137/1144/21

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2021 смт. Літин

Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
представника Літинської ВК № 123 ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Івча Літинського району Вінницької області, громадянина України, із неповною середньою освітою, вдівця, раніше неодноразово засудженого, останній раз 31.10.2016 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч.2 ст. 121, ч.2 ст. 263, ч.1 ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, (початок строку 28 березня 2016 року, кінець строку: 06 листопада 2023 року) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2021 адвокат ОСОБА_6 звернулася до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним клопотанням, яким просила застосувати до засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання мотивуючи тим, що останній вдівець, має на утриманні неповнолітнього сина та матір. Проходив військову службу в зоні АТО, де характеризувався позитивно. За весь період відбування покарання характеризується посередньо, має 1 заохочення та 13 стягнень, які погашені у встановленому законом порядку. Також зазначає, що ОСОБА_4 знаходиться на диспансерному обліку з проводу післятравматичного артрозу лівого колінного суглоба.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 висловила мотиви, з огляду на які вважала за можливе застосувати до засудженого ОСОБА_4 положення ст. 81 КК України, зокрема: його стан здоров`я, необхідність лікування та оперативного втручання, перебування на утриманні у засудженого неповнолітнього сина та матері. Послалась на колективне звернення від громадських організацій Вінничини, котрі просили вжити заходів, щодо звільнення ОСОБА_4 .. Вважає, що по факту виявлення у її підзахисного заборонених предметів не території установи виконання покарань винуваті посадові особи установи виконання покарань та прокуратури, а не її підзахисний. Пославшись на обставини недостатньої підтримки від держави для учасників бойових дій, просила прокурора, представника установи та суд підтримати її клопотання та звільнити умовно-достроково від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 .
В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав та просив його задовольнити. Скаржився на власний стан здоров`я. Вказав, що відмовився від оперативного втручання в місцях позбавлення волі та хоче звернутись за лікарською допомогою до військового госпіталю. Повідомив, що дійсно зберігав мобільні телефони, котрі йому подарували інші засуджені, котрі вже звільнилися з виправної установи. Також він був обізнаний про те, що вказані речі є забороненими на території установи.
Представник Літинської ВК 123 ОСОБА_5 зазначив, що засуджений за час відбування покарання характеризується негативно. На запитання адвоката ОСОБА_6 повідомив, що тимчасово виконує обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби у котрому перебуває ОСОБА_4 , поки основний працівник перебуває у щорічній відпустці до 18 листопада 2021 року.
За наведених обставин суд позбавлений можливості приймати рішення на основі показань представника установи ОСОБА_5 , що може розцінюватись, як порушення безпосередності дослідження доказів.
Прокурор ОСОБА_3 не вважав за можливе застосувати до засудженого умовно-дострокове звільнення від відбування покарання про причині відсутності на те підстав. Зокрема вказав, що ОСОБА_4 : 13 разів притягувався до відповідальності; жодне стягнення засудженим не оскаржувалось; раніше неодноразово засуджений; не визнає вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, схильний до вживання алкоголю;
Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до наступних висновків.
Так, з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 вбачається, що 31 жовтня 2016 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області останнього засуджено за ч.2 ст. 121, ч.2 ст. 263, ч.1 ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі (а.с. 41-42). Суди апеляційної та касаційної інстанцій залишили вирок без змін (а.с. 43-44).
Стаття 81 КК України передбачає, що умовою для застосування умовно-дострокового звільнення є те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. При цьому суд враховує поведінку засудженого за весь період відбування покарання.
Пункт 17 вищезазначеної постанови дає роз`яснення, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив на самого засудженого, відтак слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 , вбачається, що під дію ст. 81 КК України останній підпадає по відбуттю 2/3 частини строку призначеного йому покарання (06.01.2021) (а.с. 45), однак відповідно до витягів із протоколів №15 від 14.08.2019 та № 4 від 10.03.2021 комісія Літинської ВК №123 по розгляду матеріалів особових справ засуджених відмовила ОСОБА_4 у застосуванні до нього ст.ст. 81, 82 КК України, оскільки останній під час відбування покарання не став на шлях виправлення та не довів своє виправлення (а.с. 46,47).
Згідно характеристики засудженого ОСОБА_4 яка міститься в матеріалах особової справи від 18.10.2021 (а.с. 50) останній в місцях позбавлення волі перебуває з 30.03.2016 року. Під час утримання в державній установі «Київський слідчий ізолятор (№13)» характеризувався посередньо, порушень режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав. З 05.07.2016 року по 21.02.2017 року засуджений ОСОБА_4 відбував покарання в державній установі «Вінницька УВП(№1)» де характеризувався посередньо, порушень режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.
