УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором ОСОБА_6 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000889 від 30.07.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000889 від 29.07.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Установлено, що ОСОБА_7 з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом систематичного зайняття протиправною діяльністю пов`язаною з незаконним обігом наркотиків, усвідомлюючи, що реалізація дій, направлених на незаконний збут на території м. Одеси наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону, потребує залучення певного людського ресурсу, вступила у попередню змову з іншими особами для скоєння тяжких злочинів.
14.12.2021 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, було проведено обшук автомобіля «Mitsubishi Outlander» державний знак НОМЕР_1 , що знаходився за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, біля буд. 1. В ході проведення обшуку було виявлено та в подальшому вилучено наступне, а саме:
- Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з державним номерним знаком НОМЕР_1 з зазначеним власником транспортного засобу «Mitsubishi Outlander» ОСОБА_8 , серії НОМЕР_2 ;
- Автомобіль «Mitsubishi Outlander» з державним номерним знаком НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору.
Надалі, вище перелічені речі, предмети та документи були оглянуті слідчим та в подальшому у відповідності до ст. 98 КПК України, на підставі винесеної постанови визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, оскільки є достатньо підстав вважати, що вони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
2. Позиції учасників в судовому засіданні.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі.
Представник власника майна в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки ОСОБА_9 не користується вказаним транспортним засобом, та взагалі позбавлений права керувати транспортними засобами. Власником транспортного засобу є його теща ОСОБА_8 , яка немає жодного відношення до вказаного кримінального провадження. У клопотанні не наведено жодної підстави для можливості стверджувати, що вилучене майно відповідає вимогам ст. 98 КПК України.
3. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, дослідивши письмові заперечення представника власника майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зокрема, згідно з нормами Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Натомість з поданого клопотання вбачається, що у клопотанні слідчий формально, виклавши фактичні обставини ймовірного вчинення кримінально-протиправних дій, одним реченням було зазначено відповідну мету та завдання арешту майна, яке на думку слідчого, являється в достатній мірі обґрунтованим для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Між тим, по суті, таке посилання слідчого являється нічим іншим, як формальним цитуванням положень КПК України в частині, яка регламентує вирішення питання накладення арешту майна.

Також в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження відповідності вилученого майна, вимогам ст. 98 КК України.

Слідчий суддя погоджується з доводами представника власника майна та звертає увагу на те, що вилучене майно належить ОСОБА_8 , яка немає жодного відношення до кримінального провадження.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором ОСОБА_6 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000889 від 30.07.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1