25.10.2021 363/3649/19
ВИРОК
Іменем України
25 жовтня 2021 року Вишгородським районним судом Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді кримінальне провадження № 0000386 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, громадянина України, не працюючого офіційно, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 02.10.2017 року Вишгородським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 , 16.03.2019 року у вечірню пору доби (точний час в ході слідства встановити не виявилося можливим) перебував неподалік домоволодіння АДРЕСА_1 . В цей час в ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна з території вищевказаного домоволодіння.

Одразу після цього, а саме цього ж дня, у вечірню пору доби, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, розуміючи протиправність своїх дій, з метою збагатитись за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно, впевнившись у відсутності власників та сторонніх осіб, які б могли завадити йому у вчиненні кримінального правопорушення, усвідомлюючи що вхід до вказаної території для сторонніх осіб здійснюється за згодою власника чи іншого законного представника, не маючи вищевказаної згоди та ігноруючи вищевказану обставину, шляхом зального доступу проник на територію домоволодіння за вищевказаною адресою, яке належить ОСОБА_5 .

Перебуваючи на території домоволодіння, ОСОБА_4 підійшов до вхідних дверей металевого контейнера та за допомогою молотка, який приніс з собою, збив навісний замок. Після чого, ОСОБА_4 за допомогою сили рук відчинив двері та проник в середину, звідки викрав техніку, яка знаходилася у контейнері, а саме: циркулярну пилу, марки «HYUNDAI», модель «С1400-185» с/н: 16СН0102892, вартістю 1 366,12 грн., інфрачервоний обігрівач марки «Sinbo», модель «SFH 3323», вартістю 679,50 грн., керамічний тепло-вентилятор, марки «ORION», модель «OR-FH312CT», вартістю 642,09 грн., шуруповерт, марки «Интерскол», модель «ДА-14,4ЭР», вартістю 838,40 грн., генератор бензиновий, марки «GERRARD», модель «GPG3500E», вартістю 6 088,09грн. та дріль-міксер, марки «Фиолент», модель «МД1-11Е (МДК-1Е)» вартістю 1 885,40 грн.

Взявши викрадене майно ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 11 499,60грн.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав, не оспорюючи час, місце, спосіб, вид, мотив і мету, форму вини та повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Пояснивши, що дійсно 16.03.2019 року проник на територію домоволодіння в селі Нові Петрівці та перебуваючи там, за допомогою молотка збив навісний замок у контейнері і з відти викрав майно, що вказано у обвинувальному акті, з яким покинув територію домоволодіння, маючи на меті продати це викрадене майно, а коштами отриманими за це мано розпорядитися на власний розсуд. Зокрема, вказуючи при цьому, що викладенні обставини в обвинувальному акті визнає, доповнити нічого не має. Щиро розкаюється та зазначив, що бажає відшкодувати шкоду потерпілому.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, доведена в повному обсязі.

Таким чином, дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно, слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Крім цього, при обранні обвинуваченому міри покарання, судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують.

При визначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, скоїв тяжке кримінальне правопорушення, раніше судимий.

При цьому кримінальне правопорушення за цим обвинуваченням ОСОБА_4 вчинив, під час випробувального звільнення від покарання, що є підставою для призначення йому покарання за сукупністю вироків згідно вимог статті 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушення, як засудженими, так і іншими особами.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання приєднати частину невідбутого покарання за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 02.10.2017 року за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 125 КК України і остаточно ОСОБА_4 визначити покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Учасники судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1