У Х В А Л А
29 грудня 2021 року м. Полтава
11.11.2021 року, близько о 21:30 год. невідома особа перебуваючи поблизу магазину "Копієчка", що в с. Розсошенцці, таємно, шляхом вільного доступу здійснила крадіжку сумки в якій знаходились: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 серія номер НОМЕР_1 , ІПН, військовий квиток, ключі від квартири, 2 банківські картки банку "Приват Банк", грошові кошти у сумі 150 грн. та мобільний телефон марки "Самсунг А10", темно-синього кольору, флеш карти сірого кольору на 8 gb, чим завдала ОСОБА_5 матеріального збитку сума якого встановлюється.
Під час досудового слідства встановлено місце знаходження та здійснено вилучення флеш карти сірого кольору «VERICO VENDERER 08» на 8 gb., яку видала мама неповнолітнього ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Оскільки вилучена флеш карта сірого кольору являється речовим доказом у кримінальному провадженні та могла зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, внаслідок чого може використовуватися для встановлення об`єктивних обставин у кримінального правопорушення, 23.12.2021 року дана флеш карта визнана речовим доказом у вказаному кримінальному правопорушенні.
Враховуючи, що вилучене майно, а саме: флеш карти сірого кольору «VERICO VENDERER 08» на 8 gb, являється речовим доказом у даному кримінальному провадженню та є предметом вчинення злочину, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження та встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на вказане майно.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Слідчий надала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, в якій клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Власник майна повідомлявся про місце та час розгляду клопотання в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
В ході проведення досудового слідства було встановлено, що 11.11.2021 року, близько о 21:30 год. невідома особа перебуваючи поблизу магазину "Копієчка", що в с. Розсошенцці, таємно, шляхом вільного доступу здійснила крадіжку сумки в якій знаходились: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 серія номер НОМЕР_1 , ІПН, військовий квиток, ключі від квартири, 2 банківські картки банку "Приват Банк", грошові кошти у сумі 150 грн. та мобільний телефон марки "Самсунг А10", темно-синього кольору., та флеш карти сірого кольору на 8 gb чим завдала ОСОБА_5 матеріального збитку сума якого встановлюється.
ОСОБА_7 , яка є мамою неповнолітнього ОСОБА_6 , добровільно видала флеш карту сірого кольору «VERICO VENDERER 08» на 8 gb.
Слідчим доведено, що майно, а саме: флеш карта сірого кольору «VERICO VENDERER 08» на 8 gb, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене, під час огляду 23.11.2021 року майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

Накласти арешт на флеш карту сірого кольору «VERICO VENDERER 08» на 8 gb, що належить ОСОБА_5 , з позбавленням права відчуження, розпорядження, користування, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1