Провадження № 1-кп/638/1435/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарки судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурорки ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0004276 від 14.09.2015р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, -

встановив:
Шевченківською окружною прокуратурою міста Харкова Харківської області на розгляд Дзержинського районного суду м. Харкова спрямовано клопотанням прокурора ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0004276 від 14.09.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що Слідчим відділом Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0004276 від 14.09.2015 р. за ознаками складу кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що кримінальне правопорушення вчинено 27.06.2014 р. Під час досудового розслідування не встановлено достатніх доказів для повідомлення жодній особі про підозру.

Враховуючи, що з моменту початку досудового розслідування та до подання даного клопотання не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчились строки притягнення до кримінальної відповідальності прокурор просить суд на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закрити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та аргументувала його викладеними у ньому доводами, просила суд клопотання задовольнити. У судовому засіданні 01 листопада 2021 року надала письмові заперечення на заперечення ОСОБА_4 від 18 жовтня 2021 року.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечував з тих підстав, що він є батьком малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З матір`ю доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , він проживав разом з 2003 року без реєстрації шлюбу та з ініціативи ОСОБА_6 з квітня 2014 року припинив спільне проживання з нею. 01 липня 2014 року ОСОБА_6 без його згоди вивезла їх доньку на тимчасово окуповану територію (АР Крим), використавши підроблену нотаріально посвідчену заяву про дозвіл на вивезення ОСОБА_5 за кордон (на нотаріальному бланку НАА5334660, зареєстрованій в реєстрі за № 925 27.06.2014 року), яка була складена від його імені. Підпис ОСОБА_4 на цьому документі підроблено ОСОБА_6 , а засвідчено цю підроблену заяву приватним нотаріусом ОСОБА_7 . У зв`язку з цим, ОСОБА_4 було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення за якою розпочато кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР № 0004276 від 14.09.2015 р., в рамках якого його було визнано потерпілим.

Надавши оцінку доводам клопотання прокурора, запереченням потерпілого та дослідивши матеріали кримінального провадження № 0004276 від 14.09.2015 р., суд дійшов висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено під час судового розгляду клопотання, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0004276 від 14.09.2015 р. зібрано численні докази, зокрема.

Висновок експертного почеркознавчого дослідження № 765 від 05.02.2015, який виконано судовим експертом Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса, відповідно до якого підпис від імені ОСОБА_4 в заяві від 27.06.2014 року від його імені, про згоду на тимчасові виїзди до АР Крим малолітній донці ОСОБА_5 , розташований у рядку «Підпис», - виконаний не ОСОБА_4 . Цей підпис виконаний іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_4 . Рукописний запис « ОСОБА_4 » в заяві від 27.06.2014 року від його імені, про згоду на тимчасові виїзди до АР Крим малолітній донці ОСОБА_5 , розташований в рядку «Підпис», праворуч підпису від імені ОСОБА_4 - виконано не ОСОБА_4 .

Висновок судово-почеркознавчої експертизи № 9872 від 22.10.2015 року, який виконано судовим експертом Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса, згідно висновків якого підпис від імені ОСОБА_4 в заяві від 27.06.2014 року від його імені, про надання згоди на тимчасові виїзди до АР Крим, у період з 27.06.2014 по 27.06.2015, ОСОБА_5 разом з матір`ю ОСОБА_6 , в рядку «Підпис:», - виконаний не ОСОБА_4 . Цей підпис виконаний іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_4 . Рукописний запис « ОСОБА_4 » в заяві від 27.06.2014 від імені ОСОБА_4 , про надання згоди на тимчасовий виїзд до АР Крим, у період з 27.06.2014 по 27.06.2015, ОСОБА_5 разом з матір`ю ОСОБА_6 , в рядку «Підпис:» - виконаний не ОСОБА_4 .

