УХВАЛА

Іменем України

22 грудня 2021 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання слідчого СВ ВП №1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000471 від 18.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.12.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнившись умовно-достроково з місць позбавлення волі, де останній відбував покарання за вчинення корисливих злочинів, відповідних висновків не зробив на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин.

Так, 18.12.2021 року, близько 18.05 год., ОСОБА_5 , знаходився на залізничному пероні «Південного вокзалу», що по Пл. Слави, 1 в м. Полтава, де останній помітив неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого останній вирішив вчинити злочин.

Реалізуючи свій злочинний намір на заволодіння майном ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , супроводив останнього до тамбуру вагону пасажирського електропотяга «Полтава-Кременчук», де під приводом необхідності зателефонувати, заволодів мобільним телефоном марки «Хіаомі RedМі 9s», в корпусі темно-синього кольору, вартістю 1700 грн. (зі слів потерпілого), з сім-карткою «Київстар» НОМЕР_1 , яка вартості не складає та в подальшому, діючи повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відкрито, раптово для потерпілого, з його мобільним телефоном в руках, вистрибнув з тамбуру вагону потяга на перон, після чого з місця скоєння злочину втік та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши своїми діями неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1700 грн.

18.12.2021, під час затримання в порядку ст. 208 КПК ОСОБА_5 , було проведено особистий обшук затриманого, в ході якого було вилучено мобільний телефон марки «Хіаомі», ІМЕІ1.) НОМЕР_2 ; 2.) НОМЕР_3 , серійний номер НОМЕР_4 ZSO2237/.
19.12.2021 було проведено огляд мобільного телефону «Хіаомі», яким виявився мобільний телефон марки «Хіаомі RedМі 9s», вилученого у ОСОБА_5 , в ході якого було встановлено, що на момент його вилучення та огляду телефон у робочому, функціональному стані, з діючою сім-карткою. При наборі з телефону номера слідчого було встановлено, що в телефоні сім-картка абонента «Київстар» № НОМЕР_1 , який є номером мобільного телефону ОСОБА_6 , який знаходився в його телефоні на момент його викрадення.
19.12.2021 року вилучений у підозрюваного ОСОБА_5 мобільний телефон було пред`явлено неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 для впізнання, в ході проведення якого останній впізнав вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон, належний йому та яким заволодів у нього невідомий чоловік 18.12.2021 року.
Тобто, мобільний телефон, який було вилучено у ОСОБА_5 на праві власності належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож.: АДРЕСА_1 .
Вище перераховане майно, відповідно до ст. 98 КПК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0000471.
На даний час у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на мобільний телефон «Хіаомі RedМі 9s ІМЕІ 1.) НОМЕР_2 ; 2.) НОМЕР_3 , серійний номер НОМЕР_4 ZSO2237/., з сім-карткою «Київстар» № НОМЕР_1 , який буловилучено під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , 18.12.2021 року, проведеного за адресою : АДРЕСА_2 та який який на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож.: АДРЕСА_1 ,з метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень, а також для запобігання можливості їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення та втрати, тому слідчий і звернувся до суду з даним клопотанням.

Слідчий надав заяву про розгляд справи без його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що СВ ВП №1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000471 від 18.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно п.п. 1, 3, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.11 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З огляду на положення ч.2 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчим доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

У даному випадку, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, а тому накладення арешту потрібно з метою збереження речових доказів.

Беручи до уваги викладене з урахуванням наявних доказів та з`ясованих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх правових підстав для арешту майна. При цьому враховує наслідки арешту майна, розумність та співмірність таких обмежень завданням кримінального провадження.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, а також питання допустимості доказів не є предметом розгляду слідчого судді на даній стадії кримінального провадження, та вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Мобільний телефон «Хіаомі RedМі 9s ІМЕІ: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , серійний номер НОМЕР_4 ZSO2237/., з сім-карткою «Київстар» № НОМЕР_1 , який буловилучено під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , 18.12.2021 року, проведеного за адресою : АДРЕСА_2 та який який на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має суттєве значення, оскільки являється речовим доказом по даному кримінальному провадженню, тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження та встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, існує необхідність у накладенні арешту на вказане вище майно.

Таким чином, клопотання слідчого підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст.ст. 100, 131-132, 167-168, 170,172,173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000471 від 18.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон «Хіаомі RedМі 9s ІМЕІ: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , серійний номер НОМЕР_4 ZSO2237/., з сім-карткою «Київстар» № НОМЕР_1 , який було вилучено під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , 18.12.2021 року, проведеного за адресою : АДРЕСА_2 та який на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож.: АДРЕСА_1 , який після проведення судових експертиз повернути потерпілому на відповідальне зберігання.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, його захисника, у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .