Номер провадження: 11-сс/813/1669/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2021 року застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному проваджені № 0001416 від 19.10.2021 року відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:
Зміст оскарженого судового рішення.
Оскаржуваною ухвалою застосовано до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною підозрюваній залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22 години до 6 годин наступного дня. Покладено на підозрювану обов`язки строком на два місяця (60 днів), передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи зазначене рішення, слідчий суддя послався на те, щодоводи, наведені слідчим та прокурором під час судового засідання, є по суті припущеннями, які не грунтуються на певних фактах чи обставинах. Слідчий суддя вважав, що посилання слідчого на відсутність у підозрюваної постійного місця роботи, як на фактор ризику, не є достатнім для переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не буде здатний забезпечити дотримання підозрюваною належної процесуальної поведінки. Окрім того, слідчий суддя прийняв до уваги, що у судовому засіданні ОСОБА_9 було надано достатні дані, що свідчать про міцність її соціальних зв`язків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
На вказану ухвалу прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною необґрунтованою, та посилається на:
- ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України;
- підозрювана офіційно не працює, отримує дохід від тимчасових заробітків, добре знає місце проживання потерпілого та знайома зі свідками, може незаконно впливати на них шляхом погроз здаля викривлення їх показів;
- матеріали провадження не містять доказів наявності у підозрюваної права власності або користування квартирою, заборону залишати яку було ухвалено слідчим суддею.
Посилаючись на викладені обставини, прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Позиції учасників судового розгляду.
Прокурор у судовому засідання підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.
Підозрювана та її захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити оскаржувану ухвалу без змін, посилаючись на те, що підозрювана дотримує покладені на неї обов`язки, на даний момент жодних порушень покладених на неї обов`язків та заборон не зафіксовано, згідно обвинувального акту, потерпіла жодних претензій до підозрюваної не має, завдану шкоду потерпілій ОСОБА_8 було відшкодовано, тож наведені прокурором ризики відсутні.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як видно з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими і суперечать фактичним обставинам справи.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З матеріалів провадження вбачається, що у провадженні СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0001416 від 19.10.2021 року відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

Згідно повідомлення про підозру від 27.10.2021 року ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, дослідженими судом 1-ої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду та учасниками провадження не оскаржується.

Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя вимоги кримінального процесуального закону виконав та належним чином навів положення кримінального процесуального закону, якими керувався при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування, зокрема прийнявши до уваги і те, що підозрювана офіційно не працює, отримує дохід від тимчасових заробітків, добре знає місце проживання потерпілого та знайома зі свідками.
Тим не менш, слідчий суддя зазначив в ухвалі, що доводи, наведені слідчим та прокурором під час судового засідання, є по суті припущеннями, які не ґрунтуються на певних фактах чи обставинах, з таким висновком погоджується і апеляційний суд, виходячи з такого.

Апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду, що більш м`який, ніж запропонований слідчим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, запобіжний захід, передбачений ч.1 ст.176 КПК України, здатен запобігти наведеним у клопотання слідчого ризикам та зможе забезпечити належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» (заява N 40107/02) від 10.02.2011 р., при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (п.80).

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Отже зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчим суддею було враховано міцність соціальних зв`язків підозрюваної, зокрема те, що остання має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину у віці 3 місяців, яка потребує постійного уваги та турботи.

На підставі наведеного слідчий суддя, дійшов висновку, із яким погоджується і суд апеляційної інстанції, про те, що достатнім для забезпечення виконання підозрюваною її обов`язків та запобігання наведеним слідчим ризикам, буде обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяця (60 днів), з забороною підозрюваній залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22 години до 6 годин наступного дня та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Апеляційний суд приймає до уваги те, що з часу встановлення ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту останньою обов`язки, покладені на неї у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, порушено не було.

Окрім апеляційний суд, оцінюючи існування ризику впливу на потерпілу, звертає увагу на наведені у судовому засіданні твердження захисника підозрюваної, заперечень щодо яких прокурор, присутня у судовому засідання, не навела, про те, що потерпіла жодних претензій до підозрюваної не має, завдану шкоду потерпілій ОСОБА_8 було відшкодовано.
Посилання прокурора на те, що матеріали провадження не містять доказів наявності у підозрюваної права власності або користування квартирою, заборону залишати яку було ухвалено слідчим суддею, спростовуються наданими захисником підозрюваної у судовому засіданні доказами, а саме копією договору оренди квартири (житлового приміщення) №1 від 12 вересня 2021 року.
Прокурором в судовому засіданні не надано жодних доказів того, що з моменту обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, остання вчиняла будь-які спроби щодо переховування від органу досудового розслідування, незаконного впливу на свідків, знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, пори посилання на доведеність відповідних ризиків.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, а розмір майнової шкоди, у завдані якої підозрюється ОСОБА_8 та факт її відшкодування.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 , можливе шляхом застосування до нього менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали слідчого судді немає.

Керуючись статями 176, 177, 178,182, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2021 року застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному проваджені № 0001416 від 19.10.2021 року відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4