Справа № 302/677/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2021 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі: судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законний представник потерпілого ОСОБА_4 ,

особа, стосовно якої розглядається клопотання неповнолітній ОСОБА_5 ,

законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 ,

захисник - адвокат ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в районному суді смт. Міжгір`ї Закарпатської області справу за клопотанням прокурора ОСОБА_3 про застосування до неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , не судимого, учня Міжгірського професійного ліцею, примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері обмеженнями,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру, яке обґрунтував так.

10.06.2021 біля 21 год. неповнолітні водій ОСОБА_5 керуючи ввіреним йому технічно-справним транспортним засобом, а саме мотоциклом марки «Ліон» об`ємом двигуна 250 куб.см. червоного кольору, без державної реєстрації, рухаючись по вул.. Зарічній в смт. Міжгір`я Хустського району Закарпатської області, на під`їзній дорозі зі сторони ТДВ «Міжгірський ЛК» у напрямку с. Лозянське, проїжджаючи заокруглену ділянку дороги, де відсутня дорожня розмітка та по краях з обох сторін наявні узбіччя та сухе асфальтно-бетонне покриття дороги, у світлу пору доби, проявив неуважність до дорожньої обстановки що склалася, не забезпечив безпеку дорожнього руху, діючи самовпевнено та самонадіяно, не обрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух мотоцикла та безпечно керувати ним, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив лобове зіткнення з зустрічним транспортним засобом мотоциклом «Шінерай» об`єм двигуна 200 куб.см., чорного кольору, без державної реєстрації, яким керував потерпіли ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_2 , та який рухався в сторону вказаного ТДВ «Міжгірський ЛК».

В результаті даного ДТП потерпілий згідно з висновком судово-медичного експерта № 68/м від 25.06.2021 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді полі травми, відкритого перелому правого стегна у середній третині та травматичний шок 1-3 ступеню. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути виступаючі частини кузова зустрічного мотоцикла з подальшим падінням на тверде підлегле покриття, які є небезпечними для життя на момент заподіяння, що відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження та які могли виникнути при обставинах вказаної ДТП.

Разом з тим у відповідності до висновку судової інженерно-транспортної експертизи від 21.06.2021 при заданому комплексі вихідних даних, умовою настання даної ДТП, з технічної точки зору є факт виїзду мотоцикла марки «Ліон» об`ємом двигуна 250 куб.см червоного кольору, без державної реєстрації під керуванням водія ОСОБА_5 на зустрічну смугу руху, тобто факт невідповідності дій водія мотоцикла технічним вимогам п.п. 1.2; 1.5; 11.2; 11.3 ПДРУ, що знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з фактом ДТП.

За таких обставин, ОСОБА_5 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просить таке задовольнити.

Захисник неповнолітнього - адвокат ОСОБА_7 , законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 , особа відносно якої подано клопотання - неповнолітній ОСОБА_5 , не заперечують проти застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_6 , обставини зазначені в клопотанні щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, стосовно неповнолітнього ОСОБА_5 , визнав повністю.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні суду пояснила, що претензій до неповнолітнього ОСОБА_5 не має.

Заслухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали, додані до клопотання, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та про його задоволення, виходячи з наступного.

Суд встановив, що неповнолітній ОСОБА_5 , 2006 р.н., на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Згідно ч. 2 ст. 97 КК України, ОСОБА_5 не досяг віку з якого може настати кримінальна відповідальність, відповідно до ст. 22 КК України.

Відповідно до ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за даний злочин настає з шістнадцяти років, що свідчить про те, що малолітні не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

Вирішуючи питання щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_5 конкретного виду із заходів виховного характеру, суд виходить з наступного.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.

Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , суд враховує особу неповнолітнього, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 16 років, тобто не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння. В зв`язку з цим до неповнолітнього може бути застосований примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2ст. 105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники.

Питання про передачу неповнолітньої особи під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують.

Відповідно до вимог п.3 ч. 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру якщо слід, то який саме.

Оцінивши зібрані по даному кримінальному правопорушенню докази, суд вважає, що вина неповнолітнього ОСОБА_5 у скоєнні ним суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, доведена в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру задовольнити та застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері, строком на один рік.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376, 500, 501 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задоволити.

Передати неповнолітнього ОСОБА_5 під нагляд матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_1 з обмеженням дозвілля із забороною покидати житлове приміщення з 23:00 години до 06:00 години наступної доби строком на один рік.

Ухвалу може бути оскаржено в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд протягом 7 днів з дня проголошення.

Повний зміст ухвали виготовлено 11.10.2021.

Суддя:ОСОБА_1