Провадження № 1-кс/537/769/2021
Справа № 537/5818/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2021 слідчий суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області скаргу ОСОБА_3 на постанову Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 від 10 листопада 2021 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення експертизи у кримінальному провадженні №0000390, де просив скасувати вказану постанову прокурора, зобов`язати прокурора ОСОБА_4 відповідно до його клопотання від 09.11.2021 призначити фоноскопічну експертизу, в рамках якої здійснити ідентифікацію гр. ОСОБА_5 за параметрами усної мови, зобов`язати прокурора ОСОБА_4 проінформувати його електронною поштою про здійснені ним процесуальні дії щодо виконання ухвали суду в термін три робочі дні з дня ухвалення судом рішення за скаргою.
В обґрунтування скарги зазначив, що він є потерпілим в об`єднаному кримінальному провадженні. 9 листопада 2021 року ним до Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області подано клопотання щодо ініціювання проведення процесуальних дій, серед яких проведення фоноскопічної експертизи з метою ідентифікації ОСОБА_5 за параметрами усної мови. 11 листопада 2021 року він отримав електронною поштою відповідь та постанову прокурора від 10.11.2021 про відмову в задоволенні клопотання. Вказану постанову вважає такою, що підлягає скасуванню, оскільки прокурором не дотримано норми процесуального права та порушено його права як потерпілого.
В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав, уточнив свої вимоги та остаточно просив слідчого суддю скасувати постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення фоноскопічної експертизи, зобов`язати прокурора ОСОБА_4 провести фоноскопічну експертизу, для проведення якої залучити експерта національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса» та поставити експерту на вирішення перелічені ним питання, а також проінформувати його електронною поштою про здійснені ним процесуальні дії щодо виконання ухвали суду в термін три робочі дні з дня ухвалення судом рішення за скаргою. Суду пояснив, що безпосередньо після події кримінального правопорушення, вчиненого відносно нього, він самостійно в присутності ОСОБА_5 викликав поліцію та включив на телефоні диктофон. Для проведення експертизи надав даний запис та запис, витребуваний з патрульної поліції для порівняння параметрів усної мови.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, вважає, що оскільки аудіозаписи отримані потерпілим, вони здобуті фактично оперативно-розшуковим шляхом, а тому проведення експертизи на підставі неналежних доказів є недоцільним.
Слідчий суддя, вислухавши скаржника, прокурора, дослідивши скаргу та матеріали, додані до скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні ПД Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження №0000390, зареєстрованого в ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Відомості до ЄРДР вносилися за заявою ОСОБА_3 . Процесуальним керівником є в тому числі прокурор ОСОБА_4 .
09.11.2021 ОСОБА_3 подано до Кременчуцької окружної прокуратури клопотання, де він просив винести в кримінальному провадженні постанову про призначення фоноскопічної експертизи, в рамках якої здійснити ідентифікацію громадянина ОСОБА_5 за параметрами усної мови, залучити до проведення експертизи експерта національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса», поставити експерту визначені ним питання, надати письмові вказівки дізнавачу Кременчуцького РУП.
Постановою прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 від 10.11.2021 в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 09.11.2021 про проведення фоноскопічної експертизи з метою ідентифікації громадянина ОСОБА_5 за параметрами усної мови в кримінальному провадженні №0000390 від 20.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, відмовлено.
Як підставу відмови прокурором зазначено, що рішенням Конституційного Суду України від 20.10.2011 визначено, що подані будь-якою фізичною або юридичною особою речі або документи (фактичні дані) не відповідають вимогам допустимості доказів, якщо вони одержані з порушенням прав і основоположних свобод людини, закріплених в Конституції України, зокрема внаслідок цілеспрямованих дій із застосуванням оперативно-розшукових заходів, передбачених законом. Оскільки долучені до матеріалів клопотання аудіозаписи здійснювалися не у встановленому КПК України порядку, дозвіл суду чи прокурора на їх проведення не надавався, прокурор відмовив у задоволенні клопотання про призначення експертизи.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування та прокурорів вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження, на що було звернуто увагу слідчих суддів Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування». В будь-якому разі клопотання повинні містити мету проведення кожної із ініційованих слідчих (розшукових) дій, які обставини та підстави можуть підтвердити або спростувати ці дії.
Слідчий суддя зазначає, що проведення експертизи є слідчою дією в розумінні ст.242 КПК України. У відповідності до ч.1 ст.243 КПК України експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження.
Згідно зі ст.242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи у випадках, встановлених ч.2 цієї статті.
