ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/8207/17

Номер провадження 1-кп/495/3/2022

04 січня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0003102за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Теплиця Арцизького району Одеської області, громадянина України, с середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, на час вчинення кримінального правопорушення маючого на утриманні неповнолітню дитину 2000 року народження, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_5
потерпілий ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 28 серпня 2017 року, приблизно о 21.00 годині, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , побачив, що повз його будинку проходить потерпілий ОСОБА_6 та маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень на ґрунті раніше неприязнених відносин, взяв дві металеві арматури, приблизною довжиною 50 см, вийшовши з подвір`я вище вказаного будинку, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та почав наносити хаотичні удари по його рукам і тулубу, точну кількість нанесених ударів під час судового розгляду встановити не надалось можливим, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 309 від 29.08.2017 у потеплілого ОСОБА_6 є тілесні ушкодження, а саме: закритий перелом лівої ліктьової кістки в області нижньої третини; закритий перелом 8-го, 9-го лівих ребер; множинні садна і синці в області голови (права вушна раковина) та в області тулуба.
Закриті переломи лівої ліктьової кістки і двох лівих ребер у потерпілого ОСОБА_6 не викликали небезпечних для життя явищ, викликають тривалий розлад здоров`я, більш як 21 день, у відповідності до п.2.2.2. правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 №6, відноситься до категорії середньої тяжкості.

Синці і садна зазвичай спричиняють незначні, швидкоплинні наслідки, що тривають не більше 6-ти днів і за цим критерієм, відповідно до п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 №6, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, не визнав.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що зранку приблизно о 08:00 годині потерпілий ОСОБА_6 нацькував на нього собаку в результаті чого вона його вкусила, на що він підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та наніс йому пару ударів руками, після чого потерпілий ОСОБА_6 почав погрожувати йому фізичною розправою, а саме тим, що він прийде до нього в ночі та заріже, після закінчення сутички потерпілий ОСОБА_6 та його друг ОСОБА_7 пішли додому, очевидцями даної події були дружина та діти. В подальшому, приблизно о 22:30 годині потерпілий ОСОБА_6 прийшов до нього додому та зайшов на його подвір`я це помітила його дочка через відкрите вікно, після чого він вийшов на подвір`я і побачив потерпілого ОСОБА_6 з ножем в руках (стосовно цієї події його дружина та дочка писали заяви до поліції). Далі з метою самозахисту він взяв до рук «монтировку» та почав виганяти потерпілого ОСОБА_6 з подвір`я, повернувшись до потерпілого ОСОБА_6 спиною, він почув як потерпілий ОСОБА_6 почав бігти с заду з ножем, на що він навмання запустив в його сторону «монтировку» не знаючи влучив він чи ні, так як було темно, після чого потерпілий ОСОБА_6 утік в невідомому напрямку. Під час сварки ОСОБА_8 наніс йому удар ножем. Одразу після цього інциденту він викликав поліцію та швидку. Свою вину не визнає.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, підтверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- свідченнями допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що він разом з ОСОБА_9 увечері йшли з магазину додому, проходячи біля подвір`я обвинуваченого ОСОБА_4 , раніше маючи з ним неприязні стосунки, вибіг зі свого подвір`я з металевою трубою, почав наносити йому удари по голові, руці, ребрам та по спині, точний проміжок часу, протягом якого обвинувачений ОСОБА_4 наносив удари не пам`ятає так як знаходився у шоковому стані. Під час суточки він дістав з правої кишені шортів ніж, та наніс удар обвинуваченому ОСОБА_4 , точне місце нанесення удару не пам`ятає, в результаті чого обвинувачений ОСОБА_4 перестав наносити йому металевою трубою удари та пішов додому, висловлюючись в його адресу нецензурною лайкою. Після суточки він також пішов додому, а на ранок наступного дня, його розбудили працівники поліції та забрали до відділку, де він написав заяву та отримав направлення до лікаря з метою знаття побоїв. В результаті отриманих тілесних ушкоджень, у виді зламаної руки та зламаних ребер він тимчасово втратив здатність працювати на роботі. Просив покарати обвинуваченого на розсуд суду;

- свідченнями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що в той день він перебував у себе в гаражі та ремонтував автомобіль, почув уривок конфлікту, який почався між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 , причини конфлікту йому невідомі. Далі конфлікт, який склався між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 переріс у бійку, в процесі якої обвинувачений ОСОБА_4 тримаючи в руках залізний прут наніс удар по руці потерпілому ОСОБА_6 , тривалість бійки та точний час коли виникла бійка він не пам`ятає. Після чого він зайшов до приміщення гаражу а обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 розійшлися. Через певний проміжок часу, ближче до сутінок, він перебуваючи у своєму гаражі разом з ОСОБА_11 , почув крики на вулиці, виглянувши побачив потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_4 з дружиною ОСОБА_12 , які сварились. Закривши ворота він почув як обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 почали битися, через деякий час конфлікт закінчився. Далі він почув як обвинувачений ОСОБА_4 та його дружина кричали про виклик швидкої допомоги, протягом 10-15 хвилин приїхала швидка допомога та поліція;

