Справа № 461/9505/21
Провадження № 1-кс/461/403/22
24.01.2022 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
підозрюваного ОСОБА_4
В подальшому, цього ж дня, близько 07.30 год. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 пішли в напрямку вул. Курчатова, а ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в свою чергу залишились очікувати на останніх в салоні автомобіля марки «DaewooLanos» р.н. НОМЕР_1 . Після цього, ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік будинку №5 по вул. Курчатова в м. Хмельницький, реалізовуючи спільний попередньо узгоджений злочинний умисел, діючи за попередньою змовою із вищевказаними особами, з метою приховання свого обличчя, одягнув на голову попередньо приготовлений шолом, який до цього знаходився в салоні автомобіля марки «DaewooLanos» р.н. НОМЕР_1 та зайшов на територію стоянки, що знаходиться по вул. Курчатова в м. Хмельницький, звідки через короткий проміжок часу виїхав за кермом скутера марки «SHARK» без номерного знаку та поїхав у внутрішній двір будинку АДРЕСА_1 , де став очікувати на ОСОБА_8 . В цей час, ОСОБА_8 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул. Курчатова в м. Хмельницький, спостерігав за навколишньою обстановкою та в подальшому, через невеликий проміжок часу, підійшов на місце зупинки (внутрішній двір будинку АДРЕСА_1 ), де його очікував ОСОБА_4 та сів на скутер марки «SHARK» без номерного знаку позаду ОСОБА_4 .
В подальшому, ОСОБА_4 керуючи скутером марки «SHARK» без номерного знаку спільно з ОСОБА_8 повернулись до місця зупинки автомобіля марки «DaewooLanos» р.н. НОМЕР_1 який знаходився неподалік перехрестя вул. Чкалова Північна в м. Хмельницький, де ОСОБА_4 залишив шолом в салоні даного авто. Після цього, ОСОБА_4 керуючи скутером марки «SHARK» без номерного знаку спільно з ОСОБА_11 поїхали в напрямку вул. Поскурівського Підпілля в м. Хмельницький, де ОСОБА_4 зупинив скутер у дворі будинку №127. В цей час, ОСОБА_8 близько 08.10 год., реалізовуючи спільний попередньо узгоджений злочинний умисел, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , з метою зменшення ризику викриття у злочинній діяльності, спершу одягнув попередньо приготовлену ним ремонтну маніжку помаранчевого кольору та рукавиці сірого кольору, а в подальшому з метою створення штучних перешкод для ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що маршрут його руху полягає по вул. Шестакова в м. Хмельницький, перебуваючи біля будинку №67 по вказаній вулиці, під виглядом працівника комунального підприємства розставив попередньо приготовані дорожні ремонтні конуси, тим самим обмеживши ширину проїзної частини та сповільнивши пересування автомобілів на вказаній ділянці дороги.
В цей час, згідно попередньої домовленості, інші учасники злочинної групи, зокрема: ОСОБА_4 знаходячись на вулиці Парковій в м. Хмельницький, перебуваючи за кермом скутера марки «SHARK» без номерного знаку очікував на ОСОБА_11 котрий знаходився неподалік будинку №68 по вул. Шестакова, з метою швидкого та безперешкодного залишення місця вчинення злочину; в свою чергу, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 перебуваючи в автомобілі марки «DaewooLanos» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 , очікували на ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в заздалегідь обумовленому місці вул. Чкалова, 18 в м. Хмельницький, яка розташована неподалік вул. Шестакова з метою зменшення ризику викриття останніх.
У подальшому, ОСОБА_8 діставшись до попередньо обумовленого з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 місця перебування автомобіля марки «DaewooLanos» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 , сів в даний автомобіль та останні поїхали в напрямку вул. Північна, де неподалік будинку № 7 до них підсів ОСОБА_4 . Після цього, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 за допомогою автомобіля марки «DaewooLanos» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 покинули місце злочину, а викраденими грошовими коштами останні розпорядилася на власний розсуд.
Своїми протиправними діями ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 завдали ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1 369 000 грн., що відповідно до примітки 3 ст.185 КК України, у шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та становить особливо великі розміри.
Враховуючи вищевикладене, слідчий просить зобов`язати підозрюваного у кримінальному провадженні надати слідчому чи прокурору, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження або за їх дорученням, в порядку ст. 36, 40 КПК України, працівникам УСР у Львівській області ДСР НП України, взірців букального епітелію, зразків відбитків пальців рук та долонь, зразків голосу.
