ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2075/21 Номер провадження 11-кп/814/278/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючої ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000287 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Полтава від 26 жовтня 2021 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз:
06.05.2021 Октябрським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70, 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;
засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком більш суворим, призначеним вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 06.05.2021, ОСОБА_8 визначено остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Цивільний позов ТОВ «Дніпро-Вендор» задоволено та стягнуто із ОСОБА_8 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Вендор» майнову шкоду в розмірі 3674 грн.
Вирішено питання щодо запобіжного заходу.
Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочинів за таких обставин.
04.09.2020 приблизно о 20 год. 14 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні кав`ярні «GANGSTER_COFFEE SHOP» за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 76 А, умисно, таємно, повторно, зайшовши за барну стійку, де шляхом вільного доступу викрав із каси кав`ярні грошові кошти у сумі 549 грн, чим спричинив ФОП ОСОБА_9 матеріального збитку на вказану суму. З місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
19.01.2021 приблизно о 9 год. 15 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти Єрмоліно» за адресою: м. Полтава, провулок Латишева, 13/14, умисно, таємно, повторно, зайшов за стіл касира та шляхом вільного доступу викрав із каси магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » грошові кошти у сумі 3674 грн, чим спричинив ТОВ «Дніпро-Вендор» матеріального збитку на вказану суму. З місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить врахувати його щире каяття, характеристику за місцем проживання, сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, його стан здоров`я та наявність хвороби, і пом`якшити покарання, призначивши остаточне покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Змінити розмір цивільного позову.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом, є правильним, учасниками провадження не оскаржується та судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вимоги закону, передбачені ст.ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень відповідно до ст.12 КК України; особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, часткове визнання вини, відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Доводи обвинуваченого про неврахування обставини, яка пом`якшує покарання, а саме: щире каяття не знайшли свого підтвердження.

Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.
У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.
Однак, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 будучи неодноразово судимим за злочини проти власності, належних висновків не зробив та вчинив нові злочини через невеликий проміжок часу після відбуття покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 09.12.2016 та в день ухвалення вироку Октябрського районного суду м. Полтава від 04.09.2020, а кількість вчинених злочинів та періодичність їх вчинення не вказують про осуд своєї поведінки.
Відсутня і обставина, яка пом`якшує покарання: активне сприяння розкриттю злочину, оскільки активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, наданні допомоги в їх затриманні, видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Тому, беззаперечно, воно має бути активним, тобто певним чином ініціативним.
Таких даних судом не встановлено, а саме по собі визнання обвинуваченим своєї вини та надання правдивих показань не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину.
Більше того, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_8 визнав частково, шкоду потерпілим не відшкодував.
Крім цього, будь-яких даних про наявність на утриманні у обвинуваченого неповнолітніх дітей та неналежного стану здоров`я, матеріали кримінального провадження не містять і обвинуваченим не надано.
Інших обставин, які б давали підстави для пом`якшення покарання, учасниками провадження не зазначено та колегією суддів під час перегляду вироку суду не встановлено.

Таким чином, призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З огляду на відсутність обставин, які пом`якшують покарання, підстав для застосування ст.69 КК України при призначенні покарання за ч.2 ст. 185 КК України, як про це просить обвинувачений, немає.

Більше того, призначаючи покарання за ч.4 ст. 70 КК України, суд першої інстанції визначив ОСОБА_8 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 06.05.2021 у виді 4 років 1 місяця.

До того ж, чинне кримінальне процесуальне законодавство не передбачає можливості застосування ст. 69 КК України при визначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів чи сукупністю вироків.

Також, не знайшли свого підтвердження і доводи обвинуваченого щодо зменшення розміру цивільного позову.

Згідно з положеннями частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, і при цьому застосовуються норми ЦПК України.

Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди має містити докази на підтвердження заявлених сум спричиненої шкоди.

Будучи допитаним в судовому засіданні представник потерпілого ТОВ «Дніпро-Вердо» ОСОБА_10 зазначив, що 19.01.2021 було викрадено з магазину Продукти Єрмоліно» саме 3674 грн, так як цього ж дня було проведено інвентаризацію наявних коштів та складено акт № 1 про результати інвентаризації наявних коштів від 19.01.2021. Також зазначив, що в магазині діє Z звіт РРО, який формується за день по касовому апарату автоматично.

Показання представника щодо суми викраденого підтвердила свідок ОСОБА_11 , яка є продавцем в магазині «Продукти Єрмоліно».

Будь-яких обгрунтованих доводів на спростування вказаної представником потерпілого суми обвинувачений не надав, як і не зміг назвати точної суми, яку, за його версією, він міг викрасти з магазину.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст.409 КПК України, для зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання та розміру цивільного позову, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає. Тому апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтава від 26 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4