Справа № 740/5242/21 Головуючий у І інстанції Гагаріна
Провадження № 11-сс/4823/489/21
Категорія - Доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2021 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження, зареєстрованих в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12.021.270.300.000.837 від 18.09.2021, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2021 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого по АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Вищевказаною ухвалою слідчого судді у задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 відмовлено.

Застосовано підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків:

1. Не залишати свого місця фактичного проживання АДРЕСА_1 , цілодобово, крім випадків необхідності отримання медичної допомоги, розумного фактичного часу, необхідного для прибуття за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду і часу перебування у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

2. Своєчасно прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

3. Утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками, у тому числі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

4. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади, за наявності, паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5. Не залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

6. Повідомляти слідчого СВ Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області про зміну місця проживання, реєстрації.

Роз`яснено підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Початок строку дії домашнього арешту ухвалено обраховувати з дня постановлення цієї ухвали та звільнено ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя вказала, що з урахуванням даних про особу підозрюваного та відсутності відомостей щодо спроб останнього ухилятися від органів досудового розслідування та суду, незважаючи на підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину та передбачене за нього покарання, вірогідність ухилення ОСОБА_5 від виконання процесуальних обов`язків не є надто високою, у зв`язку з чим до нього може бути застосований більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням свободи, а саме цілодобовий домашній арешт із покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді місцевого суду та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 .. Зазначає, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання від 7 до 12 років позбавлення волі. Тому ОСОБА_5 , усвідомлюючи вид та розмір покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни їхніх показань, що свідчить про наявність ризиків, зазначених у п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Під час винесення ухвали суд послався на те, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2019 року народження, за місцем мешкання не характеризується негативно, має зареєстроване та постійне місце проживання, де мешкає разом з родиною, що в сукупності свідчить про наявність достатньо міцних соціальних зв`язків, які будуть стримувати його залишити межі міста. Разом з тим, судом не враховано фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості, яке відноситься до особливо тяжкого злочину і пов`язане із незаконним посяганням на приватну власність та здоров`я людини, вчинене у стані алкогольного сп`яніння і за співучасті, що має підвищений рівень суспільної небезпеки. Крім того наявність родини та житла не являються факторами, які могли б знизити ризик переховуватися та втечі до маловірогідності чи до його виключення.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає її необгрунтованою.

Згідно із ч. 4 ст. 199 КПК України суд розглядає питання продовження строку тримання під вартою за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше. При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого, наявність у нього судимостей тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя, врахувавши зазначені вище вимоги Закону, дійшла до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно зі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Оцінюючи доводи, які є в оскаржуваній ухвалі, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя в повному обсязі вивчила та дослідила матеріали справи і прийняла рішення згідно норм діючого законодавства.

Колегія суддів враховує також і фактичну поведінку підозрюваного після застосування відносно нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Крім того, беручи до уваги особу підозрюваного, який до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2019 року народження, за місцем мешкання не характеризується негативно, має зареєстроване та постійне місце проживання, де мешкає разом з родиною, що в сукупності свідчить про наявність достатньо міцних соціальних зв`язків, які будуть стримувати його залишити межі міста, слідчий суддя місцевого суду вірно прийшла до висновку, що для запобігання ризиків є достатнім застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить про мінімальні, заявлені в клопотанні слідчого, ризики.

Таким чином колегія суддів вважає, що підстави для продовження до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою свого об`єктивного підтвердження не знайшли і прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування чи зміни за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2021 року щодо ОСОБА_5 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3