печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна.

Мотивуючи означене клопотання прокурор у клопотанні вказує наступне.

Слідчим відділом Печерського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001083 від 12.07.2021 року за ознаками вчинення злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

У клопотанні вказано, що 25.02.2019 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Інтенсив», ідентифікаційний код: 30583077 (далі за текстом Лізингоодержувач) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УЛФ-ФІНАНС», ідентифікаційний код: 41110750 (далі за текстом Лізингодавець) був укладений договір фінансового лізингу №3396/02/19-Г (далі Договір).

Згідно п.12 Договору: «Додатки до Договору: Додаток №1 Графік внесення лізингових платежів, Додаток №2 Специфікація, Додаток №3 Загальні умови договору фінансового лізингу є невід`ємною частиною даного Договору. Договір, усі додатки (в тому числі загальні умови договору), а також всі зміни і доповнення до нього в сукупності іменуються як Договір». Згідно п. 1.1. Загальних умов договору фінансового лізингу: «За умовами Договору Лізингодавець набуває у власність і передає на умовах фінансового лізингу в платне володіння і користування з правом викупу майно (далі по тексту «Предмет лізингу»), найменування і характеристики якого вказані в Специфікації (додаток №2 до Договору), а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти Предмет лізингу, оплачувати лізингові платежі, зазначені в Графіку внесення лізингових платежів (додаток №1 до Договору, далі «Графік платежів»), а також інші платежі відповідно до умов даного Договору).

Свої зобов`язання ОСОБА_4 виконав своєчасно, належним чином та в повному обсязі, зокрема, придбав транспортний засіб Mercedes-Benz GLS 350 d 4M, 2018 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 2 663 215,95 грн. (Два мільйона шістсот шістдесят три тисячі двісті п`ятнадцять гривень 95 копійок), у т.ч. ПДВ: 443 869,33 грн. (Чотириста сорок три тисячі вісімсот шістдесят дев`ять гривень 33 копійки) та передав його у користування Лізингоодержувачу на підставі Акту прийому-передачі від 07.03.2019 року. Згідно п.12 Договору 2: «Додатки до Договору: Додаток №1 Графік внесення лізингових платежів, Додаток №2 Специфікація, Додаток №3 Загальні умови договору фінансового лізингу є невід`ємною частиною даного Договору. Договір, усі додатки (в тому числі загальні умови договору), а також всі зміни і доповнення до нього в сукупності іменуються як Договір». Згідно п. 1.1. Загальних умов договору фінансового лізингу: «За умовами Договору Лізингодавець набуває у власність і передає на умовах фінансового лізингу в платне володіння і користування з правом викупу майно (далі по тексту «Предмет лізингу»), найменування і характеристики якого вказані в Специфікації (додаток №2 до Договору), а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти Предмет лізингу, оплачувати лізингові платежі, зазначені в Графіку внесення лізингових платежів (додаток №1 до Договору, далі «Графік платежів»), а також інші платежі відповідно до умов даного Договору). Лізингоодержувач, після укладення вищезазначених Договорів фінансового лізингу, оплачував лізингові платежі вчиняючи значні затримки та порушуючи встановлений графік платежів, що змусило ОСОБА_4 вказати на недопустимість порушень графіку платежів, однак Лізингоодержувач дій щодо погашення заборгованості не вжив. Пункти 3 та 4 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлюють, що ОСОБА_4 має право відмовитись від договору лізингу у випадках, передбачених Договором фінансового лізингу або законодавством та вимагати розірвання Договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках.

Також, умовами пункту 11.2.1. Загальних умов договору фінансового лізингу, передбачено, що ОСОБА_4 має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей Договір (відмовитися від цього Договору) та вилучити Предмет лізингу у випадку, коли Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або повністю) і/або інший платіж, передбачений Договором, та прострочення оплати становить більше 30 (тридцяти) днів з дня настання строку платежу, встановленого Графіком платежів або Загальними умовами.

