Справа № 714/327/21
Провадження № 1-кп/714/54/21
У Х В А Л А

"04" листопада 2021 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області
в складі:
головуючого - судді: ОСОБА_1
секретар: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Герца Чернівецької області кримінальне провадження за № 0000524 від 26.11.2020 року за обвинувальним актом стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сьомаки Хмільницького району Вінницької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, українця за національністю, не одруженого, раніше не судимого
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146 та ч.2 ст.189 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого: ОСОБА_3
захисника обвинуваченого: ОСОБА_6
ВСТ А Н О В И В :
29.03.2021 року до Герцаївського районного суду Чернівецької області надійшов обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146 та ч.2 ст.189 КК України.
Прокурор в судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.146 та ч.2 ст.189 КК України, мотивуючи наступним.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, санкція якої передбачає позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, враховуючи характеризуючі дані особи, а також той факт, що існує реальна можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на те, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, один з яких є тяжким (передбачений ст.189 ч.2 КК України), за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, і так як будь-якої альтернативної міри покарання за вчинення даного злочину законом не передбачено, останній може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду на території України та поза її межами, з метою уникнення покарання; перебуваючи на волі, обвинувачений може вчиняти дії, спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню, а саме незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою схилення до зміни або відмови від наданих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності; поряд з цим, є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не має постійного місця роботи, джерела доходу для життя та з урахуванням характеру вчинення кримінальних правопорушень, його суспільної небезпечності, тяжкості покарання, передбаченого за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не забезпечить у повній мірі виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та не надасть реальної змоги запобігти вище переліченим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також не дасть можливість виконати завдання кримінального провадження, передбачені ст.2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини. Також зважаючи на те, що зібраними доказами встановлено причетність ОСОБА_3 до умисного протиправного позбавлення волі та викрадення людини, внаслідок чого порушено основні цінності суспільства, з метою забезпечення охорони загальносуспільних прав та інтересів інших громадян, існує необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 . Просив суд продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні просила обрати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, у зв`язку з тим, що він не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на потерпілого та свідків, виїжджати за межі України.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника та даючи законну та правову оцінку поданому клопотанню прокурора про застосуванню запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора з наступних підстав.
У частині першій статті 183 КПК визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 даного Кодексу. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.
Звертаючись до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий, прокурор мають викласти обставини, які доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.
Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.
Згідно п.п.4, 5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано щодо раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років та до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 вказаної статті КПК України.
Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до положень ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст.189 ч.2 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.
При вирішенні питання щодо обрання запобіжного чи продовження заходу у виді тримання під вартою в порядку ст.178 КПК України суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину передбаченого ч.2 ст.146 КК України, санкція якого передбачає позбавлення волі строком до п`яти років, та у вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, санкція якого передбачає позбавлення волі строком від трьох до семи років, та враховуючи характеризуючі дані особи, а також той факт, що існує реальна можливість у обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, оскільки він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, один з яких є тяжким (передбачений ст.189 ч.2 КК України), і так як будь-якої альтернативної міри покарання за вчинення даного злочину законом не передбачено, останній може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду на території України та поза її межами, з метою уникнення покарання та може вчиняти дії, спрямовані на перешкоджання у кримінальному провадженню, а саме незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою схилення до зміни або відмови від наданих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності; також існує достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не має постійного місця роботи, джерела доходу для життя.
Прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому суд переконується в доцільності задоволення клопотання.
Згідно п.п.1, 2 ч.4 ст.183 КПК України суд при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 177, 182, 183, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сьомаки Хмільницького району Вінницької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, українця за національністю, не працюючого, раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор» строком на 60 ( шістдесят ) днів до 02 січня 2021 року без визначення розміру застави.
Копію ухвали вручити сторонам по справі негайно після її проголошення та направити начальнику УВП №33 м. Чернівці.
На ухвалу може бути подана апеляція шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом 7-ти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя : ОСОБА_1