Справа № 748/1367/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/145/22
Категорія - п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000773 від 15 березня 2021 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 листопада 2021 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2017 та 2018 років народження, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений:

- за ч. 4 ст. 187 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишений попереднім у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислюється з моменту його фактичного затримання, з 19 березня 2021 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 38 021 грн. 96 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Питання про долю речових доказів і документів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що 13 березня 2021 року, близько 14 години, з метою реалізації злочинного умислу, направленого на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , прибув до її домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , при цьому заздалегідь взявши з собою предмет, зовні схожий на пістолет, для погрози застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , ОСОБА_6 через незамкнені двері проник у веранду житлового будинку, де на той час перебувала потерпіла, та здійснив на неї напад, вимагаючи грошові кошти, погрожуючи при цьому предметом, схожим на пістолет. Почувши відмову потерпілої, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій корисливий мотив, з метою заволодіння грошовими коштами, діючи умисно, повалив ОСОБА_10 на підлогу та з метою заподіяння смерті наніс останній не менше п`ятнадцяти ударів молотком в область голови, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, множинних забійних ран волосистої частини голови, крововиливів в шкірно-м`язову частину голови, лінійних вдавлених та дірчастих переломів кісток склепіння та основи черепа, субарахноїдальних крововиливів, забою речовини головного мозку, набряку головного мозку, які відповідно до висновку експерта відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і від яких настала смерть ОСОБА_10 на місці події.

Після вбивства потерпілої ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , обшукавши будинок та в одній із кімнат знайшов кошти в сумі 7 300 грн., якими заволодів, чим заподіяв матеріальну шкоду.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_11 просить вирок суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання змінити в бік пом`якшення, врахувати обставини справи, дані про особу обвинуваченого та пом`якшуючі обставини, які у своїй сукупності дають можливість для призначення менш суворого покарання, ніж визначив суд першої інстанції.

Аргументує тим, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував, що ОСОБА_6 щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення, намагався добровільно частково відшкодувати заподіяні збитки. Співпрацював зі слідством, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, матір, яка хворіє на ряд хронічних захворювань та потребує сторонньої допомоги. Його підзахисний має позитивну характеристику та поганий стан здоров`я через хронічні захворювання, які потребують лікування.

На думку захисника, хоча ОСОБА_6 і вчинив злочин, який відноситься до особливо тяжких, він повністю усвідомив протиправність своїх дій, надав їм належну оцінку, а всі перелічені ним обставини істотно знижують ступінь тяжкості та суспільної небезпеки даного кримінального правопорушення, що дає можливість призначити його підзахисному покарання наближене до найнижчої межі санкції ч. 2 ст. 115 КК України.

Заслухавши доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали доводи апеляційної скарги про пом`якшення покарання, потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказуючи, що обвинувачений був викритий у розбійному нападі та убивстві його матері, після чого став співпрацювати із слідством, вбивство готував заздалегідь, для чого взяв з дому молоток, він не бажає матеріального відшкодування, а тільки суворого покарання, на яке в повній мірі заслуговує обвинувачений, прокурора, який не погодився з доводами сторони захисту, вважав вирок суду законним та обґрунтованим і просив залишити його без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у розбійному нападі з метою заволодіння чужими грошима, поєднаному з проникненням у житлом, із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи яка зазнала нападу, в умисному протиправному заподіянні смерті потерпілій ОСОБА_10 з корисливих мотивів, відповідають фактичним обставинам справи, зібраним та ретельно перевіреним у судовому засіданні доказам, є правильними та в апеляційній скарзі не оспорюються.

Призначаючи покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 до розбійного нападу та умисного вбивства ОСОБА_10 , знав потерпілу як сусідку його тещі, будинок якої розташований напроти будинку потерпілої, був обізнаний про її похилий вік та відсутність інших членів родини у будинку.

До нападу на потерпілу готувався, оскільки до приїзду в село, з міської квартири, взяв іграшковий пістолет, схожий на справжній.

Ступінь тяжкості умисних вбивств є найбільшим, що підтверджується віднесенням даного злочину до категорії особливо тяжких і свідчить про високий рівень суспільної небезпеки.

Санкцією ч. 2 ст. 115 КК України передбачене покарання від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті.

Під час визначення покарання у виді 14 років позбавлення волі, судом першої інстанції в повній мірі були враховані обставини справи, характер кримінальних правопорушень, їх корисливий мотив, дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, а також прийняв до уваги і позицію потерпілого, який наполягав на призначенні винному найбільш суворого покарання, і призначив покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, є обставиною, що пом`якшує покарання. У той же час, вчинення кримінальних правопорушень щодо особи похилого віку є обставиною, що його обтяжує.

Згідно консультативного висновку кардіолога від 07 липня 2021 року ОСОБА_6 не потребує лікування серцево-судинної системи. Три виписки-епікризи за 2008 рік з встановленим діагнозом «Хронічний тонзиліт» не свідчать про наявність у обвинуваченого тяжких захворювань. Навпаки, вказує на наявність інфекції та біль у горлі, дванадцятирічної давності, хвороба минулася, оскільки тривалий час обвинувачений за медичною допомогою не звертався.

Більш того, ОСОБА_6 є особою молодою працездатного віку, яка замість того, щоб влаштуватися на роботу та забезпечувати свою родину усім необхідним, спланував розбійний напад на потерпілу, яка опиралася і не зізнавалася, де сховала кошти, через що була забита на смерть молотком.

Судово-медичні данні вказують на те, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було заподіяно не менше 15 ударів в область голови та два удари в область правої кисті, тупим твердим предметом з обмеженою поверхнею по механізму удару. Потерпіла померла через набряк головного мозку внаслідок відкритої черепно-мозкової травми.

Під час судового розгляду в суді першої інстанції каяття обвинуваченого ОСОБА_6 не було щирим, оскільки він пояснював, що не пам`ятав кількості ударів, завданих потерпілій, заявляючи, що смерті потерпілій не бажав.

У ОСОБА_6 також відсутні критика до своєї поведінки та жаль з приводу вчиненого, а в його поведінці після розбійного нападу та убивства потерпілої, приїхав додому, помився, перевдягнувся пішов до магазину витрачати чужі гроші, а потім у лісосмугу, де разом з дружиною палили одяг, в якому був вдягнений на момент вчинення кримінальних правопорушень, присутній цинізм, який посилює його суспільну небезпечність як особистості з негативними соціальними схильностями.

Отже, з урахуванням високої суспільної небезпечності вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, обставин справи, особи обвинуваченого, його справжнього ставлення до своїх дій, сімейного стану та позитивних характеристик, суд першої інстанції обрав покарання, яке відповідає засадам призначення покарання та принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Законних підстав для пом`якшення покарання, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 листопада 2021 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той самий строк, з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_12 АНТИПЕЦЬ ОСОБА_13