Також право на дострокову відмову (розірвання) Лізингодавцем (Позивачем) від Договору передбачено в пунктах 1 і 2 ст. 611, 615 та ч. 2 ст. 598 ЦК України. Пунктом 11.4. Загальних умов договору фінансового лізингу передбачено, у разі якщо протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дати направлення Лізингоодержувачу повідомлення згідно з п.11.3. Загальних умов Лізингоодержувач не усуне визначені в повідомленні порушення або не викупить Предмет лізингу, сплативши Лізингодавцю Суму викупу згідно з п.8.5. Загальних умов, а також при настанні обставин, передбачених п.п. 11.2.9. Загальних умов, Лізингодавець направляє на юридичну адресу Лізингоодержувача цінний лист з описом вкладення або вручає нарочно повідомлення про відмову від Договору (його розірвання) і повернення Предмета лізингу із зазначенням терміну та місця його передачі Лізингодавцю.

Лізингоодержувач зобов`язаний за свій кошт протягом терміну, передбаченого в повідомленні, повернути Предмет лізингу Лізингодавцю за адресою, вказаною в повідомленні. Так 29.07.2020 року Лізингодавцем на адресу ТОВ «Інтенсив» було направлено повідомлення про розірвання договору фінансового лізингу №УФ-29082 та повідомлено про необхідність повернення предмету фінансового лізингу, а саме транспортного засобу Mercedes-Benz GLS 350 d 4M, 2018 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 в строк на 05.08.2020 року, однак Лізингоодержувачем предмет лізингу повернутий не був, продовжуючи незаконно експлуатувати Предмет лізингу не маючи при цьому жодних юридичних на це підстав, а загальна шкода завдана ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» становить 2 663 215,95 грн. Неодноразові вимоги ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» скеровані до ТОВ ««Інтенсив» щодо повернення транспортного засобу Mercedes-Benz GLS 350 d 4M, 2018 року випуску: номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 були проігноровані. Предмет лізингу ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» не повернутий і місцезнаходження його невідоме. Окремим підтвердженням спроб ТОВ «УЛФ-Фінанс» направлених на вирішення цього питання в площині цивільно-правових відносин є факт підписання договору врегулювання заборгованості між ТОВ «УЛФ-Фінанс» та ТОВ «Інтенсив» від 30.12.2020 року, однак взяті на себе зобов`язання підписант не виконує та транспортний засіб не повертає.

На даний час, транспортний засіб марки Mercedes-Benz GLS 350 d 4M, 2018 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зазвичай імовірно знаходиться на підземному паркінгу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, даний транспортний засіб, перебуває у користуванні гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До того ж, вказана особа користується даним автомобілем із використанням інших реєстраційних номерів, а саме НОМЕР_3 , а також НОМЕР_4 . Крім цього, із даним громадянином проводилася усна бесіда, з приводу повернення автомобіля, або продовження виплати грошових коштів ТОВ «Інтенсив», на що ним було завірено, що грошові кошти буде сплачено, але на даний час вони на рахунок ТОВ «УЛФ-Фінанс» на надходили.

Вказаний транспортний засіб має значення для кримінального провадження, оскільки є предметом вчинення кримінального правопорушення, який було визнано речовим доказом. Також, у зв`язку із відсутністю точної інформації відносно місцезнаходження транспортного засобу, його було оголошено у розшук.

До того ж, автомобіль марки Mercedes-Benz GLS 350 d 4M, 2018 року випуску: номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 на даний час перебуває у осіб, які відповідно до Договору, не можуть бути користувачами даного майна.

Враховуючи вищевикладене, вказане майно має значення речового доказу в кримінальному провадженні, та з метою забезпечення збереження речових доказів, а також повного та неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, виникла необхідність у застосуванні одного із видів заходів забезпечення кримінального провадження арешту майна.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, що відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та відповідають ознакам визначеними ст. 98 КПК України.

У судове засідання прокурор не з`явився. До суду прокурор ОСОБА_3 подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги підтримує, просить задовольнити.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

15.07.2021 постановою старшого слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , майно на арешті якого наполягає орган досудового розслідування, визнано речовими доказами.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів та визначення порядку зберігання речових доказів.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

За таких обставин, клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на:

- транспортний засіб марки «Mercedes-Benz GLS 350 d 4M», 2018 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 ;

- ключ від замка запалювання вказаного автомобіля.

Заборонити використовувати та розпоряджатися даними речовими доказами до прийняття законного рішення у кримінальному проваджені.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1