Розглядаючи подану в порядку п. 7 ч.1 ст. 303 КПК України скаргу на рішення (постанову) прокурора про відмову в проведенні слідчих дій, в тому числі про відмову в проведенні експертизи, слідчий суддя має право відповідно до визначених ст. 307 КПК України повноважень лише скасувати оскаржене рішення або залишити скаргу без задоволення в залежності від того, чи допущене при винесенні такого рішення прокурора порушення прав, свобод та інтересів особи в кримінальному провадженні, чи ні та чи винесене воно відповідно до закону.
Відповідно до ч.2 ст.22 КПК сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.ч.1, 3 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Отже, чинним кримінальним процесуальним законодавством передбачена можливість збирання доказів в тому числі потерпілим в порядку, що визначений КПК України.
Конституційний Суд України в своєму рішення від 20.10.2011 за № 1-31/2001 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України наголошував на тому, що збирання, перевірка та оцінка доказів можливі лише в порядку, передбаченому законом. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. Оперативно-розшукові заходи можуть проводитися виключно визначеними в Законі державними органами та їх посадовими особами, які зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В цьому ж рішенні Конституційний Суд також зазначає, що фактичні дані про скоєння злочину чи підготовку до нього можуть бути одержані не тільки в результаті оперативно-розшукової діяльності уповноважених на це осіб, а й випадково зафіксовані фізичними особами, які здійснювали власні (приватні) фото-, кіно-, відео-, звукозаписи, або відеокамерами спостереження, розташованими як у приміщеннях, так і ззовні. При оцінюванні на предмет допустимості як доказів у кримінальній справі фактичних даних, що містять інформацію про скоєння злочину чи підготовку до нього та подані в порядку, передбаченому КПК, необхідно враховувати ініціативний або ситуативний (випадковий) характер дій фізичних або юридичних осіб, їх мету та цілеспрямованість при фіксуванні зазначених даних. Конституційний Суд України вважає, що подані будь-якою фізичною або юридичною особою речі або документи (фактичні дані) не відповідають вимогам допустимості доказів, якщо вони одержані з порушенням прав і основоположних свобод людини, закріплених в Конституції України, зокрема внаслідок цілеспрямованих дій із застосуванням оперативно-розшукових заходів, передбачених Законом.
Відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні клопотання прокурор не надав оцінки тому, який характер, ініціативний або ситуативний (випадковий), носили дії потерпілого, не оцінив мету та цілеспрямованість при фіксуванні зазначених даних, не вказав, чому він вважає, що дії потерпілого містять ознаки оперативно-розшукових заходів. При цьому з матеріалів, доданих до клопотання, також вбачається, що постановою старшого дізнавача СД Кременчуцького РУП ОСОБА_6 від 19.04.2021 вже визнано та долучено до кримінального провадження як речові докази диски у кількості трьох штук, надані потерпілим ОСОБА_3 , в тому числі із записом розмови чоловіків. Тобто, відмова в проведенні експертизи прокурором обґрунтована фактично неналежністю як доказів аудіозаписів, які зібрані потерпілим і постановою слідчого вже долучені до матеріалів кримінального провадження в якості доказів.
В силу ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається тому числі з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
З цих підстав суд вважає, що винесена прокурором постанова про відмову у призначенні експертизи є невмотивованою, а тому підлягає скасуванню.
З закріпленої в ст. 26 КПК України диспозитивності як загальної засади кримінального провадження слідує, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Аналіз положень ст. 303 КПК України через призму положень ст. 307 КПК України вказує на те, що чинним КПК визначено не тільки вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування, а і способи такого оскарження, а саме: рішення можуть бути оскарженні шляхом їх скасування, дії шляхом зобов`язання їх припинити, бездіяльність шляхом зобов`язання вчинити певну дію.
Прокурор, в силу ч.1 ст.36 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Слідчий суддя, виходячи з процитованих вище положень, не має повноважень надавати прокурору, який здійснює процесуапльне керівництво у кримінальному провадженні, вказівки та зобов`язували його провести певні слідчі чи процесуальні дії, а тому не може бути задоволена скарга потерпілого в частині зобов`язання провести певні слідчі чи процесуальні дії. Законодавством передбачено право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи лише сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу.
З огляду на викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що інші вимоги скаржника задоволенню не підлягають. У зв`язку з скасуванням постанови прокурора про відмову в задоволенні клопотання від 10.11.2021 клопотання, подане ОСОБА_3 прокурору, підлягає повторному розгляду.
Керуючись ст.ст. 304-307, 376 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій задовольнити частково.
Скасувати постанову прокурора Кременчуької окружної прокуратури ОСОБА_4 від 10.11.2021 про відмову в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 09.11.2021 про проведення фоноскопічної експертизи з метою ідентифікації громадянина ОСОБА_5 за параметрами усної мови у кримінальному провадженні № 0000390 від 20.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
В задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Повний текст ухвали складено 22.11.2021