Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/669/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
ЄРДР № Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2021 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0002144 від 25 липня 2018 року стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за ч.2 ст.121 та п.12 ч.2 ст.115 КК України за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника-адвоката ОСОБА_12 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 червня 2021 року, яким:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрії Кіровоградської області, громадянина України, одруженого, не працюючого, учасника АТО, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років; за п.12 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_10 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_10 в строк відбування покарання, зараховано строк його попереднього ув`язнення, а саме з 25 липня 2018 року по 06 березня 2019 року та з 17 червня 2020 року по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Ухвалено про стягнення з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 57503 грн. 12 коп.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Олександрії Кіровоградської області, громадянина України, одруженого, не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років; за п.12 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_11 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_11 в строк відбування покарання, зараховано строк його попереднього ув`язнення, а саме з 25 липня 2018 року по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Ухвалено про стягнення з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 57503 грн. 12 коп.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання про речові докази.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 червня 2020 року ОСОБА_11 та ОСОБА_10 визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 та п.12 ч.2 ст.115 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років.

На вказаний вирок обвинуваченим ОСОБА_10 та його захисником-адвокатом ОСОБА_8 , обвинуваченим ОСОБА_11 та його захисником-адвокатом ОСОБА_12 подані апеляційні скарги, які ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 18 січня 2021 року залишені без задоволення, а вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 червня 2020 року без змін.

Не погоджуюсь з даним рішенням суду захисник-адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та обвинувачені ОСОБА_11 і ОСОБА_10 подали касаційні скарги, які постановою Верховного Суду від 04 серпня 2021 року задоволені частково, а ухвала Кропивницького апеляційного суду від 18 січня 2021 року скасована та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Також, даною постановою ВС ОСОБА_11 та ОСОБА_10 залишено під вартою до вирішення судом апеляційної інстанції питання щодо запобіжного заходу, але не більш ніж на 60 днів.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 16 вересня 2021 року за апеляційними скаргами учасників дане кримінальне провадження було призначене до судового розгляду на 27 вересня 2021 року на 14.00 год.

Однак, від захисника-адвоката ОСОБА_9 21 вересня 2021 року до канцелярії Кропивницького апеляційного суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання.

У зв`язку з цим, дане кримінальне провадження стосовно ОСОБА_11 та ОСОБА_10 обвинувачених за ч.2 ст.121 та п.12 ч.2 ст.115 КК України було відкладено на 30 вересня 2021 року на 12 год. 30 хв.

30 вересня 2021 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, яке ухвалою Кропивницького апеляційного суду було задоволено, обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 08 листопада 2021 року.

В судовому засіданні апеляційного суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 під вартою на 60 днів, вказуючи про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачені мають можливість ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду шляхом залишення, маючи при цьому всі можливості та засоби, постійного проживання, яке знаходиться поза межами м. Кропивницького, незаконно впливати на свідків та потерпілих, з метою зміни та дачі показів останніми на їх користь, можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор стверджує, що наданому етапі судового розгляду, зміна ОСОБА_11 та ОСОБА_10 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених та буде не достатнім для запобігання вказаним ризикам.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_10 звернувся з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, вказуючи на те, що під час досудового розслідування від слідства та суду не переховувався, має постійне місце проживання, працює помічником депутата Кіровоградської обласної ради, є учасником АТО.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав своє клопотання та заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 , захисників-адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення клопотання прокурора з підстав його необґрунтованості та недоведеності ризиків та підтримали клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які підтримали своїх захисників, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 29 Конституції України - ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 5) ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Рішенням ЄСПЛ « Сельчук проти Туреччини» зауважується: «Наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин».

У даному випадку ОСОБА_11 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 та п.12 ч.2 ст.115 КК України, санкція однієї з яких передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі, а тому колегія суддів вважає, що під тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у разі доведеності їх винуватості, вони перебуваючи на свободі, з метою уникнення кримінальної відповідальності та справедливого покарання, можуть та мають реальну можливість переховуватися від суду на території тимчасово окупованої території Донецької та Луганської областей, а також за межами України.

Обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_10 можуть також перешкоджати встановленню істини у цій справі, шляхом незаконного впливу на свідків, а також потерпілих, які мешкають з обвинуваченими в одному населеному пункті, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування останнім більш м`яких запобіжних заходів.

Окрім того, обвинувачені можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме укривати від слідства дійсні обставини скоєння умисного вбивства та обставин необхідні для встановлення істини у провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі стосовно осіб, які дають покази підтверджуючі їх вину.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням наведених положень кримінального процесуального закону, ряду об`єктивних причин, викладених прокурором у клопотанні, зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , колегія суддів дійшла висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а строк тримання обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 під вартою слід продовжити, оскільки саме такий вид запобіжного заходу, на переконання суддів, буде достатнім для запобігання ризикам, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 та виконання основних завдань кримінального судочинства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що наявність постійного місця проживання не може слугувати підставою для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, у зв`язку з чим вимоги клопотань обвинуваченого ОСОБА_10 є незаконними та необґрунтованими та такі що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 199, 331, 370-372, 376, 401, 407, 419, 424 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 про продовження строку тримання обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 під вартою -задовольнити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Продовжити строк тримання обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під вартою на 60 (шістдесят) днів, а саме з 14.00 год. 01 листопада 2021 року до 14.00 год. 30 грудня 2021 року.

Продовжити строк тримання обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою на 60 (шістдесят) днів, а саме з 14.00 год. 01 листопада 2021 року до 14.00 год. 30 грудня 2021 року.

Строк дії ухвали закінчується о 14.00 год. 30 грудня 2021 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4