ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №635/6408/21 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/738/22 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: умовно-дострокове звільнення
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Харкова провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 24 вересня 2021 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволені клопотання начальника ДУ «Хролівський виправний центр №140» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красноград Харківської області, громадянина України раніше судимого:
-03.03.2009 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки;
-11.09.2012 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.1 ст.309 КК України на 2 роки обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки;
-08.08.2013 року Красноградським районним судом Харківської області, за ч.3 ст.185, ст.71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 30.09.2015 року з Диканівської ВК № 12 за відбуттям строку покарання;
-30.03.2016 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
-05.05.2016 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.ч.1, 4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України на 4 роки позбавлення волі;
-17.01.2017 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.ч.1, 3, 4 ст.185, ст.70, ч.4 ст.71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30.05.2017 року постановлено вважати засудженим за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.ч.1, 4 ст.70 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі. Звільнився 10.06.2019 року з Олексіївської ВК № 25 за відбуттям строку покарання;
-27.11.2019 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки обмеження волі,
початок строку: 03.02.2020 р., кінець строку: 03.02.2023 р.,

Суд мотивував своє рішення тим, що клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 направлено до суду передчасно без детального дослідження його особи, висновки, викладені в характеристиці зроблені поверхово, не базуються на конкретних даних, носять формальний характер і не наводять об?єктивних даних про зразкову поведінку засудженого, а відомості про працю свідчать про звичайні її результати. Сама поведінка засудженого не може бути визнана бездоганною та зразковою для інших засуджених.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилаючись на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи зазначила, що:
-засуджений ОСОБА_8 відбув більше половини призначеного вироком покарання;
-пішов працювати лише через пів року після прибуття до центру з незалежних від нього причин, а саме з причин перебування на карантині у відділені карантину та відсутності робочих місць. Зауважила, що розмір ставки не залежить від волі засудженого;
-робота днювальним не передбачає якогось отримання конкретного результату, а передбачає сам процес дотримання правил засудженими, наприклад, підтримання чистоти, тощо, а тому посилання суду в цій частині є необґрунтованими;
-накладене на засудженого дисциплінарне стягнення знято ще 06.01.2021 року;
-за сумлінну поведінку і ставлення до праці засуджений має 5 заохочень;
-посилання суду першої інстанції на характеристику від 24.02.2021 року де зазначено, що засуджений ОСОБА_8 лише стає на шлях виправлення, при цьому не беручи до уваги характеристику від 11.08.2021 року є необ`єктивним;
-посилання суду першої інстанції на попередні судимості та поведінку засудженого, на думку захисника, є безпідставними в рамках розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 , оскільки за попередні злочини останній поніс покарання у повному обсязі і відповідно до закону.
Вважає, що ОСОБА_8 своєю поведінкою, працею, поважним ставленням до персоналу установи, повністю довів своє виправлення.
Просить ухвалу суду скасувати та звільнити ОСОБА_8 умовно-достроково від відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Під час розгляду подання суд першої інстанції, відповідно до вищевказаних вимог, повно дослідив дані про особу ОСОБА_8 , його поведінку, ставлення до праці та його відношення до вчиненого злочину за весь період відбування покарання.

Як слідує із матеріалів провадження судом встановлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком Красноградського районного суду Харківської області від 27.11.2019 року за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки обмеження волі.

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_8 від 11.08.2021 року, останній відбуває покарання в ДУ «Хролівський виправний центр №140» з 03.02.2020 року, за власною ініціативою з перших днів перебування в установі виявив бажання працювати. Працевлаштований в обслуговуючому персоналі установи старшим днювальним, згідно ст. 60 КВК України. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, поставленні завдання виконує своєчасно та у повному обсязі, дбайливо ставиться до майна виправного центру та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. За час відбування покарання в установі допускав випадки порушення правил відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності 1 раз. За сумлінну поведінку і ставлення до праці заохочувався 5 разів. Характеризується позитивно. У відношенні до представників адміністрації виправного центру ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. Виконує передбачені законом вимоги персоналу, при виконанні робіт із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, порушень техніки безпеки не допускає. Відповідно до ст.65 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених, відповідно до ст.66 Кримінально-виконавчого кодексу України. Відповідно до ст.123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення». За характером врівноважений, цілеспрямований. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки з різними категоріями засуджених. Відповідно до ст.59 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує доброзичливі родинні зв`язки з рідними шляхом листування, телефонних розмов. За час перебування в установі одружився. Отримує посилки, передачі.

Згідно рішення комісії ДУ «Хролівський виправний центр №140» від 24.02.2021 року, у застосуванні до ОСОБА_8 ст.82 КК України відмовлено, у зв`язку з поданням останнім заяви про відмову від застосування до нього пільги.

Враховуючи викладене, а також те, що засуджений наразі відбуває покарання за корисливий злочин, раніше шість разів притягався до кримінальної відповідальності, у тому числі за тяжкі корисливі злочини, неодноразово звільнявся від відбування покарання з випробуванням, однак знову вчиняв кримінальні правопорушення, останній раз протягом 3 місяців з дня звільнення з місць позбавлення волі, нетривалий період зміни його поведінки на кращу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 .

Що стосується наявності у ОСОБА_8 п`яти заохочень, то з урахуванням вищевикладеного, само по собі не може бути підставою для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Крім того, як було вірно відзначено судом першої інстанції, ОСОБА_8 окрім заохочень, мав стягнення за вагомий проступок, за який був поміщений у дисциплінарний ізолятор на чотири доби.

Слід відзначити, що під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суд досліджує дані про особу засудженого за весь період відбування покарання, а тому посилання захисника на необґрунтоване врахування судом першої інстанції характеристики від 24.02.2021 року та наявності стягнення, є безпідставними.

Безпідставними є також зауваження захисника про врахування судом першої інстанції попередніх судимостей засудженого, оскільки вони є даними, які характеризують особу ОСОБА_8 .

За таких обставин колегія суддів підстав для скасування ухвали суду і задоволення апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 24 вересня 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: