ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1809/22
провадження № 1-кп/753/1072/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2022 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному ЄРДР № 0000046 від 05.01.2022 р. за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє 25.09.2018 року Гайсинським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 05.01.2022 року приблизно о 20 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в підземному пішохідному переході приміського вокзалу «Дарниця» який розташований за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, 3, помітив раніше незнайому йому ОСОБА_6 яка в цей час зупинилась та діставала з поліетиленового пакету пільгове посвідчення, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення вирішив повторно, вчинити відкрите викрадення чужого майна.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілої, ОСОБА_3 підійшов з переду до ОСОБА_6 , взявши своєю рукою, за капюшон її куртки а після чого коліном своєї правої ноги наніс потерпілій в область обличчя один удар, внаслідок чого остання не втримався на ногах і впала на землю при цьому завдавши їй тілесних ушкоджень у вигляді: синець- на повіках правого ока з переходом на скат та спинку носу в середній третині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В подальшому ОСОБА_3 , діючи відкрито, не зважаючи на присутність потерпілої ОСОБА_6 , яка усвідомлювала відкритий характер викрадення її майна, та ігноруючи її крики, вирвав з її рук поліетиленовий пакет в якому знаходились наступні речі: продукти харчування, які матеріальної цінності не становлять, поліетиленовий пакет в якому були грошові кошти в сумі 2000 гривень, банківська картка «Приватбанк», яка матеріальної цінності не становить.
Після чого ОСОБА_3 , схопивши викрадене майно намагався зникнути з місця вчинення злочину однак з причин, що не залежали від його волі не зміг довести свій умисел до кінця, оскільки через декілька метрів був зупинений перехожим ОСОБА_7 .

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватим повністю у вчиненні кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся та суду показав, що ввечері 5 січня 2022 року на вул. Привокзальній він побачив потерпілу з пакетом. ОСОБА_3 вирішив викрасти у неї майно. Обвинувачений підійшов до потерпілої ОСОБА_6 , вдарив її коліном в обличчя, від удару потерпіла впала. ОСОБА_3 в цей час вирвав у неї пакет та почав тікати. Але його одразу затримав чоловік, який проходив повз. Чому скоїв правопорушення пояснити не може, так як перебував стані алкогольного сп`яніння. Під час судового розгляду обвинувачений просив вибачення у потерпілої, а також повідомив суду, що одразу після затримання працює в умовах ізолятору тимчасового тримання.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, ним не оспорюються, а також є логічними, послідовними та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 5 січня 2022 року ввечері вона йшла на Привокзальній на електричку. Біля кіоску вона зупинилась, подзвонила матері, щоб запитати, що потрібно купувати. Коли завершила розмову, до неї ззаду підійшов ОСОБА_3 з телефоном в руці, та почав махати ним. ОСОБА_6 відійшла від нього. Коли ОСОБА_6 підійшла до турнікету на вокзалі, діставала посвідчення, не очікувано позаду підійшов ОСОБА_3 , схопив її за капюшон, вдарив з ноги в обличчя. Після цього, ОСОБА_6 впала, а обвинувачений ОСОБА_3 вирвав у неї з рук пакет і побіг. Коли вона підняла голову, побачила, що якийсь хлопець затримав ОСОБА_3 . Просила призначити максимальне покарання, яке передбачене законом.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття, оскільки обвинувачений ще під час досудового розслідування визнав свою винуватість, що й підтвердив під час судового розгляду, розкаюючись у вчиненому та попросивши вибачення у потерпілої. Обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке кримінальний закон відносить до тяжкого злочину проти власності, ступінь реалізації злочинного наміру, обставину, яка пом`якшує покарання, та обставину, що його обтяжує, позицію потерпілої.
Так, ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має середню освіту, зі слів працював до затримання, а також працює в умовах утимання під вартою.
З урахуванням наведеного, вчинення злочину відносно жінки із застосуванням фізичного насильства, що підвищує ступінь його тяжкості, стійкого небажання обвинуваченого ОСОБА_3 ставати на шлях виправлення, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 68 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, забезпечить дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізації, буде справедливим, адекватним і співмірним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 06.01.2022 р. відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.03.2022 р.
З урахуванням приписів ч. 3,4 ст. 374 КПК України, відсутності клопотань сторін кримінального провадження та призначеного покарання, суд вважає, що запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили належить залишити без змін.
Приймаючи таке рішення суд враховує, що починаючи з дати постановлення вироку, підсудний перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» п. 1 ст. 5 Конвенції. Згідно з практикою ЄСПЛ у такому випадку судовий контроль за позбавленням свободи, що вимагається згідно з п. 4 ст. 5 Конвенції, вважається вже інкорпорованим у постановлений вирок та призначене покарання (справа «Руслан Яковенко проти України» від 04.09.2015 р. заява № 5425/11, п. 31-32).
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта необхідно стягнути з обвинуваченого.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 відраховувати з 5 січня 2022 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 - тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 994 грн. 00 коп. на рахунок проведення експертизи.
Після набрання вироку законної сили речові докази у кримінальному провадженні: пакет, продукти харчування, грошові кошти в сумі 2000 гривень, банківська карта «Приват банк» - залишити у власності ОСОБА_6 ; медична маска, мобільний телефон «Самсунг», паспорт НОМЕР_1 картка ОСОБА_3 , які знаходяться в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУ НП у м. Києві повернути ОСОБА_3 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженому.

Суддя ОСОБА_1