- свідченнями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що в той день він разом з ОСОБА_10 , перебував у в гаражі останнього ремонтував автомобіль, почув як його сусід потерпілий ОСОБА_6 та ОСОБА_9 йшли з магазину з собакою, почувши спір (словесні погрози), вийшов з гаражу та побачив як між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 виник конфлікт. Через 20 хвилин він побачив як обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 почали битися. Закривши гараж він почув крики про те що когось там підрізали, проте він не бачив «мантировки» або іншого предмету.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- витягом з ЄРДР № 0003102від 09.09.2017 року, про те, що 08.09.2017 року до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від громадянина ОСОБА_6 про те, що 28.08.2017 року у нічний час, більш точну годину встановити не надалось можливим, невстановлена особа перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , спричинила тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 у вигляді перелому лівої руки та ребер;

- висновком експерта від 29.08.2017 року № 309, відповідно до яких у потерпілого ОСОБА_6 наявні тілесні ушкодження у виді: закритого перелому лівої ліктьової кістки в області нижньої третини; закриті переломи 8-го, 9-го лівих ребер; множинні садна і синці в області голови (права вушна раковина), в області тулуба. Закриті переломи лівої ліктьової кістки і двох лівих ребер у потерпілого ОСОБА_6 не викликали небезпечних для життя явищ, викликають тривалий розлад здоров`я, більш як 21 день, у відповідності до п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 року), як окремо так і в сукупності, відноситься до категорії середньої тяжкості. Синці і садна зазвичай спричиняють незначні, швидкоплинні наслідки, що тривають не більше 6-ти днів і за цим критерієм, відповідно до п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 року) відноситься до категорії легких. Морфологічні особливості тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_6 (набряк м`яких тканей в області лівого передпліччя, багряне забарвлення синців, садна вкриті червоними коринками) властиві таким, що могли бути заподіяними в межах однієї доби до початку судово-медичної експертизи, можливо в строк вказаний в постанові.
Тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_6 виникли внаслідок багаторазової ударної травмуючої дії тупим предметом (предметами) з обмеженою видовженою (лінійною) контактуючою поверхнею, на що вказує характер тілесних ушкоджень і видовжена форма синців в області лівої бокової поверхні грудної клітки.
З`ясування обставин заподіяння тілесних ушкоджень виходить за межі компетенції судово-медичної експертизи, запитання залишені без відповіді.

Досліджені під час судового розгляду докази суд вважає належними та допустимими, та такими, що отримані у порядку, встановленому КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» при призначенні покарання відповідно до статей 65-69 Кримінального кодексу України (далі - КК) суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, суд відповідно до загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, рівності перед законом та судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін тощо, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, робить висновок, що за результатами даного судового розгляду вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України доведена в повному обсязі.

Висновок суду ґрунтується на висновках з пояснень обвинуваченого, який не заперечував, що дійсно між ним та потерпілим виник конфлікт, в результаті якого зав`язалась бійка, поясненнями потерпілого щодо того, як, коли та за яких обставин обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення.

Суд критично відноситься до свідчень обвинуваченого ОСОБА_4 щодо того, що він наносив удари виключно кулаками, а не металевим предметом, оскільки його покази спростовуються показами потерпілого та свідків, а також висновком судово-медичної експертизи №309 від 29.08.2017 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_6 наявні тілесні ушкодження у виді: закритого перелому лівої ліктьової кістки в області нижньої третини; закриті переломи 8-го, 9-го лівих ребер; множинні садна і синці в області голови (права вушна раковина), в області тулуба; закриті переломи лівої ліктьової кістки і двох лівих ребер. Тілесні ушкодження виникли внаслідок багаторазової ударної травмуючої дії тупим предметом (предметами) з обмеженою видовженою (лінійною) контактуючою поверхнею.
Невизнання провини обвинуваченим ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, суд розцінює як бажання уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його за ч.1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_4 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, посередню характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я, те що він раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Враховуючи викладене та те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, його відношення до скоєного, а саме те, що він не розкаявся та не сприяв розкриттю злочину, враховуючи його сімейний стан, а саме те, що на час вчинення кримінального правопорушення він мав на утриманні неповнолітню дитину, а також враховуючи думку потерпілого, який просив призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду, суд вважає недоцільним відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді обмеження волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України

Суд приходить до переконання, що саме таке покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази, цивільний позов та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у вигляді 3 років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази, цивільний позов та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1