Справа № 738/44/22
№ провадження 1-в/738/8/2022
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2022 року Менський районний суд Чернігівської області
у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
з участю
секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3 ,
засудженого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
представників установи: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з ДУ «Менська виправна колонія № 91» спільне подання начальника ДУ «Менська виправна колонія № 91» та голови спостережної комісії Менської міської ради Чернігівської області про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , -
В С Т А H О В И В:

У січні 2022 року до Менського районного суду надійшло спільне подання адмiнiстрацiї Державної установи «Менська виправна колонія №91» та спостережної комiсiї Менської міської ради Чернігівської області про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_4 . Подання мотивовано тим, що ОСОБА_4 24 травня 2012 року засуджений вироком Бердянського міського районного суду Запорізької області за п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі. По ухвалі колегії суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Запорізької області від 26.09.2012 вирок Бердянського міського районного суду Запорізької області від 24.05.2012 залишений без змін. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2016 року зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 01.10.2011 по 25.09.2012 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_4 відбув відповідну частину покарання, став на шлях виправлення, тому адміністрація установи звернулась до суду з поданням про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Представник установи ОСОБА_6 в судовому засіданні подання установи підтримав, посилаючись на те, що це є спільне рішення комісії установи.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні подання установи підтримав, наполягав на його задоволенні.
Захисник засудженого ОСОБА_5 в судовому засіданні подання установи підтримала.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання заперечував, посилаючись на те, що висновок комісії є неоднозначним, засуджений за місцем відбування покарання характеризується посередньо, тобто засуджений ОСОБА_4 не довів свого виправлення та перевиховання.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснила суду, що на засіданні комісії при розгляді питання можливого застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування засудженого ОСОБА_4 голоси членів комісії установи розділились порівну, в зв`язку з цим визначальну роль відіграв голос керівника установи, який висловив думку про можливість застосування пільги до засудженого ОСОБА_4 .

Представник спостережної комісії Менської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з його участю до суду не надходило, що дає можливість суду, відповідно до ст. 539 КПК України, розглянути справу без його участі.

Заслухавши пояснення представника установи, засудженого, його захисника, враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим відповідної частини призначеного судом строку покарання.

Підставою для умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та передбачає добросовісне виконання трудових обов`язків, проявляється у покращенні кількісних та якісних показників виконуваної роботи, підвищенні виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержанні правил охорони праці та техніки безпеки.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. Хоча ст. 81 КК України не наказує враховувати при умовно достроковому звільненні від покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки та ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

ОСОБА_4 24 травня 2012 року засуджений вироком Бердянського міського районного суду Запорізької області за п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі. По ухвалі колегії суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Запорізької області від 26.09.2012 вирок Бердянського міського районного суду Запорізької області від 24.05.2012 залишений без змін. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2016 року зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 01.10.2011 по 25.09.2012 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
За час відбування покарання в установі засуджений ОСОБА_4 зарекомендував себе наступним чином. За час перебування в Запорізькому СІЗО характеризувався негативно: розпорядок дня виконував, режим утримання порушував, двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності, були застосовані стягнення правами начальника СІЗО за зберігання заборонених предметів. У ДУ «Менська виправна колонія № 91» відбуває покарання з 09.11.2012. За час перебування в установі характеризується наступним чином: намагається дотримуватись норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконує під контролем, тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності, проте стягнення на даний час зняті та погашені в установленому законом порядку. На профілактичних обліках в установі не перебуває. Згідно поданої ним письмової заяви відповідно до наказу № 113 від 19.02.2013 був працевлаштований прибиральником столярної дільниці. До виконання своїх обов`язків ставиться відповідально та старанно, має заохочення застосоване правами начальника відділення. Працював прибиральником кімнат побачень згідно наказу № 34 від 07.04.206 по 05.09.2017, до роботи відносився посередньо, не заохочувався. Наказом № 59/зс -17 від 01.11.2017 призначено оператором котельні установи, звільнений 29.01.2018, до роботи відносився посередньо, не заохочувався. Залучався на громадських засадах робітником котельні установи з 01.02.2018 по 15.05.2021, до роботи відносився сумлінно та старанно, має заохочення.

На даний час засуджений працевлаштований робітником швейної дільниці на підставі договору цивільно-правового характеру № 122 від 01.06.2021, до роботи відноситься сумлінно та старанно, за що має заохочення.

Приймає участь в неоплачуваних роботах по благоустрою установи та поліпшенні житлово-побутових умов відділення, до яких ставиться посередньо. Відвідує заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі та відділенні, реагує на них позитивно. Займається за програмою диференційного виховного впливу на засуджених «Професія», яку реалізує за планом. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

Так, враховуючи характеристику засудженого ОСОБА_4 за весь період відбування покарання, а також особу засудженого, який за ввесь час відбування покарання отримав п`ять стягнень за порушення режиму тримання та зберігання забороненого предмету (які погашені на даний час), намагається дотримуватись норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконує під контролем, і при цьому лише сумлінно і старанно ставиться до роботи, що свідчить, на думку суду, про те, що засуджений ОСОБА_4 не став, а лише стає на шлях виправлення.
Підтвердженням цього є також опитувальний аркуш щодо зміни умов тримання, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженому ОСОБА_4 (а.с.8), з якого не вбачається однозначної думки членів комісії установи щодо можливості застосування пільги, передбаченої ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_4 .
Отже, суд не вбачає в поведінці засудженого ОСОБА_4 динаміки, яка б свідчила про його бездоганне виправлення та перевиховання, а саме: сумлінного ставлення до роботи, активної участі в суспільному житті установи виконання покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарної поведінки в побуті та прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами ст. 81 КК України, проте в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку про те, що він став на шлях виправлення.
В зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відсутність підстав однозначно стверджувати, що засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення, він ще не готовий до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи, а тому подання про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання подано передчасно і задоволенню не підлягає.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні спільного подання начальника ДУ «Менська виправна колонія № 91» та голови спостережної комісії Менської міської ради Чернігівської області про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_4 відмовити.
На ухвалу прокурором, захисником може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в семиденний строк з часу отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1