести) заохочень за сумлінне ставлення до праці та виконання роботи та відсутність стягнень за порушення режиму, дотримання правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, відчить, що засуджений довів своє виправлення, і такий висновок суду про виправлення засудженого ґрунтується на підставі аналізу даних про його поведінку за весь період відбування покарання, відомостей про оцінку ступеня його виправлення.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 працює в установі відбування покарань, отримує заробітну плату, добровільно сплатив судові витрати.
Також суд враховує, що остання оцінка ступеня виправлення відносно засудженого була складена у листопаді 2021 року, та з щоденка вбачається, що 19.12.2019 року засуджений отримав позитивну характеристику для застосування статті 101 КВК України, а станом на 26.11.2021 року довів своє виправлення, .
Суд відхиляє твердження прокурора про те, що засуджений не довів свого виправлення а подання адміністрації установи є передчасним, виходячи з наступного.
Так з матеріалів особової справи вбачається, що засуджений відбуває покарання в установах відбування покарань, зокрема в ЖВК № 26 з лютого 2019 року, а в КВК № 80 з листопада 2020 року.
З самого початку відбування покарання засуджений почав ставати на шлях виправлення, перше заохочення отримав вже через півроку після прибуття до установи. За весь період відбування покарань засуджений не притягувався до відповідальності, не допускав порушень режиму, а з моменту прибуття до КВК № 80 засуджений почав працювати та отримувати заробітну плату.
Під час відбування покарань, виконавчі листи щодо стягнення судових витрат до установи відбування покарання не надходили, однак матеріалами справи підтверджено, що засуджений добровільно їх сплатив.
Суд на підставі об`єктивних даних адміністрації установи виконання покарань, вважає, що засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, процес виправлення у сукупності із дослідженими даними відбувався послідовно, та засуджений готовий до самокерованої правослухняної поведінки.
Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи строк покарання, який ОСОБА_4 вже відбув, суд вважає, що на цей час досягнуті цілі покарання, в тому числі кара засудженого та його виправлення.
Зміна ж місця відбування покарання, та незначний строк перебування в КВК № 80, не може негативно впливати на становище засудженого, оскільки враховується весь період відбування покарання.
Посилання прокурора на тяжкість та суспільну небезпеку злочину, за яке відбуває ОСОБА_4 покарання не може бути єдиною підставою для відмови у задоволенні подання. Крім того суд враховує, що ОСОБА_4 вперше засуджений, під час досудового слідства співпрацював з орагном досудового розслідування шляхом надання інформації про незаконну діяльність інших осіб у сфері незакнного обігу наркотичних засобів, покарання призначене за відсутності обтяжуючих обставин, та на підставі угоди про визнання винуватості.
Об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_4 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, що є підставою для відмови в застосуванні статті 81 КК України під час судового розгляду не встановлено, крім того прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання засудженого.
Умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності і їх сукупності підстав і умов, при цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого. Також суд звертає увагу, що сама по собі тяжкість злочину не може бути підставою для відмови в застосуванні умовно-дострокового звільнення особи, яка сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення.
Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки ОСОБА_4 такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що надано до суду переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_4 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестало бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.
В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, суд вважає, що подання про умовно-дострокове звільнення є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Подання в.о. начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» ОСОБА_6 на засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умовно-достроково звільнити від подальшого відбування покарання на не відбутий строк 1 (один) рік 10 (десять) місяць 25 (двадцять п"ять) днів.
Направити до Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" копії ухвал - для відома та виконання, а так само і для вручення засудженому.

Копію ухвали вручити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляції до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали складено та проголошено 14 січня 2022 року о 14 год. 10 хв. в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг, пр-т Миру 24, третій поверх).

Суддя: ОСОБА_1