Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/613/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2021 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції в залі суду у м. Кропивницькому апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 липня 2021 року, якою залишено без задоволення його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою в якій просив зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за весь час перебування його в слідчому ізоляторі.

За наслідком розгляду заяви засудженого, суд першої інстанції навівши відповідні мотиви, прийшов до висновку, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню, оскільки не відповідає вимогам кримінального законодавства.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та зарахувати йому в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за весь час перебування його в слідчому ізоляторі

В обґрунтування своїх вимог засуджений зазначає, що у відповідності до вищевказаної норми закону, у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

З наведених підстав, засуджений вважає, що строк його перебування у слідчому ізоляторі слід рахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора про залишення ухвали суду першої інстанції без зміни, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно частини 5 статті 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, який набув чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст. 72 КК України викладено у такий редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В п. 102-105 своєї постанови від 29.08.2018 року у справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України. якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

За нормами КПК України у строк попереднього ув`язнення включається строк - затримання особи без ухвали слідчого судді, суду - та попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

При цьому у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; д) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Дослідженням матеріалів кримінального провадження, та ухвали суду першої інстанції колегією суддів встановлено, що вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.03.2017 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.187 КК України, та на підставі ст.70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 07 років. До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався. Вказаним вироком визначено, що строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня його затримання.

Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.03.2017 набрав законної сили 13.07.2017.

Відповідно до протоколу затримання від 02.11.2017 ОСОБА_7 на виконання вироку Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.03.2017 було затримано 02.11.2017 та направлено для відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі.

Виходячи з вказаних обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню, оскільки зазначений засудженим строк не є попереднім ув`язненням у розумінні Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Даних, які б свідчили про те, що засудженого ОСОБА_7 в межах того самого кримінального провадження було застосовано попереднє ув`язнення у матеріалах провадження немає та апелянтом суду не надано. Також відсутні дані про те, що засуджений після затримання та направлення для відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, перебуває в установі попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 , оскільки його вимоги не ґрунтуються на положеннях чинного закону про кримінальну відповідальність.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено.

З огляду на наведене, перевіривши судове рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 липня 2021 року стосовно засудженого ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4