Справа № 544/17/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м. Пирятин

Слідчий суддя Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

старшого слідчого СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,

перекладача - ОСОБА_7 ,

розглянувши в залі суду м.Пирятин по вул. Соборна, 41, клопотання старшого слідчого слідчого відділу відділення поліції №1 Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене в.о.начальника Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Конуллу Шамкирського району Місто Шамкир Республіка Азербайджан, громадянина республіки Азербайджан, із середньою освітою, не працюючого, проживаючого в місті Києві без визначеного місця проживання, раніше не судимого.

Підозрюваний ОСОБА_5 затриманий 08 січня 2020 року о 06 годині 37 хвилин,

У С Т А Н О В И В:

До Пирятинського районного суду Полтавської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене в.о.начальника Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою без права внесення застави.

Дане клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом ВП №1 Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.01.2022 за № 0000001, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.189, ч.2 ст.289, ч.1 ст.14 п.3 ч.2 ст.115 КК України. Так, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені досудовим розслідуванням час та місце, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою домовленістю, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, позбавлення волі та викрадення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вимагання у нього грошових коштів, таким чином кожний з них заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення. Переслідуючи корисливу мету, а саме незаконне отримання грошових коштів від ОСОБА_10 без будь-яких на те правових підстав, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , будучи мешканцями м. Києва, 30.12.2021 у невстановлений час на невстановленому автомобілі прибули до м. Пирятина Полтавської області з метою реалізації раніше обумовленого плану - викрадення та незаконного позбавлення волі ОСОБА_10 . Будучи обізнаними щодо місця проживання ОСОБА_10 та місцезнаходження автомобіля марки «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому пересувався останній, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 зупинилися в місті Пирятин на вулиці Соборній, в безпосередній близькості до будинку № 18 та стали чекати ОСОБА_10 . Приблизно о 17-00год вказаного числа, ОСОБА_10 на автомобілі «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у його користуванні, приїхав до будинку АДРЕСА_1 . В цей час до нього підійшли ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , які, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи спільно за обумовленим планом, з корисливою метою, порушуючи основні конституційні права, свободи та інші загальнолюдські цінності, які повинна мати кожна людина і які закріплені та гарантовані Конституцією України, а саме на повагу до гідності громадянина, право на фізичну свободу та особисту недоторканість, право на невтручання в її особисте життя, свободу вільного та безперешкодного пересування, застосовуючи фізичну силу та погрозу його застосування, всупереч волі ОСОБА_10 , заштовхали останнього на заднє сидіння автомобіля «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_1 , та відібрали ключі запалення від автомобіля. Маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ПП «Крячківка - Агро-Плюс», ОСОБА_11 , ОСОБА_9 в подальшому разом із ОСОБА_10 сіли по обидві сторони потерпілого, таким чином продовжуючи утримувати його на задньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_5 на вказаному автомобілі почав здійснювати рух до автодороги сполученням М-03 «Київ-Харків», в напрямку м. Києва, незаконно заволодівши ним в такий спосіб. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 на автомобілі «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_1 , разом із ОСОБА_10 , всупереч його волі, доїхали до м. Ірпінь Київської області, де до них долучилася невстановлена органом досудового розслідування особа. На околиці міста Ірпінь Київської області, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, невстановлена особа стала пред`являти до ОСОБА_10 вимогу передати йому 400 тисяч доларів CШA, що станом на момент вчинення злочину згідно курсу НБУ складало 10840000грн, в подальшому збільшив суму вимоги до 1 мільйона доларів, що станом на момент вчинення злочину згідно курсу НБУ складало 27100000грн, супроводжуючи свої дії погрозами застосування насильства та вбивства потерпілого. Після відмови потерпілого передати їм вказану суму коштів, ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 на автомобілі відвезли ОСОБА_10 до лісового масиву у невстановленому місці, де шляхом застосування до нього насильства у виді нанесення йому ударів по різним частинам тіла, погроз вбивством шляхом застосування зброї, продовжували вчиняти дії, спрямовані на отримання від ОСОБА_10 вищезазначеної суми коштів. Внаслідок вчинення відносно ОСОБА_10 фізичного насильства останній втратив свідомість. Після того ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 затягли непритомного ОСОБА_10 до автомобіля та перевезли до будинку АДРЕСА_2 , продовжуючи його там незаконно утримувати протягом тривалого часу, а саме в період часу з 31.12.2021 до 08.01.2022, застосовуючи при цьому до потерпілого насильство у виді нанесення йому ударів по різним частинам тіла та погрози вбивства шляхом застосування зброї.