Прокурор в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, та просив таке задовільнити.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили та зазначили наступне. Примусове відібрання біологічних зразків для проведення експертизи і в подальшому використання цих зразків у справі як доказ обвинувачення особи, яка надає такі зразки, викликають сумніви у їх законності, оскільки Конституцією України та принципами КПК України передбачено, що людина має право не свідчити проти себе та своїх близьких. Таким чином, застосовуючи примус для відібрання зразків, тим самим відбувається порушення даних норм та необґрунтоване порушення прав людини. Враховуючи вищевикладене, в задоволенні клопотання просив відмовити в повному обсязі.
Слідчий суддя дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов до висновку про необхідність задоволення клопотання з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Разом з цим, ч. 1 ст. 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до вимог ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом. Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160 - 166 цього Кодексу). Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160 - 166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
Таким чином, у разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки, органом досудового розслідування неможливо їх отримати іншим шляхом, ніж звернутися до слідчого судді із клопотанням про відбирання біологічних зразків, необхідних для проведення експертизи у кримінальному провадженні.
Це клопотання подано у зв`язку з відмовою особи добровільно надати біологічні зразки, а тому його розгляд відбувається в порядку статей 160-166, які регулюють порядок застосування тимчасового доступу до речей і документів.
Тимчасовий доступ до речей і документів є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК встановлені загальні правила їх застосування -не допускається застосування таких заходів, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
-існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
-потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
-може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються (частини 4 та 5 ст.132 КПК).
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:
- перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
-самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
-не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
З аналізу зазначених вище норм законодавства можна підсумувати, що при розгляді цього клопотання слідчий суддя має перевірити та встановити такі обставини:
1) чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення;
2) чи дійсно особа добровільно відмовилась надати біологічні зразки;
3)чи мають відомості, які можуть бути виявлені та зафіксовані суттєве значення для досудового розслідування;
4)чи може бути виконане завдання, для виконання якого детектив звертається із клопотанням;
5)чи дійсно потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.
Поняття обґрунтованої підозри та чіткі критерії її оцінки у національному законодавстві не визначені. Примусове відбирання біологічних зразків, надмірно не втручається та не порушує права, свободи та інтереси людини. Тому, на думку слідчого судді, для обґрунтованості підозри у даному випадку, стандарти доказування значно нижчі ніж наприклад для обґрунтованості підозри при обранні особі запобіжного заходу, пов`язаного із обмеженням волі або ж обмеженні права власності.
Так, слідчим суддею було встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове
04.01.2022 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.
Частина п`ята статті 186 КК України передбачає відповідальність, зокрема, за грабіж, вчинений в особливо великих розмірах або організованою групою.
У клопотанні слідчого наведені відомості про обставини вчинення злочину, які в сукупності з наданими поясненнями та доданими до клопотання матеріалами дають слідчому судді підстави для висновку, що могло бути вчинено кримінальне правопорушення про яке зазначається у клопотанні.
Такий висновок ґрунтується на підставі сукупності досліджених у судовому засіданні документів у їх копіях, зокрема:
-протоколі допиту потерпілого ОСОБА_10 від 02 липня 2021 року;
-протоколах огляду місця події від 02 липня 2021 року, 03 липня 2021 року, 16 серпня 2021 року, 30 серпня 2021 року;
-постанові про визнання речових доказів від 03 липня 2021 року;
- постановах про призначення судово-біологічної експертизи від 08 липня 2021 року;
-постановах про визнання та приєднання речових доказів до матеріалів досудового розслідування від 05 липня 2021 року, 17 серпня 2021 року;
- постановах про призначення судово молекулярно-генетичної експертизи від 05 липня 2021 року, 13 вересня 2021 року, 14 грудня 2021 року;
-висновках експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 08 листопада 2021 року, 26 жовтня 2021 року, 17 вересня 2021 року, 04 жовтня 2021 року;
-протоколах про результати оперативно-розшукового заходу «ауді-відео контроль особи» від 20 липня 2021 року;
-протоколі про результати оперативно-розшукового заходу візуальне спостереження від 12 липня 2021 року;
-постановах про призначення дактилоскопічної експертизи від 13 вересня 2021 року, 23 вересня 2021;
-протоколах про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 07 вересня 2021 року, 21 жовтня 2021 року;
-постанові про визначення речових доказів та передачу їх на відповідальне зберігання від 31 серпня 2021 року;
-постанові про призначення криміналістичної експертизи відео-звуко запису від 17 січня 2022 року;
-постанові про відбирання зразків для експертизи від 04 січня 2022 року.
Зазначена у клопотанні фабула, у сукупності з наданими поясненнями та копіями матеріалів, якими обґрунтовуються доводи, формує у слідчого судді внутрішнє переконання про те, що відповідне кримінальне правопорушення, могло бути вчинено.
