Провадження № 1-кс/686/334/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника особи, в інтересах якої подана скарга - адвоката ОСОБА_3 , особи, в інтересах якої подана скарга - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому ОСОБА_5 від 25.11.2021 про закриття кримінального провадження №0000179 від 26.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,

встановив:

Представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на указану постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування скарги зазначає, що постанова слідчого не відповідає вимогам процесуального закону, є незаконною, досудове розслідування проведене неповно без встановлення та перевірки усіх фактичних обставин, які мають значення для справи.

А тому адвокат ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого.

Адвокат ОСОБА_3 і ОСОБА_6 в судовому засіданні подану скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Разом із тим, від органу досудового розслідування надійшли матеріали кримінального провадження №0000179 від 26.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується та з урахуванням принципу диспозитивності в кримінальному провадженні та означеного волевиявлення особи, яка подала скаргу без її участі.

На підставі положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

У поданій скарзі адвокат ОСОБА_3 просить поновити строк на оскарження указаної постанови слідчого, зазначаючи, що про її прийняття їй стало відомо 04.01.2022 у зв`язку із виконанням доручення, виданого цього ж дня Центром БВПД про надання ОСОБА_4 безоплатної вторинної правової допомоги.

Із наявного у матеріалах кримінального провадження листа слідчого ОСОБА_5 від 25.11.2021 №10080/14-01-01-21 слідує, що слідчий направляє постанову про закриття кримінального провадження ОСОБА_4 та повідомляє про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повідомив, що згідно із штампом про реєстрацію до ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» оскаржувана постанова слідчого на дійшла 13.12.2021, а отримав він її через кілька днів, після чого звернувся із листом до Центру безоплатної вторинної правової допомоги для призначення йому адвоката, який допоможе написати скаргу та сформулювати її вимоги, оскільки він не володіє знаннями у галузі права.

Слідчий суддя вважає, що указані обставини пропуску строку на оскарження ОСОБА_6 його представником ОСОБА_3 у зв`язку із часом, який був необхідний для звернення до центру БВПД та призначення йому адвоката для представництва його інтересів є поважними причинами пропуску строку на оскарження постанови слідчого.

А тому клопотання представника особи, в інтересах якої подана скарга про його поновлення підлягає задоволенню.

Дослідивши скаргу, долучені до неї матеріали та матеріали кримінального провадження №0000179 від 26.02.2021, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчий суддя установив, що 26.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за зареєстроване кримінальне провадження №000179 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Постановою слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому ОСОБА_5 від 25.11.2021 кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку із відсутністю у діянні слідчого ОСОБА_7 , прокурорів або інших осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно із ст.92 КПК України обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.

На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті - встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст. 9, 283, 284 КПК України).

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження, тощо.

Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

При цьому, приймаючи процесуальне рішення, зокрема постанову про закриття кримінального провадження, слідчий зобов`язаний мотивувати прийняте ним рішення, дати правову оцінку зібраним та дослідженим обставинам справи.

Вказаних вимог законодавства слідчий у повній мірі не дотримався.

Слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Згідно з ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження досудове розслідування у ньому здійснювалось за завою ОСОБА_4 від 30.11.2020 про те, що під час затримання ОСОБА_4 у межах кримінального провадження №0000208 слідчим, медичними працівниками та іншими службовими особами не внесено до протоколів, медичної картки ОСОБА_4 та інших документів усі його травми, що ОСОБА_4 вважає службовим підробленням.

Указана заява була предметом перевірки слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області під час розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

За результатом розгляду скарги ухвалою слідчого судді зобов`язано уповноважену особу ТУ ДБР у м.Хмельницькому внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 .

З матеріалів кримінального провадження та поданої скарги слідує, що ОСОБА_4 23.12.2016 затриманий в м. Козятині Вінницької області як особа, яка перебуває у розшуку за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначає, що у нього під час затримання були тілесні ушкодження ,які він отримав 14.12.2016, зокрема:травма голови з кровотечею,травма губи, а також обморожені нижні кінцівки.

Однак на його прохання йому не надавали медичної допомоги ні під час затримання, ні після доставлення його до ізолятора тимчасового тримання у м.Хмельницькому та не внесли до офіційних документів усі вказані травми (тілесні ушкодження).

За твердженням ОСОБА_4 він отримав медичну допомогу лише через 40 годин.

Також ОСОБА_4 на підтвердження зазначених ним тілесних ушкоджень посилається на висновок експерта №305 від 24.04.2017 за результатами судово-медичної експертизи, яка проводилась відносно нього.