08.01.2022 під час проведення обшуку в будинку АДРЕСА_2 працівниками поліції виявлено потерпілого ОСОБА_10 , який там незаконно утримувався, та ОСОБА_12 , який здійснював за потерпілим нагляд з метою попередження його втечі.

Окрім того, у період часу з 30.12.2022 по 08.01.2022 ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , з метою готування до вчинення кримінального правопорушення - умисного вбивства ОСОБА_10 , розподіливши між собою обов`язки щодо способу його вчинення, таким чином кожний з них заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення. 07.01.2022 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 придбали дві металеві лопати з держаками, відрізок електричного дроту, надувний човен «Коlibri», металеву гантель із блинами загальною вагою 20кг, з якими на автомобілі марки Хюндай Соната, д.н.з. НОМЕР_2 , направилися до берега річки Дніпро по вулиці Садова 83-тя у місті Києві, з метою визначення місця приховування трупу ОСОБА_10 у вказаній водоймі. В цей час ОСОБА_12 знаходився у будинку АДРЕСА_2 та здійснював нагляд за ОСОБА_10 з метою попередження його втечі.

Цього ж вечора, тобто 07.01.2022 у вечірній час доби, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, дістали із салону вказаного автомобіля човен із насосом та стали його надувати. Дії вказаних осіб в цей час були помічені працівниками поліції. З метою припинення викриття та затримання ОСОБА_8 та ОСОБА_5 стали тікати з місця події. Однак ОСОБА_5 працівниками поліції був затриманий, а ОСОБА_8 вдалося втекти. Отже, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 вчинили дії, спрямовані на готування до вчинення кримінального правопорушення шляхом підшукання, пристосувння засобів та знарядь вчинення злочину, а також змова на вчинення злочину, з метою створення умов його вчинення.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні вказаних злочинів обґрунтовується наступними доказами: заявами ОСОБА_10 про вчинення відносно нього кримінальних правопорушень, від 08.01.2022; рапортами начальника ЗС №1 ВКП Смородіна 1.1, від 05.01.2022, 06.01.2022; рапортом О/У ЗС №1 ВКП ОСОБА_13 від 07.01.2022; протоколом огляду місця події від 01.01.2022, за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом обшуку в автомобілі «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_1 , в м.Українка Обухівського р-ну Київської обл.; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 02.01.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 05.01.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 08.01.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 08.01.2022; протоколом допиту свідка Смородіна 1.1, від 05.01.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 06.01.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 06.01.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 06.01.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 06.01.2022; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 08.01.2022; протоколом слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_10 від 08.01.2022; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватися від слідства та суду, продовжуватиме злочинну діяльність, зможе незаконно впливати потерпілого та свідків.

Так, ОСОБА_5 являється громадянином іншої держави - республіки Азербайджан. На території України проживає без реєстрації, визначеного місця проживання не має. Вказані дані свідчать про те, що, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 буде і надалі переховуватись від слідства та суду. Більше того, на даний час затримано не усіх учасників злочинної групи, які скоювали вищезазначені злочини та вірогідно вони, як і сам ОСОБА_5 , мають у користуванні значні суми грошових коштів, здобутих злочинним шляхом. Наявність у ОСОБА_5 та у його співучасників грошових коштів дасть можливість реалізувати спроби переховуватись від слідства та суду з можливим виїздом за кордон. Окрім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.189, ч.2 ст.289 та ч.1 ст.14 п.3 ч.2 ст.115 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років з конфіскацією майна, а тому з урахуванням положень п.2 ч.1 ст.178 КПК України виникає обґрунтоване припущення про можливе ухилення (переховування) ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В ході досудового розслідування не отримано відомостей про наявність у ОСОБА_5 законного місця роботи. Натомість, спосіб скоєння злочинів відносно ОСОБА_10 в складі злочинної групи, із залученням транспортних засобів та човна, наявність грошових коштів та приміщення для утриманні викраденої людини, свідчать про те, що скоєння злочинів ОСОБА_5 та членами злочинної групи є саме злочинною діяльністю, а не поодиноким випадком скоєння кримінального правопорушення. Тому, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може і надалі продовжувати злочину діяльність.

