Справа № 635/6053/21
Провадження № 1-в/635/597/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Хролівський виправний центр № 140» - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,-
ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшла заява засудженого ОСОБА_5 (далі- ОСОБА_5 ) про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
В судовому засіданні прокурор проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_5 заперечував, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою.

Представник адміністрації та засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримали.

Суд, вислухавши думку сторін стосовно питання, що розглядається, дослідивши матеріали справи, в тому числі особову справу засудженого, дійшов висновку, що заява засудженого задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений ч.3 ст.81 КК України термін покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (ч.3 ст.81 КК України).
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Згідно характеристики, наданої адміністрацією ДУ «Хролівський виправний центр «140» від 16.08.2021, ОСОБА_5 раніше засуджений: 04.09.2000 року Красноградським районним судом Харківської області за ст. 140 ч.2, 81 ч.3,42,45 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, штраф 680 гривень. 16.01.2002 року Красноградським районним судом Харківської області за ст.289 ч.2, 185 ч.2,70,71 КК України до 6 років позбавлення волі. Звільнений 02.12.2005 року умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 1 1 днів. 29.03.2007 року Красноградським районним судом Харківської області за ст. 185 ч.2, 185 ч.3,70,71 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 08.01.201 1 року за відбуттям строку покарання. 09.02.2012 року Красноградським районним судом Харківської області за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту. Звільнений 12.03.2012 року за відбуттям строку покарання. 17.01.2014 року Красноградським районним судом Харківської області за ст. 309 ч.1 КК України до штрафу 850 гривень. 07.05.2014 року Красноградським районним судом Харківської області за ст. 309 ч.2, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. 18.07.2014 року Красноградським районним судом Харківської області за ст. 186 ч.2,71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 17.10.2017 року умовно-достроково невідбутий строк 1 рік 4 місяця 4 дня. Засуджений: 28.04.2020 року Красноградським районним судом Харківської області за ст. 309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 12.1 1.2020 року вирок привести у відповідність до ЗУ від 22.11.2018 року та вважати засудженим за ст.309 ч.1 КК України та остаточно до відбуття 2 років обмеження волі. Початок строку: 14.07.2020 року Кінець строку: 18.12.2021 року Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 14.07.2020 року. Під час тримання в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо. Заохочень та стягнень не мав. До праці не залучався. З 09.02.2021 року відбуває покарання у державній установі «Хролівський виправний центр (№140)». За час відбування покарання в установі випадків порушення правил відбування покарання не допускав. Заохочень та стягнень не має. Характеризується посередньо. Згідно ст. 60 КВК України не працевлаштований. До праці ставиться посередньо. У відношенні до представників адміністрації виправного центру не конфліктний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. Відповідно до статті 65 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає активну участь в проведенні культурно-масових та фізкультурно- оздоровчих заходів серед засуджених, згідно ст. 66 КВК України. За власним бажанням приймає участь в програмах диференційованого впливу на засуджених «Фізкультура і спорт». За характером замкнений, скритний. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки з різними категоріями засуджених. Відповідно до статті 59 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує доброзичливі родинні зв`язки із родичами шляхом листування, побачень, телефонних розмов. Отримує посилки, передачі. За вироком суду має позов на суму 4290 грн., до відшкодування збитків ставиться байдуже, не вважає це за необхідність. Стан здоров`я задовільний. На профілактичних обліках не перебуває. Вину у вчиненому злочині визнає. Міру покарання вважає справедливою. Питання трудового влаштування після звільнення не вирішено.Висновок: засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання не довів своє виправлення, застосування до нього ст. 81 КК України у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - недоцільно.
З довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати вбачається, що засуджений ОСОБА_5 взагалі не працював., заохочень та стягнень не має.
Згідно довідки №14/164 від 13.08.2021 виконавчі листи на засудженого ОСОБА_5 до ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» не надходили. За час відбування покарання кошти з ОСОБА_5 на сплату боргу не утримувались і не перераховувались.
Відповідно до положень ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» за № 2 від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_5 неодноразово судимий за злочини, за які йому призначені покарання, пов`язанні з позбавленням волі. Проте, ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив та знову продовжував вчиняти злочини.

Матеріали особової справи засудженого не містять даних про розгляд питання адміністрацією колонії про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 .
Крім того, судом встановлено, що до засудженого ОСОБА_5 неодноразово застосувалось умовно-дострокове звільнення, однак засуджений ОСОБА_5 не робить для себе належних висновків та продовжує вчиняти злочини.
Враховуючи викладене, дані про особу засудженого, його ставлення до вчиненого злочину, поведінку за весь час відбуття покарання, тенденцію на систематичне вчинення злочинів, а також про неефективність застосування до нього звільнення від відбування покарання, суд констатує про відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення.

Крім того, суд наголошує, що характеристика, надана адміністрацією ДУ «Хролівський виправний центр «140» від 16.08.2021 про недоцільність умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 свідчить про неефективність застосування до нього звільнення від відбування покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання - відмовити.

Ухвала протягом семи діб з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим з дня отриманням ним ухвали суду.

Повний текст ухвали проголошено 14.09.2021.

Суддя ОСОБА_1