Однак він вважає зазначений висновок незаконним, оскільки експертиза проводилася без його участі та безпосереднього огляду експертом.

Кримінально караною ОСОБА_4 вважає поведінку працівників правоохоронних органів, у тому числі слідчого ОСОБА_8 , який здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження розслідувалосяз правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.366 КК України, тобто складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Під час досудового розслідування слідчий провів допит ОСОБА_7 (на той час слідчого у кримінальному провадженні №0000208), який повідомив, що візуально видимих тілесних ушкоджень не пам`ятає у зв`язку з тривалим проміжком часу, який пройшов.

З його слів, ОСОБА_4 скаржився на те, що у нього обморожені пальці ніг, але враховуючи те, що він був у взутті, то слідчий цього не бачив. Працівниками поліції перед поміщенням ОСОБА_6 в ITT №1 ГУНП в Хмельницькій області його возили до відповідних медичних закладів для встановлення стану здоров`я та надання медичної допомоги. Також працівниками медичної частини Хмельницького слідчого ізолятора з даного приводу ОСОБА_9 надавалася медична допомога. Обмороження пальців ніг могло виникнути у ОСОБА_6 з причин його тривалого переховування від органу досудового розслідування в зимову пору року, а не від можливих неправомірних дій працівників правоохоронних органів.

Під час спілкування з ОСОБА_6 від нього не надходило будь-яких скарг на дії працівників поліції, медичних працівників або інших осіб.

Також ОСОБА_7 повідомив, що він особисто не застосовував до ОСОБА_6 будь-якого психологічного або фізичного насильства (примусу), та в його присутності також ніхто не вчинював щодо нього будь-яких неправомірних дій.

Він не вносив будь-яких недостовірних відомостей до офіційних документів, не видавав завідомо-підроблених документів та не вчинював будь- якого підроблення документів що стосуються ОСОБА_6 або розслідування кримінального провадження №0000208.

ОСОБА_7 також повідомив, що йому не відомо, щоб хтось із працівників поліції або інших осіб вчинював підроблення документів, які могли стосуватися ОСОБА_4 . Будь-якого умислу на вчинення службового підроблення документів він також не мав.

Допитані у даному провадженні прокурори ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повідомили, що особисто вони або в їхній присутності інші працівники правоохоронних органів не застосовували до ОСОБА_4 будь-якого психологічного або фізичного насильства (примусу), в їх присутності також ніхто не вчиняв щодо нього будь-яких неправомірних дій. їм не відомо про будь-які факти порушення прав та свобод ОСОБА_4 працівниками поліції, прокурорами або медичними працівниками, а також не відомо про вчинення щодо нього будь-яких кримінальних правопорушень.

Допитаний адвокат ОСОБА_12 , який за дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Хмельницькій області захищав права та законні інтереси ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000208 повідомив, що на момент приїзду ОСОБА_6 у слідче управління ГУНП в Хмельницькій області він уже перебував в черговій частині ГУНП в Хмельницькій області очікуючи його. Повідомлення про підозру ОСОБА_6 слідчий вручав у присутності адвоката. В той день будь-яких слідчих дій з ОСОБА_6 слідчий не проводив.

В присутності адвоката працівники поліції, слідчий, прокурори або будь- які інші особи не застосовували до ОСОБА_6 будь-якого психологічного або фізичного насильства (примусу). Крім цього, ОСОБА_6 не заявляв у день затримання будь-яких клопотань про надання йому медичної допомоги, а також про відмову фіксувати стан його здоров`я. В присутності адвоката також ніхто не вчиняв щодо нього будь-яких неправомірних дій.

Зі слів ОСОБА_12 , якби в його присутності хтось вчиняв будь-які протиправні дії проти ОСОБА_6 , він зобов`язаний за його заявою або самостійно реагувати на вказані правопорушення, звертатися до компетентних органів для відновлення порушених прав та законних інтересів клієнта. Йому не відомо про будь-які факти порушення прав та свобод працівниками поліції відносно ОСОБА_6 , прокурорами, або медичними працівниками, а також не відомо про вчинення щодо нього будь-яких кримінальних правопорушень, в тому числі не відомо про внесення завідомо недостовірних відомостей до офіційних документів будь-якими прокурорами чи слідчими, що стосуються ОСОБА_4 або в ході розслідування кримінального провадження №0000208.