Більше того, на виконання вимог ст. 23 КПК України щодо безпосередності дослідження судом показань потерпілий та свідки кримінального провадження у судовому засіданні на теперішній час не допитані, що свідчить про можливість незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні. Тим більше, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні вищевказаних злочинів із застосуванням насильства, що дає підстави вважати, що підозрюваних схильний та здатний до застосування насильства.

При цьому, з урахуванням репутації підозрюваного, відсутності у нього будь-якого визначеного місця проживання на території України, відсутності у нього роботи та міцних соціальних зв`язків, обставин вчинення ним інкримінованих йому злочинів, підозрюваний самостійно не здатен виконати обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, у випадку їх покладення на нього ухвалою слідчого судді, та потребує контролю з боку сторонніх осіб. З огляду на викладене, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є неможливим. До теперішнього часу до органу досудового розслідування не надійшло жодних клопотань від юридичної чи фізичної особи про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, що унеможливлює застосування до нього вказаного запобіжного заходу. Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочинів, вчинених із застосуванням насильства, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави не є можливим. Як було встановлено в ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 не має будь-якого визначеного місця реєстрації та проживання на території України, не має законного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, тому застосувати до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є за можливим.

Окрім того, застосування до підозрюваного будь-яких з вище перелічених запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігти спробам підозрюваного ухилятись від слідства та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України підставою застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено досудовим розслідуванням, запобігання ризикам переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування, перешкоджання ним розгляду кримінального провадження та запобігання вчинення підозрюваним нового злочину становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства та забезпеченні правопорядку. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного прокурор просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання від вартою строком на 60 днів без права внесення застави.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав вказане клопотання та просив обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави, оскільки злочини, у вчиненні яких він підозрюється, вчинені із застосуванням насильства.

Підозрюваний згоден з клопотанням прокурора про обрання йому запобіжного заходу, однак заперечував свою причетність до злочинів, у вчиненні яких його підозрюють, зазначивши, що він не викрадав потерпілого, не бив та не намагався його вбити, а був просто водієм автомобіля, в якому перевозили потерпілого. Під час його затримання працівниками поліції насильство до нього не застосовувалось.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просив залишити без задоволення клопотання прокурора, вказавши, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки подано з порушенням територіальної підслідності, так як злочини вчинено на території міста Києва, а також у даному кримінальному провадженні не визначено територіальну підслідність.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Щодо доводів захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 про те, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки воно подано з порушенням територіальної підслідності, що тягне за собою порушення вимог КПК України щодо підсудності розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається, зокрема, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Із матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається, що до Пирятинського районного суду Полтавської області, у межах територіальної юрисдикції якого знаходься орган досудового розслідування - слідчий відділ відділення поліції №1 Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області, подано зазначене вище клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу.

На думку слідчого судді, клопотання подано з дотриманням вимог ч.2 ст.132 КПК України, оскільки орган досудового розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_5 знаходиться у місті Пирятині Лубенського району Полтавської області, на який поширюється юрисдикція Пирятинського районного суду Полтавської області.

Доводи адвоката про порушення правил підслідності, що тягне за собою порушення вимог КПК України щодо підсудності розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, є безпідставними, оскільки дані про те, що досудове слідство у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 здійснюється не слідчим відділом ВП №1 Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області, а іншим органом досудового розслідування, відсутні.

