В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2021 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 26.01.2021, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хуст, Закарпатської області, мешканця: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, з початковою освітою, не одруженого, не військовозобов`язаного, раніше судимого вироком від 16.02.2015 року Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців, звільненого по відбуттю строку покарання 03.12.2019 року із ДУ Стрижаська ВК № 81 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
Під час досудового розслідування кримінального провадження №0000029 від 26.01.2021 установлено, що ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що він маючи не зняту і а не погашену судимість, за вироком Жмеринського міськрайонного суду від 16.02.2015 за ч.3 ст. 186, ч. 1 ст. 162, КК України, 25.01.2021 приблизно о 22:55 годині, перебуваючи біля території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 , переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна, підбурений жагою до легкої наживи, бажаючи збагатитись за рахунок чужої власності, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, проник на вищевказану територію через незачинену на замок хвіртку. Знаходячись на подвір`ї, шляхом вільного доступу, проник до підвального приміщення, звідки вчинив крадіжку продуктів харчування, які належать ОСОБА_6 , 9-ти банок консервації, а саме 2-х банок ємкістю по 1,5 л з консервованими помідорами, 1-ї банки ємкістю 1,5 л з консервованими кабачками, 2-х банок ємкістю по 1,5 л з консервацією (огірок з помідорами), 1-ї банки ємкістю 0,5 л з малиновим варенням, 2-х банок ємкістю по 1 л з малиновим варенням та 1-ї банки ємкістю 0,5 л з салатом (з болгарським перцем та помідорами), які помістив до білого полімерного мішка, а також двох сіток картоплі загальною вагою 38 кілограм. Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №450-456/21-21 від 28.01.2021 вартість продуктів харчування становить 867,40 гривень.
Даним злочином ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 867 (вісімсот шістдесят сім) гривень 40 (сорок) копійок, з викраденими продуктами харчування з місця вчинення злочину зник та розпорядився ними на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно.
Крім того, у період часу з 12:30 год. по 13:30 год. 17.07.2021, ОСОБА_3 перебуваючи в м. Жмеринка біля магазину «Товари з Німеччини», що розташований по вулиці Б. Хмельницького, 20, переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна, підбурений жагою до легкої наживи, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, вчинив крадіжку велосипеду марки «Serious» моделі «USED-05067» чорно - сірого кольору, який належить ОСОБА_7 та який був спертий на стіну магазину та вартість згідно з висновком судової - товарознавчої експертизи № 4699/21-21 від 27.07.2021 становить 7219,00 гривні.
Разом з викраденим ОСОБА_3 , з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 , матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України - таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.
Виходячи з аналізу норм ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Виходячи з аналізу ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).
Суд створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 будучи допитаним під час судового розгляду, в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованих йому злочинах, які передбачені ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України і викладених в обвинувальному акту, щиро розкаявся, просив його суворо не карати. Суду показала, що злочини вчинив за обставин, викладених вище, а саме 25.01.2021 у вечірній час, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку консервації та продуктів харчування із підвального приміщення, які належать ОСОБА_6 , а також 17.07.2021 в обідню пору у м.Жмеринка біля магазину, вчинив крадіжку велосипеда чорно-сірого кольору. Викраденими речами розпорядився на власний розсуд.
Виявляє жаль з приводу вчинених ним злочинів, просив вибачення запевнив суд, що готовий нести покарання за вчинені злочини і в подальшому не вчинятиме кримінальних правопорушень.
Прокурор Жмеринської окружної прокуратури вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час проведення підготовчого судового засідання подали письмові заяви, згідно яких просили підготовче судове засідання та судове засідання проводити у її відсутність, тому як участі приймати не бажає. Права передбачені ст.56 КПК України їм відомі та зрозумілі, у разі зміни обвинувачення покладаються на думку прокурора. Цивільний позов заявляти не бажають, шкода не відшкодована. З приводу міри покарання обвинуваченого потерпіла ОСОБА_6 покладалася на розсуд суду, ОСОБА_7 просив покарати суворо.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованих йому злочинах, які передбачені ч.2 ст.185, та ч.3 ст.185КК України, та беручи до уваги думки прокурора, обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 розуміють зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності їх позиції у суду немає.
Суд також роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 , що при таких обставинах він позбавляється права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.
Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінального провадженні за правилами ч.3 ст.349 КПК України.
За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинуваченого та представника потерпілого, вивчивши матеріали справи, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчинені інкримінованих йому злочинах при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю.
Отже, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив злочини передбачені а саме: ч.2 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно.
Відповідно до ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з послідуючими змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
В п.3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є нетяжким та тяжким злочином, особу обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому, давав правдиві покази чим активно сприяв розкриттю злочину та встановленню істини в справі, на обліку в психіатра та нарколога не значиться, за місцем проживання характеризується задовільно, проживає без реєстрації із співмешканкою ОСОБА_8 , потерпілій ОСОБА_6 шкоду відшкодував частково, з приводу міри покарання остання покладалися на розсуд суду. Ці обставини суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлені.
Відповідно до абзацу 17 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
З досудової доповіді, що складена Жмеринським МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області вбачається, що ОСОБА_3 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Не має постійної роботи та стабільних джерел доходів. Має потребу у додаткових коштах.
Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як високий. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Відповідно до висновку досудової доповіді виправлення обвинуваченого без обмеження або позбавлення волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції інкримінованих статей, а саме позбавлення волі. Оскільки на думку суду за конкретних обставин, таке покарання буде відповідати його загальній меті, а застосування більш м`якшого покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства буде не достатнім для його виправлення.
На підставі статті 124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів для проведення товарознавчих експертиз, які покладені в основу обвинувачення, а саме: №450-456/21-21 від 28.01.2021 в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні 08 коп., № 4699/21-21 від 27.07.2021 в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 76 коп., а всього на загальну суму 1797 (одна тисяча сімсот дев`яносто сім) гривень 84 коп.
Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 побіжного заходу, підстав для його обрання немає.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись статтями 368, 373, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання, а саме: за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, за ч.3 ст.185, у виді позбавлення волі на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_3 остаточне покарання 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз, експертами Вінницького ВКНДІСЕ, а саме: №450-456/21-21 від 28.01.2021 в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні 08 коп., ., № 4699/21-21 від 27.07.2021 в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 76 коп., а всього на загальну суму 1797 (одна тисяча сімсот дев`яносто сім) гривень 84 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1