Провадження № 1-кп/592/298/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м.Суми

Ковпаківський райсуд м. Суми у складі-головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження в якому

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, українець, громадянин України, з повною вищою освітою, не одружений, не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей- ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , працює лікарем анестезіологом КНП СОР ОКПЦ, ІПН НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 від 08.07.2019,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 03.10.2020 близько 08 год. 20 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ-111940», н.з. НОМЕР_3 , рухався зі швидкістю не менше 62,4 км/год по вул. Б.Шлях в м. Суми в напрямку виїзду з міста. При наближенні до перехрестя з вулицею Кленовою, ОСОБА_7 знехтував безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, під час виконання маневру обгону виїхав на перехрестя зазначених вулиць, що призвело до зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21063», н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_5 , який виконував маневр лівого повороту з вулиці Б.Шлях на вулицю Кленову в м.Суми.

Унаслідок дорожньо-транспортної події водій ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження перелом діафізу лівої ключиці без зміщення, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №838 від 16.11.2020, проведеної в ОКЗ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи», кваліфікуються, як середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №19/119/9/1-498е від 30.11.2020, водій ОСОБА_7 , при керуванні автомобілем «ВАЗ-111940», н.з. НОМЕР_3 , порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі ПДР), передбачених пунктами:

12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
14.6 Обгін заборонено:
а) на перехресті.
в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м поза населеним пунктом.
Порушення пунктів 12.4, 14.6 (а) ПДР України, допущені ОСОБА_7 , знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у скоєному визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно при вказаних вище обставинах допустив порушення правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення автомобіля під його керуванням з автомобілем потерпілої особи. Він, тобто ОСОБА_7 , погоджується зі ступенем тяжкості тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що дійсно 03.10.2020 року в час та місці зазначеному в обвинувальному акті сталась ДТП в якій він отримав тілесні ушкодження. Обвинуваченим відшкодовані йому матеріальні збитки в сумі 2230.88 грн., моральні збитки не відшкодовані і на свої позовних вимогах про їх відшкодування він наполягає.

Відповідно до протоколу огляду місця ДТП від 03.10.2020 року у вказаному процесуальному документі зафіксовано взаємне розташуванні автомобілів на місці ДТП та зафіксовано, що ДТП сталась на перехресті вул. Кленової та Білопільський шлях в м. Суми (а.с.8-11).

Відповідно до висновку судової медичної експертизи потерпілий ОСОБА_5 1964 року народження в результаті ДТП отримав перелом діафізу лівої ключиці без зміщення, вказані тілесні ушкодження потягли за собою тривалий розлад здоров`я і за цими ознаками відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. ( а.с. 61).

Відповідно до протоколів проведення слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_7 вказані особи на місці ДТП продемонстрували положення на проїзній частини до ДТП їх автомобілів, пояснили які покажчики поворотів та в який момент вони включали, вказали на швидкість з якою вони рухались та вказали на інші технічки показники руху керованих ними автомобілів ( а.с. 8-11).

З висновків судових експертиз технічного стану автомобілів в яких знаходились обвинувачений та потерпілий вбачається, що до ДТП автомобілі в гальмівній та ходовій частині, а також в системі рульового управління несправностей не мали, а виявлені технічні несправності обох автомобілів носять аварійний характер утворення та характерні для виникнення під час даної дорожньо-транспортної пригоди ( а.с. 57-75).

Відповідно до висновків судової автотехнічної експертизи в діях водія ОСОБА_7 з технічної точки хору вбачаються невідповідність вимогам пунктів 14.6 а) та 12.4 ПДР України та які знаходять в причинному зв`язку з виникненням ДТП, водій ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем під керуванням ОСОБА_7 .

В діях водія ОСОБА_5 з технічної точки зору вбачається невідповідність вимогам пункту 10.1 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП (а.с. 92-96).

Підстав не довіряти вказаним доказам суд не має, оскільки докази є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності - достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_7 за ст. 286 ч.1 КК України, бо він порушив 03.10.2020 року, керуючи автомобілем ВАЗ 111940, правила безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, що потягло за собою заподіяння потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Керуючи автомобілем ВАЗ 111940 ОСОБА_7 порушив правила дорожнього руху України передбачені наступними пунктами

12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
14.6 Обгін заборонено:
а) на перехресті.
в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м поза населеним пунктом.
Порушення пунктів 12.4, 14.6 (а) ПДР України, допущені ОСОБА_7 , знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

При призначенні підсудному виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_7 та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_7 свою провину у скоєному визнав повністю, у скоєному кається, відшкодував потерпілому у повному обсязі завдану матеріальну шкоду в сумі 2230.88 грн., за місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей- ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , слідчий в обвинувальному акті зазначає, що він активно сприяв розкриттю злочину.