Висновок експерта № 217 від 10.06.2016 року, який виконано судовим експертом Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, в якому зазначено, що скорочений рукописний запис: « ОСОБА_4 » в рядку: «Підпис» в заяві про виїзд ОСОБА_5 до АРК Крим від 27.06.2014 року (на 1 аркуші), виконаний ОСОБА_6 . Скорочений рукописний запис: « ОСОБА_4 » в рядку: «Підпис» другому примірнику заяви про виїзд ОСОБА_5 до АРК Крим від 27.06.2014 року (на 1 аркуші),виконаний ОСОБА_6 .

Крім того, в матеріалах кримінального провадження містяться також висновок експерта № 37-ПТ від 20.04.2017 року, який виконано судовим експертом Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, висновок експерта №17-3/214 від 13.04.2020 року, який виконано судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, а також висновок експерта Київського НДЕКЦ №23-1/65 від 11.02.2020.

Також, з листа начальника Головного центру обробки спеціальної інформації полковника ОСОБА_8 0.64- 196820/0/15-16 від 15.09.2016 вбачається факт перетину 02.07.2014 року дитиною - ОСОБА_5 адміністративного кордону з АР Крим, що свідчить про використання особою, яка супроводжувала дитину заяви від 27.06.2014 року від імені ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 358 КК України під кримінальним правопорушенням розуміється підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут. Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб. Використання завідомо підробленого документа.

Згідно примітки вказаної статті, під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Згідно висновків ККС ВС викладений в постанові від 03.08.2021 по справі № 754/8132/19 (провадження № 51 - 2772 км 21) підпис хоча і є реквізитом певних документів, але законодавчо не передбачено чітких вимог до виконання особистого підпису. Власноручний підпис особи може відображати як прізвище, ім`я, по батькові особи у вигляді букв, так і бути у вигляді умовних письмових знаків, спеціально вироблених штрихів, які в ніякій мірі не відтворюють ані прізвища такої особи, ані її ім`я та по батькові. Проте, у будь-якому випадку такий підпис має безпосередньо наноситись особою на документ, визначати особистість його виконавця та підтверджувати викладену інформацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, матеріалами кримінального провадження підтверджується, що органом досудового розслідування було зібрано докази достатні для повідомлення про підозру, особам причетним до вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що різні органи досудового розслідування, в провадженні яких перебувало кримінальне провадження неодноразово скеровували до процесуальних керівників проекти повідомлень про підозру для їх погодження та наступного оголошення як щодо ОСОБА_6 , так і щодо ОСОБА_7 .

Однак, не дивлячись на наявність достатніх доказів, повідомлення про підозру здійснено не було, що свідчить про безпідставність клопотання слідчого про закриття кримінального провадження та його передчасність.

Прокурором за вказаним кримінальним провадженням направлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України до суду. Натомість жодних дій, направлених на повне та об`єктивне дослідження обставин кримінального провадження та виконання обов`язку щодо повідомлення про підозру, прокурором, вчинено не було.

Твердження прокурора в своєму клопотанні про не встановлення осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст. ст. 283, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури. Внесення змін до Кримінального процесуального Кодексу, зокрема шляхом доповнення частини першої ст. 284 цього Кодексу пунктом 3-1, не звільняють слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та належного виконання їх обов`язків, визначених процесуальним законом.

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до частини другої статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні положення визначені і в частині четвертій ст. 38 цього Кодексу, згідно якої на орган досудового розслідування покладено обов`язок застосування всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування. Відповідальність за законність та своєчасність дій несе слідчий, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор.

За таких обставин досудове розслідування не може вважатися повним, а закриття провадження буде суперечити зазначеним завданням та засадам кримінального провадження.
Оскільки судом встановлено, що порушене прокурором питання закриття кримінального провадження хоча формально і підпадає під дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства», що набрав чинності 17.10.2019 року, яким частину першу ст. 284 КПК України доповнено пунктом 3-1 щодо можливості закриття кримінального провадження в разі не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, але суперечить завданням та загальним засадам кримінального провадження, в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 369-372 КПК України, суд, -

постановив:
У задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0004276 від 14.09.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст документу виготовлений 01 листопада 2021 року.

Головуючий: ОСОБА_9 .