Також слідчий провів тимчасовий доступ до документів кримінального провадження №0000208 (судова справа №678/494/17) під час якого встановив, що будь-яких окремих ухвал щодо порушення прав, свобод або законних інтересів ОСОБА_6 або вчинення працівниками поліції, слідчим, прокурорами будь-яких протиправних дій судом не встановлено.

На підставі зазначених відомостей слідчий приходить до висновку про те, що матеріали кримінального провадження підтверджують показання слідчого ОСОБА_7 , прокурорів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Слідчий зазначає, що відповідно до матеріалів вказаного кримінального провадження встановлено, що висновок експерта №305 від 24.04.2017 за результатами судово-медичної експертизи проведено на підставі постанови старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 від 28.03.2017. Відповідно до вказаної постанови, для проведення експертизи надано медичну документацію та інші матеріали кримінального провадження №0000208. Підозрюваний ОСОБА_6 , на проведення вказаної експертизи не направлявся.

Із оскаржуваної постанови слідує, що зазначена інформація підтверджується листом начальника Хмельницького обласного бюро судово-медичних експертиз №3614 від 20.10.2021 з додатками.

На думку слідчого, висновок експерта №305 від 24.04.2017 за результатами судово-медичної експертизи проведено на підставі постанови старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 від 28.03.2017, а не на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду, що виключає невиконання слідчим або іншими особами рішення суду, про яке ОСОБА_6 зазначив у своїй заяві від 30.11.2020.

Слідчий також допитав працівників відділення поліції №2 (м. Козятин) Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Зі слів зазначених свідків слідує, що будь-яких видимих тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 на момент його затримання вони не помітили. Під час його перебування у відділі поліції з ним поводилися ввічливо та тактовно, тілесних ушкоджень не наносили, катувань та інших дій, які б могли принизити честь та гідність ОСОБА_4 не вчиняли.

На підставі наведеного, слідчий приходить до висновку про відсутність у діях слідчого ОСОБА_7 , прокурорів та інших осіб складу розслідуваного кримінального правопорушення.

Однак, ОСОБА_4 повідомляв про те, що відомості про його тілесні ушкодження у повній мірі не були внесені до офіційних документів, що він вважає їх підробленням.

Із матеріалів кримінального провадження слідує,що слідчий здобув відомості про те, де і коли був затриманий ОСОБА_4 , те, що він після затримання був доставлений до Хмельницького ІТТ, та у подальшому - до ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор».

Проте, постанова слідчого не містить аналізу обставин та висновків про те як чинний Кримінальний процесуальний кодекс України та інші підзаконні акти врегульовують питання забезпечення надання належної медичної допомоги та фіксацію будь-яких тілесних ушкоджень або погіршення стану здоров`я затриманого, до кола чиїх обов`язків належить надання затриманому медичної допомоги під час затримання, поміщення до ІТТ, слідчого ізолятора, хто уповноважений складати відповідні документи, у тому числі медичні, які відомості до них мають бути внесені та чи є входять такі дії до обов`язків слідчого, прокурора у кримінальному провадженні.

Отже, під час здійснення досудового розслідування слідчий не провів належного комплексу слідчих дій для встановлення події кримінального правопорушення, ознак його складу та перевірки причетності осіб до вчинення кримінального правопорушення, на яких вказує заявник.

Постанова слідчого не містить належного обґрунтування висновків про відсутність у діянні особи складу розслідуваного кримінального правопорушення.

Під час проведення досудового розслідування слідчим не були належним чином досліджені всі встановлені обставини, про що свідчить відсутність викладу їх змісту та аналізу у оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження.

З огляду на наведене, неможливо вважати проведене досудове розслідування повним та ефективним.

Вказані недоліки постанови слідчого та неповноту досудового розслідування слідчий суддя під час розгляду скарги позбавлений можливості усунути.

Під час досудового розслідування належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення, з якими заявник пов`язує його ознаки встановити чи звертався ОСОБА_4 за наданням йому медичної допомоги під час затримання, поміщення до ІТТ, які тілесні ушкодження були зафіксовані у нього, хто уповноважений на складання відповідних документів, чи входять зазначені дії до посадових обов`язків осіб, на яких вказує ОСОБА_4 як на суб`єктів вчинення кримінального правопорушення.

В залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке у будь-якому випадку має бути належним чином мотивованим.

За положеннями ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Отже, викладені у скарзі представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 аргументи щодо наявності підстав для скасування постанови слідчого, заслуговують на увагу.

А тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 91, 110, 303, 306-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Поновити строк для подання скарги.

Скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому ОСОБА_5 від 25.11.2021 про закриття кримінального провадження №0000179 від 26.02.2021.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя