Справа № 646/531/21
№ провадження 1-кп/646/494/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7
перекладача ОСОБА_8
розглянувши в судовому засіданні у м. Харкові, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001442 від 06 вересня 2020 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,-
в с т а н о в и в :
В провадження Червонозаводського районного суду міста Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001442 від 06 вересня 2020 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що на цей час наявні вагомі підстави вважати, що ОСОБА_4 , може переховуватися від суду - оскільки останнього було затримано поза межами міста Харкова та Харківської області на території м. Бахмут, Донецької області, що свідчить про те, ще ОСОБА_4 переховувався від органів досудового розслідування з метою уникнення затримання та, в подальшому, кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Також вказаний ризик обґрунтовується тим, що обвинувачений громадянин іншої держави, а саме - Республіки Азербайджан, що може спонукати його покинути межі України, та переховуватися на території вказаної держави. Крім того, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні оскільки з більшістю з них знайомий особисто, знає їх анкетні дані. Крім того, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки згідно довідки про судимість, ОСОБА_4 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі за скоєння злочинів проти життя та здоров`я особи та корисливих злочинів. Враховуючи вищевикладене, вищенаведені факти доводять обставини, передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, які свідчать про:наявність обґрунтованої підозри/обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м яких запобіжних заходів, ніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, які на цей час не зменшились.
Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та просила змінити запобіжний захід та визначити обвинуваченому заставу.
Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу та просила відмовити у його задоволенні у зв`язку з недоведеністю та необґрунтованістю.
Обвинувачений підтримав думку захисників.
Представник потерпілої підтримала думку прокурора.
Суд, розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисників та представника потерпілого приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіки Азербайджан, м. Кюрдамір, азербайджанець, громадянин Азербайджану, має вищу освіту, офіційно не працює, одружений, засуджений 13.07.2020 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрований до 20.07.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході досудового розгляду ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.09.2020 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком до 05.11.2020 без визначення розміру застави.

В подальшому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою неодноразово був продовжний, останні раз- ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.09.2021 року до 19.11.2021 року.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
При цьому, доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції оскільки у разі доведеності вини обвинуваченого передбачено можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, що може викликати загрозу втечі обвинуваченого.
Вирішуючи питання клопотання прокурора суд також виходить з того, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Судом при вирішенні питання щодо продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого, враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання виним в вчиненні вказаного кримінального правопорушення, обставини, що характеризують обвинуваченого, та вважає, що ризики, які були підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та які передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового слідства, суду, можливість незаконного впливати на потерпілого та свідків, які ще не допитані та можливість вчинення нового злочину, у даному випадку не зменшилися та продовжують існувати.
Крім того, в судовому засіданні стороною захисту відповідно до положень ч.5 ст.132 КПК України не було надано суду належних і допустимих доказів, які свідчили б про необґрунтованість пред`явленої підозри (обвинувачення).
При цьому суд враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак відповідно до вимог ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Під час розгляду клопотання суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, проте доказів про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу суду не надано.
Суд не відхиляє доводів сторони захисту, викладених на користь обвинуваченого, але вважає, що у даному випадку, ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також, забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для зміни або скасування запобіжного заходу, суд не вбачає.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відмови в задоволенні клопотання захисників та обвинуваченого про застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Крім того, відповідно до п.2 ч.4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Беручи до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, суддя не визначає розмір застави.
На підставі наведеного, керуючись ст. 314-316 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, а саме до 15 січня 2022 року включно.
Строк дії ухвали встановити до 15 січня 2022 року включно.
Відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу та визначення розміру застави.
Ухвала про продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення.
Суддя ОСОБА_1