З 21.02.2017 року засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в державній установі «Літинська виправна колонія (№123)» середнього рівня безпеки. Після прибуття в установу був працевлаштований різноробочим деревообробної дільниці, на даний час не працює за станом здоров`я. За час відбування покарання в установі характеризується негативно. Допустив десять порушень вимог режиму відбування покарання, за що десять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, в тому числі тричі поміщався до ДІЗО. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Допущені порушення виражалися у палінні сигарет в невстановленому місці, вживанні спиртовмісних речовин, перешкоджанні проведенню обшуку, порушенні розпорядку дня. Один раз заохочувався правами начальника установи. Намагається підтримувати рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Не завжди дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Намагається дбайливо ставитись до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень навичок для самостійного їх виконання. Допускає порушення вимог пожежної безпеки. В період з 09.12.2017 по 26.02.2019 вибував на слідчі дії до державної установи "Київський Слідчий ізолятор (№13)" де характеризувався негативно, допустив три порушення вимог режиму утримання, за що притягався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Приймає участь у виховних заходах, які проводяться ув установі, а також бере участь в реалізації програми диференційованого впливу "Підготовка до звільнення". Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня шляхом читання періодики та художньої літератури. Підтримує соціально корисні зв`язки з мамою та сином шляхом побачень та одержання передач. Перебуває на обліку, як схильний до вживання алкоголю.
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення від 18.10.2021 (а.с. 51) засуджений ОСОБА_4 за весь період відбування покарання 13 разів притягався до дисциплінарної відповідальності (стягнення погашені у встановленому законом порядку на момент розгляду клопотання). Наявне 1 (одне) заохочення від 20.07.2021 у виді подяки за виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки та активну роботу у житті відділення, що може свідчити лише про позитивну тимчасову тенденцію у поведінці засудженого, беручи до уваги, що ОСОБА_4 перебуває у місцях позбавлення волі з 30 березня 2016 року. Однак, це не дає підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення і до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Щодо стану здоров`я ОСОБА_4 , як підставу застосування ст. 81 КК України, то суд вважає за необхідне повідомити, що засуджений та його захисник не позбавленні права звернутись із клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від покарання за хворобою в порядку ст. 84 КК України.
Долучені захисником письмові докази про наявність у ОСОБА_4 неповнолітнього сина, матері, статусу учасника бойових дій під час проведення АТО та характеристика за час проходження служби не є доказами, в розумінні статті 81 КК України, які би підтверджували його виправлення , сумлінну поведінку і ставлення до праці. Безумовно судом не заперечуються заслуги ОСОБА_4 за час несення служби, однак звертається увага на те, що захисником надавалися докази щодо ОСОБА_4 , на час проходження ним військової служби, до того моменту, як він заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, що надалі спричинило смерть людини (суд не вправі вирішувати питання щодо винуватості ОСОБА_4 на стадії виконання рішення). Окрім того довідка про склад сім`ї ОСОБА_4 (а.с. 7) не підтверджує того, що мати та син перебувають саме на його утриманні.
На противагу твердженням оголошеним захисником у судовому засіданні, лише вказані в статті 81 КК України дві обставини мають суттєве значення при вирішенні питання дострокового виправлення особи та можливість бути звільненою до закінчення строку покарання. При цьому саме по собі лише пасивне дотримання засудженим умов режиму тримання не може бути заохочувальним заходом для вирішення питання умовно-дострокового звільнення без позитивної ініціативи засудженого на активну участь в суспільному житті та корисної праці під час відбуття покарання.
Також спростовуються твердження захисника, щодо упередженого ставлення працівників Літинської ВК № 123 до її підзахисного, адже відповідно до характеристики (а.с. 50 зв.), ОСОБА_4 в період з 09.12.2017 по 26.02.2019 перебуваючи в ДУ "Київський Слідчий ізолятор (№13)" також характеризувався негативно, тричі порушував вимоги режиму утримання.
Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Як вбачається з матеріалів справи засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення умисного тяжкого злочину що спричинило смерть потерпілого, характеризується негативно, не має заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, не визнає вину у скоєному, відтак на переконання суду цілі покарання не досягнуті, не досягнуто необхідного ступеня виправлення, відсутня впевненість у свідомому відновленні в соціальному статусі та здатності до самокерованої правослухняної поведінки.
З урахуванням вищенаведених обставин суд дійшов до висновку про доцільність відмови у задоволенні клопотання.
Керуючись ст. ст. 50, 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1