печерський районний суд міста києва
Справа № 757/103/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Гратант», ТОВ «Амстор Трейд» на постанову старшого слідчого другого відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0011851 від 31.12.2014,

ВСТАНОВИВ:
04.01.2022 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Гратант», ТОВ «Амстор Трейд», яка передана слідчому судді ОСОБА_1 того ж дня, на постанову старшого слідчого другого відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0011851 від 31.12.2014.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що він звернувся до Державного бюро розслідувань з клопотанням від 01.11.2021 про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, проте своєю постановою від 06.12.2021 слідчий відмовив у задоволенні вказаного клопотання. Вказану постанову особа, що подала скаргу вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню як наслідок її незаконності та необґрунтованості.

Особа, яка подала скаргу в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином. На адресу суду надійшла заява про розгляд провадження за його відсутності, вимоги скарги підтримує та просить її задовольнити з наведених в ній підстав.

Слідчий, процесуальне рішення якого являється предметом оскарження, в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань до суду не подано.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність дізнавача, слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Відповідно до приписів ст. 221 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Виходячи з системного аналізу вищевказаних статей, захисник наділений правом на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст.. 221 КПК України.

Як вбачається із скарги та долучених до неї матеріалів, Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0011851 від 31.12.2014.

01.11.2021 на адресу Державного бюро розслідувань надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні, в якому останній просить надати для ознайомлення матеріали кримінального провадження №0011851 від 31.12.2014 в частині, що стосуються захисту прав та законних інтересів потерпілих, у тому числі: з матеріалами, отриманими в 2019-2020 роках з компетентних органів республіки Кіпр, країни Беліз, Британських Віргінських островів, під час надання міжнародної правової допомоги, стосовно ТОВ «Амстор Трейд»; з матеріалами, які стосуються огляду в 2018 році обладнання ТОВ «Торгівельний Будинк «Амстор» тощо.

Постановою слідчого старшого слідчого другого відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 06.12.2021 відмовлено в задоволенні вказаного клопотання.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є в т. ч. охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення повного розслідування, з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Так, відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, ч.5 ст.21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Вичерпний перелік підстав для відмови у задоволенні клопотання сторони захисту законодавством передбачено у статті 221 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110, ч. 2 ст. 220 КПК України, постанова, крім змісту обставин, які є підставами для її прийняття, має містити мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Всупереч вказаній нормі, оскаржувана постанова слідчого від 06.12.2021, не відповідає вимогам, встановленим ч. 5 ст. 110 КПК України, є невмотивованою, оскільки в ній відсутній зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття такого процесуального рішення.

З огляду на клопотання про ознайомлення, в якому адвокат просить надати для ознайомлення матеріали в частині, що стосуються захисту прав та законних інтересів потерпілих, разом з тим, слідчий в мотивувальній частині постанови обґрунтовує відмову тим, що адвокат просить надати для ознайомлення усі матеріали кримінального провадження, а відтак дана постанова підлягає скасуванню.

Статтею 56 КПК України передбачено, що потерпілий має право знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження.

Як зазначено у постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.04.2019 у справі №370/2316/18 (провадження №51 - 9929 км 18), за змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 10 КПК України не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками, що є принципом рівність перед законом і судом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, що є принципом змагальності сторін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 1-40, 42, 46, 50, 220, 221, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Гратант», ТОВ «Амстор Трейд» на постанову старшого слідчого другого відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0011851 від 31.12.2014 задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого другого відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0011851 від 31.12.2014.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1