Справа № 461/8877/21
Провадження № 1-кс/461/6060/21
УХВАЛА
іменем України
10.11.2021 р. м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 з участю заявника адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, -
ВСТАНОВИВ:
Заявник адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , звернувся в Галицький районний суд м. Львова, з клопотанням про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 16.03.2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 23.01.2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 204, ч. 1 ст. 199 КК України. Вказаною ухвалою суду було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 11.03.2021 р., а саме на грошові кошти у сумі 320 000 грн., 10 700 доларів США, 2000 євро.
Заявник стверджує, що під час накладення арешту на вказане майно не було враховано те, що його довіритель є третіми особою у вказаному кримінальному провадженні, підозра йому не оголошувалася. Крім того, наголошує, що відносно батька ОСОБА_4 . ОСОБА_6 вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23.09.2021 р. було затверджено угоду про визнання винуватості та визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, та призначено покарання, та вирішено долю речових доказів. Вказаний вирок суду вступив у законну силу. Вважає, що відпали всі можливі ризики та докази протиправного походження вилучених коштів у ОСОБА_4 , та просить повернути йому вилучені грошові кошти.
Крім того, власники арештованого майна ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_7 є добросовісними власниками на вказані арештовані грошові кошти, законність походження цих грошових коштів підтверджується податковими деклараціями ОСОБА_4 , які подані в додатках до скарги. Наголошує, що накладення арешту на вказані грошові кошти порушує їх права, оскільки вони не мають жодного відношення до вказаного кримінального правопорушення.
Просить скасувати арешт на грошові кошти подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , вилучених під час обшуку 11.03.2021 р. а саме: на грошові кошти у сумі 320 000 грн., 10 700 доларів США, 2000 євро, та повернути їх ОСОБА_4 .
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та власник майна ОСОБА_4 , вимоги клопотання підтримали повністю, просили його задовільнити з підстав наведених в клопотанні.
Прокурор Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 у судовому засіданні клопотання заявника не заперечив, вказав, що вказані арештовані грошові кошти не мають відношення до вказаного кримінального правопорушення, а тому їх слід повернути власнику ОСОБА_4 .
Заслухавши думку заявника адвоката ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
Стаття 7 та 16 КПК України передбачають, що одними із загальних засад кримінального провадження є верховенство права, законність та недоторканість права власності.
В судовому засіданні встановлено, що слідчим управлінням ГУ Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000006 від 23.01.2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 204, ч. 1 ст. 199 КК України.
Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 16.03.2021 року накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 11.03.2021 р., а саме на грошові кошти у сумі 320 000 грн., 10 700 доларів США, 2000 євро.
Вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23.09.2021 р. було затверджено угоду про визнання винуватості та визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України батька ОСОБА_4 ОСОБА_6 , призначено покарання та вирішено долю речових доказів.
Обшук у помешканні ОСОБА_4 , коли останній видав заначені грошові кошти проводився в рамках кримінального провадження № 0000006 від 23.01.2020 року, в ході якого у гаражі його батька в с. Печихвости виявлено та вилучено 11 бочок етилового спирту. Фактично обшук проводився з метою виявлення етилового спирту, оскільки досудове розслідування проводилося в рамках ст. 204 КК України.
В судовому засіданні заявником було надано податкові декларації ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_7 , які є фізичними особами підприємцями понад двадцять років, та мають підтверджений законних дохід, який значно перевищує суму вилучених арештованих грошових коштів. Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 в листопаді 2019 р. продав належну йому квартиру за 930 000 грн. Тому сумнівів у законності набуття ним вказаних грошових коштів у суду не має. Самі по собі грошові кошти не можуть бути речовим доказом, оскільки це не знаряддя вчинення злочину, не мають слідів чи інших відомостей про злочин, а тільки при доведеності злочинної діяльності особи, наявних доказів, що саме ці кошти були отримані внаслідок такої діяльності і за відсутності інших джерел походження.
Відповідно до положень ч.1,4 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.
Згідно зі ст.1 Першого проколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону.
При розгляді вказаного клопотання судом врахувано рішення ЄСПЛ від 27 листопада 2007 року у справі "Гамер проти Бельгії" (Hamer v. Belgium, заява № 21861/03), яким у співвідношенні із положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагається необхідність існування розумного співвідношення (пропорційності) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. В іншому випадку не існує розумного співвідношення (пропорційності) між метою, досягнення якої передбачається (можливого проведення експертиз чи інших слідчих дій) та засобами, які використовуються для її досягнення вилучення та арешт власних коштів у особи, яка не є підозрюваною у кримінальному провадженні).

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що підстав для арешту зазначеного вище майна, зокрема і тих, які вважав підставами накладення арешту слідчий суддя, станом на день розгляду клопотання, немає. А тому, беручи до уваги надані докази, наявні усі підстави для скасування арешту майна.
Враховуючи вищевикладене, та те, що заявником надано первинні документи що підтверджують законність походження та належність йому вилучених грошових коштів, такі дані перевірені та підтверджені досудовим розслідуванням, вилучене майно під час обшуку 11.03.2021 р., з кримінальному провадженні №0000006 від 23.01.2020 року а саме: грошові кошти у сумі 320 000 грн., 10 700 доларів США, 2000 євро, слід повернути ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст.174, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання заявника адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 16.03.2021 р., а саме на грошові кошти у сумі 320 000 грн., 10 700 доларів США, 2000 євро, - задоволити.

Скасувати арешт на грошові кошти подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , вилучених під час обшуку 11.03.2021 р. а саме: на грошові кошти у сумі 320 000 грн., 10 700 доларів США, 2000 євро,, та повернути їх ОСОБА_4 .

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1