Отже, на даному етапі досудового розслідування, існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, що може бути підставою для надання дозволу здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
Згідно зі ст. 84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів, є у тому числі, висновки експертів.
Докази повинні бути належними. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК).
Під час здійснення доказування у кримінальному провадженні, одним із законних засобів збирання, перевірки й оцінки доказів є проведення експертизи. Висновок експерта є процесуальним джерелом доказів, а фактичні дані, які містяться в ньому та мають значення для кримінального провадження - доказами.
Слідчим доведено, що експериментальні (порівняльні) зразки букального епітелію, зразків відбитків пальців рук та долонь, зразків голосу підозрюваного мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зокрема, це надасть можливість належним чином провести призначені експертизи та отримати повний й об`єктивний висновок експерта. Як наслідок, це допоможе всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження та забезпечить прийняття законних процесуальних рішень.
Також, доведено наявність достатніх підстав у необхідності примусового відбирання таких біологічних зразків, оскільки підозрюваний добровільно відмовився надати такі зразки, про що свідчить письмовий запис підозрюваного на постанові прокурора про відібрання зразків.
При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що примусове відбирання біологічних зразків у підозрюваного, допоможе провести призначені по справі експертизи, а відтак буде виконано завдання, для виконання якого слідчий звернувся із відповідним клопотанням, - а саме для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.
В даному випадку, слідчий суддя переконаний, що потреби досудового розслідування у примусовому відбиранні біологічних зразків виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого.
Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 КПК, яка передбачає, що при його проведенні не допускаються дії, які принижують честь і гідність особи або небезпечні для його здоров`я.
Крім того, під час його проведення може бути присутнім захисник який здійснює захист підозрюваного, який відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 46 КПК має право брати участь у проведенні процесуальних дій, що проводяться за участю підозрюваного, ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку їх проведення, які заносяться до протоколу.
Під час відібрання біологічних зразків букального епітелію, зразків відбитків пальців рук та долонь, зразків голосу, відсутній ризик для життя і здоров`я особи, в якої відбирають зразки, а також ця процедура не є принизливою з погляду наявних у суспільстві моральних принципів.
Фактичні дані, які містить висновок експерта, оцінюють як допустимі, якщо їх отримано згідно з порядком, встановленим КПК. Водночас, порядок формування та ведення обліку дактилоскопічних карт регулюється інструкціями, а не КПК.
Щодо доводів підозрюваного та його захисника, слідчий суддя зазначає наступне. Посилання на те, що примусове відбирання зразків буде свідчити про порушення ст. 18 КПК, яка передбачає право особи на свободу від самовикриття та право не свідчити проти себе є необґрунтованим.
У рішеннях Європейського суду з прав людини зазначено, що право не викривати себе, перш за все, стосується поваги до рішення обвинуваченої особи зберігати мовчання. Біологічні зразки ЄСПЛ розглядаються як фізичні чи об`єктивні проби, що використовуються у криміналістичному аналізі і до яких не застосовується право не свідчити проти себе.
Окрім того, за національним законодавством, право не свідчити проти себе розуміється як право особи не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення висунутого проти неї, та відмовитися відповідати на запитання у будь-який момент.
При прийнятті рішення щодо доцільності застосування примусу в даному випадку слідчим суддею беруться до уваги усі обставини справи та необхідність здійснення зазначеної процесуальної дії для забезпечення повного розслідування кримінального правопорушення.
Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами клопотання про необхідність у отриманні зразків для проведення експертизи у підозрюваного. У зв`язку з тим, що останній відмовився добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя приходить до висновку про необхідність надати дозвіл слідчому у цьому кримінальному провадженні здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 164 КПК в ухвалі слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено строк дії ухвали, який не може перевищувати двох місяців з дня постановлення ухвали.
Слідчий суддя не вбачає підстав для визначення максимального строку дії ухвали та вважає за необхідне зазначити строк дії ухвали - один місяць з дня її постановлення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 164, 241, 163 КПК України, слідчий суддя,-
Надати старшому слідчому відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області капітану поліції ОСОБА_6 , а також іншим слідчим слідчої групи у вказаному кримінальному провадженні дозвіл на примусове відібрання біологічних зразків букального епітелію, зразків відбитків пальців рук та долонь, зразків голосу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із залученням судових експертів або спеціалістів.
Строк дії ухвали - 1 місяць з дня її постановлення.
Повний текст ухвали проголошено 28 січня 2022 року о 13 год. 40 хв.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1