Справа № 635/4572/21
Провадження № 1-в/635/498/2021
УХВАЛА

05 жовтня 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Покотилівка Харківського району Харківської області заяву

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого інспектором відділу превенції патрульної поліції Шевченківського відділу поліції ГУНП в Харківській області (м.Харків), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

засудженого 03 червня 2020 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області, з врахуванням постанови Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 березня 2021 року, за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік,

про застосування відносно нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році», ?

в с т а н о в и в :

До Харківського районного суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно нього положень статі 7 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Учасники справи в судове засідання не з`явились.

Засуджений ОСОБА_3 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій просив задовольнити заяву та застосувати до нього положення Закону України «Про амністію у 2016 році».

Представник державної установи «Хролівський виправний центр №140» надав до суду заяву, в якій вказав, що просить справу за заявою про застосування положень Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно засудженого ОСОБА_3 розглядати у його відсутність.

Прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 також надав до канцелярії суду заяву, в якій виклав прохання розглядати справу у його відсутність.

У відповідності до положень частини п`ятої статті 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомлена про поважні причини неявки.

Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи за клопотанням засудженого та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_3 , останній засуджений 03 червня 2020 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

У відповідності до постанови Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 березня 2021 року, вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 03 червня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року в частині засудження ОСОБА_5 за ч.2 ст.296 КК України скасовано та закрито кримінальне провадження в цій частині у зв`язку із відсутністю у вчиненому діянні складу цього кримінального правопорушення. Посилання на ч.1 ст.70 КК України щодо призначення покарання засудженому за сукупності кримінальних правопорушень виключено.

Відтак, ОСОБА_3 вважається засудженим 03 червня 2020 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області, із врахуванням постанови Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 березня 2021 року, за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

До Державної установи «Хролівський виправний центр №140» ОСОБА_3 прибув 30.04.2021 за приписом Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

Згідно статті 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Статтею 85 КК України передбачено, що на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до статті 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Статтею 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд, окрім іншого, має право вирішувати питання про звільнення від покарання на підставі Закону України про амністію.

07 вересня 2017 року набув чинності Закон України «Про амністію у 2016 році».

Статтею 7 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено скорочення наполовину невідбутої частини покарання засудженим, які відбувають покарання у виді обмеження волі, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, за злочини, що не є особливо тяжкими, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-6 цього Закону.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

З системного аналізу приведених вище положень закону вбачається, що відповідна норма статті 7 Закону України «Про амністію у 2016 році» може бути застосована до засудженого, який на момент набрання законної сили (07 вересня 2017 року) відповідного Закону відбував покарання у виді обмеження волі.

Відтак, суд приходить до висновку, оскільки засуджений ОСОБА_3 на момент набрання законної сили Закону України «Про амністію у 2016 році» ? 07 вересня 2017 року не відбував покарання у виді обмеження волі за вироком Первомайським міськрайонним судом Харківської області від 03 червня 2020 року, з врахуванням постанови Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 березня 2021 року, то до нього відсутні правові підстави для застосування статті 7 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Слід зазначити, що згідно зі статті 11 Закону України «Про амністію у 2016 році» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання. У разі відсутності необхідних відомостей про особу, до якої застосовується амністія, розгляд питання про застосування амністії відкладається до їх одержання.

Підстав для застосування до засудженого ОСОБА_3 інших положень Закону України «Про застосування амністії в Україні», судом не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України та положеннями Закону України «Про застосування амністії в Україні», ?

постановив:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році» ? відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а ОСОБА_3 в той же строк, з моменту вручення йому ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1