Вказані обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 .

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

Крім того, суд враховує конкретну дорожню обстановку на час скоєння ДТП. Так судом встановлено, що на момент скоєння ДТП водій ОСОБА_5 допустив порушення вимог наступного пункту Правил дорожнього руху:

- 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
який знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

З урахуванням всіх обставин справи та відомостей про особу обвинуваченого суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_11 покарання у виді обмеження волі з випробуванням та не застосовувати до ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, оскільки вважає що саме таке покарання необхідне та достатнє відповідно до вимог ст. 65 КК України для його виправлення та попередження нових злочинів, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

В матеріалах кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 заявлено позов до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальних збитків в сумі 2230.88 грн. та відшкодуванні моральної шкоди в сумі 150 000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та його представник вимоги підтримали в повному обсязі.

Оскільки позовні вимоги про відшкодування завданої матеріальної шкоди (витрат на лікування) відшкодовані в повному обсязі до постановки вироку про що зазначали сторони цивільного спору, суд вважає за необхідним закрити провадження по цивільному позову в цій частині.

ОСОБА_7 та його захисник вважали суму відшкодування моральної шкоди завищеною, не назвали суду грошову суму, яку вони вважали би достатньою для задоволення позовних вимог потерпілої особи.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка була завдана потерпілому, суд враховує суть позовних вимог, характер діяння підсудного, фізичні та моральні страждання потерпілого, а також інші негативні наслідки, що виразились у тому що був порушений звичайний життєвий уклад потерпілого і він за захистом свого порушеного права була вимушений звертатися до правоохоронних органів, суду, а тому на підставі викладеного суд вважає необхідним розмір моральної шкоди визначити в сумі 40 000 грн., оскільки вважає, що саме такий розмір відшкодування відповідає вимогам розумності та справедливості.

Крім того, при вирішенні питання про розмір стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд крім вини самого підсудного також приймає до уваги і грубу необережність самого потерпілого, який не переконався в безпечності маневру повороту ліворуч в той момент, коли автомобіль ОСОБА_7 вже рухався по зустрічній полосі в процесі обгону попутних транспортних засобів та тим самим допустив порушення правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП, про що зазначено у висновку судового експерта ( а.с. 96).

Виходячи з вищевикладеного та керуючись вимогами ст. 1188 ЦК України, суд вважає, що в завданні шкоди є 80% вини підсудного, а 20% вини - самого потерпілого. Тому суд вважає необхідним розмір моральної шкоди зменшити.

З урахуванням цих обставин суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_5 40000 х 0.8=32000 моральної шкоди.

На підставі вимог ст. 124-126 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути судові витрати за провадження судових автотехнічних експертиз, судових експертиз технічного стану транспортних засобів, судової транспортно-трасологічної експертизи в загальній сумі 6864.9 грн.

На підставі вимог ст. 100 КПК України слід зняти арешт з автомобілів: ВАЗ111940 д.н.з. НОМЕР_3 належного ОСОБА_7 та ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_4 належного ОСОБА_5 та залишити вказані автомобілі в користуванні ОСОБА_7 та ОСОБА_5 відповідно.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд, -

Засудив:
ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк в один рік.

На підставі вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

періодично з`являтись до реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави на користь держави судові витрати в сумі процесуальні витрати в сумі 6864.9 грн.

Провадження за цивільним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 в частині стягнення відшкодування завданої майнової шкоди закрити в зв`язку з добровільним задоволенням позовних вимог до постановки вироку.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування завданої моральної шкоди задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 32000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Зняти арешт з речових доказів - автомобілів ВАЗ111940 д.н.з. НОМЕР_3 належного ОСОБА_7 та з автомобіля ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_4 належного ОСОБА_5 . Залишити вказані автомобілі в користуванні ОСОБА_7 та ОСОБА_5 відповідно.

На вирок суду може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1