Щодо суті клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу слідчий суддя дійшов таких висновків та керувався наступним.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У судовому засіданні встановлено, що СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.01.2022 за № 0000001, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.189, ч.2 ст.289, ч.1 ст.14 п.3 ч.2 ст.115 КК України, в якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.189, ч.2 ст.289, ч.1 ст.14 п.3 ч.2 ст.115 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо оцінки слідчим суддею обґрунтованості підозри, то слід зазначити, що вимога обґрунтованої (розумної) підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду (рішення у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32; рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.189, ч.2 ст.289, ч.1 ст.14 п.3 ч.2 ст.115 КК України, на даний час повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: копією рапорту про зникнення ОСОБА_10 від 01.01.2022; копіями протоколів про прийняття заяв від потерпілого ОСОБА_10 про вчинення відносно нього кримінальних правопорушень від 08.01.2022; копіями рапортів т.в.о. начальника СВ ВП №1 ОСОБА_21 від 08.01.2022 про причетність до вчинення злочинів ОСОБА_5 та ОСОБА_12 ; копіями рапортів о/у про проведені оперативно-розшукові заходи, в ході яких встановлено можливе стеження чи переслідування зниклого ОСОБА_10 ; копіями рапортів о/у про встановлення причетних осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 до викрадення ОСОБА_10 , та встановлення транспортних засобів, які використовувались для вчинення злочинів вказаними особами; копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_1 ; копією протоколу огляду квартири АДРЕСА_5 від 01.01.2022; копією протоколу обшуку автомобіля «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_1 , який був виявлений в АДРЕСА_6 ; копіями протоколів допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ; копією протоколу обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_2 від 08.01.2022; копією протоколу допиту потерпілого від 08.01.2022; копією протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_10 від 08.01.2022; копією протоколу пред`явлення особи для впізнання від 10.01.2022; копією протоколу обшуку автомобіля Хюндай Соната, д.н.з. НОМЕР_2 , від 08.01.2022; копією протоколу затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 08.01.2022; та іншими матеріалами кримінального правопорушення в їх сукупності.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, правильність кваліфікації його дій, належність та допустимість доказів на підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже, про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.189, ч.2 ст.289, ч.1 ст.14 п.3 ч.2 ст.115 КК України.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя дійшов висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні нетяжкого, тяжкого та особливо тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків слідчий суддя враховує те, що ризиками у даному випадку є дії, які можуть вчинятися з високим ступенем ймовірності.

Так, слідчий суддя вважає, що прокурор у судовому засіданні довів, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є ризик переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення та продовження злочинної діяльності, враховуючи його особу.

За таких обставин, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.

При цьому, слідчий суддя враховує, що сама по собі тяжкість покарання за кримінальні правопорушення, які інкримінуються підозрюваному, не є виправданням застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак суворість такого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення кримінальних правопорушень.

Також слідчий суддя, на виконання вимог ст.178 КПК України, приймає до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , а саме те, що він є громадянином іншої держави республіки Азербайджан, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, без місця реєстрації та проживання в Україні, зі слів самого підозрюваного є раніше судимою особою в Азербайджані.

Враховуючи наведене, переслідуючи мету захисту інтересів суспільства, які очевидно переважають в даному випадку принцип поваги до особистої свободи, зважаючи, що надані органом досудового розслідування докази про причетність підозрюваного до вчинення злочинів є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а також доведеність в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а перебування підозрюваного під вартою буде виправданим за вказаних умов та таким, що не порушуватиме принципу пропорційності, та не буде свавільним. На даному етапі досудового розслідування жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не зможе запобігти зазначеним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст.131, 132, 176-178, 183, 184, 193-197, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу відділення поліції №1 Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене в.о.начальника Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 06 години 37 хвилин 08 січня 2022 року.

Визначити датою закінчення строку дії даної ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 о 06 годині 37 хвилин 08 березня 2022 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали невідкладно вручити підозрюваному та прокурору.

Для утримання під вартою підозрюваний ОСОБА_5 підлягає направленню до ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено 11.01.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1