Провадження № 1-кп/344/1033/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, військовослужбовця НОМЕР_1 НГ України, реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Кримінальний проступок вчинено за наступних обставин.

23 квітня 2015 року ОСОБА_5 . Первомайським ОМВК призвано на строкову військову службу та направлено для її проходження до військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 11 липня 2016 року № 154 військовослужбовця строкової військової служби ОСОБА_5 прийнято на військову службу за контрактом до Національної гвардії України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 25 березня 2019 року № 17 о/с сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду старшого інструктора (з бойової підготовки) відділення інструкторів даної військової частини.

В подальшому, ОСОБА_5 присвоєно чергове військове звання «головний сержант».

10 січня 2021 року ОСОБА_5 з Міністерством внутрішніх справ України в особі командира військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 укладено черговий контракт про проходження військової служби строком на один рік.

Відповідно до ст.3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.28 Конституції України, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про Національну гвардію України» передбачено, що Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про Національну гвардію України» передбачено, що охорона громадського порядку, забезпечення захисту та охорони життя, здоров`я, прав, свобод і законних інтересів громадян є основними функціями Національної гвардії України.

Відповідно до ч.4 вступу Статуту внутрішньої служби Збройних сил України та ч. 4 преамбули Дисциплінарного статуту Збройних сил України, дія даних статутів поширюється, зокрема, на Національну гвардію України.

Проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України, головний сержант ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст.11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, дія яких поширюється на військовослужбовців Національної гвардії України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків.

Проте, головний сержант ОСОБА_5 , у порушення вимог вказаних нормативних актів, 16.04.2021 близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в громадському місці, а саме на пішохідному тротуарі поблизу будинку АДРЕСА_3 , з хуліганських спонукань, демонструючи зверхність, нахабство, вседозволеність, ігноруючи загальноприйняті норми суспільної поведінки у громадських місцях, грубо порушуючи громадських порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, наздогнав невідому йому раніше особу, що проходила вказаною вулицею, якою виявився ОСОБА_6 , та безпричинно наніс останньому побої, а саме два удари кулаком правої та лівої руки в ділянку обличчя, висловлюючись при цьому нецензурною лексикою, чим спричинив потерпілому фізичний біль.

В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свої хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, безпричинно вчинив інші насильницькі дії відносно ОСОБА_7 , який від отриманих раніше ударів впав на землю, а саме вкусив останнього у верхній ділянці правої гомілки, висловлюючись при цьому нецензурною лексикою, чим спричинив потерпілому фізичний біль.

З метою припинення вищевказаних хуліганських дій ОСОБА_5 очевидцем вказаної події ОСОБА_8 було вжито заходів щодо припинення його протиправних дій та викликано працівників поліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю. Пояснив суду, що 16.04.2021 року він випивав з друзями, на вулиці відбувся конфлікт між його компанією та іншими особами. Він був у стресовому стані та коли наздоганяв особу з якою конфліктував по вул. Коновальця, що в м. Івано-Франківську в напрямку центру побачив потерпілого якого він раніше не знав, переплутав з іншою особою, підбіг до нього та декілька разів вдарив його. Конфлікт зупинив невідомий йому чоловік і викликав працівників поліції. Розкаюється у вчиненому, просить суворо його не карати, врахувати те, що він відшкодував завдану шкоду потерпілому, проходить службу в Національній Гвардії України, має на утриманні малолітню дитину.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився однак належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, подав заяву в якій вказує, що завдану шкоду відшкодовано, претензій до обвинуваченого не має.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та немає сумнівів у добровільності їх позицій приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання суд враховує те, що обвинувачений негативно ставиться до вчиненого, проходить службу в Національній Гвардії України, добровільно відшкодував завдані потерпілому збитки, щире каяття у вчиненому, має на утриманні одну малолітню дитину.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції ч.1 ст.296 КК України у виді штрафу.

Вказане покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 500 (однієї тисячі п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Речові докази: DVD-R-диски зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Наталія ДЕРКАЧ