УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 161/14337/20
провадження № 51-6004ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2021 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року, які постановлені в кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнього разу вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2020 року за ч. 1 ст. 310 Кримінального кодексу України (далі КК України) до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України надано іспитовий строк 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України,

Суть питання
За вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2021 року ОСОБА_5 засуджено до покарання у виді: обмеження волі за ч. 1 ст. 357 КК України на строк 1 рік та позбавлення волі за ч. 2 ст. 187 КК України на строк 7 років з конфіскацією майна, яка є його власністю та за ч. 2 ст. 185 КК України на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна, яка є його власністю. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком повністю приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно ОСОБА_5 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна, яке є його власністю.

Волинський апеляційний суд ухвалою від 22 вересня 2021 року вирок місцевого суду залишив без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , не погоджуючись з вищезазначеними судовими рішеннями, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно надану оцінку доказам та допущення, на його думку, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, просить їх скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) встановлено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК України визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону, захисник ОСОБА_4 , порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду, обмежився загальними фразами і не конкретизувала, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанції, переглядаючи кримінальне провадження щодо його підзахисного в апеляційному порядку. Зокрема, захисник не обґрунтував, у чому саме полягали порушення допущені апеляційним судом, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого цим судом судового рішення, і чому їх слід відносити до підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України та з огляду на положення статей 370, 404, 412, 419 цього Кодексу.
Крім того, касаційна скарга не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів апеляційної скарги сторони захисту, які є фактично аналогічними доводам касаційної скарги.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК України перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Також доводи касаційної скарги захисника зводяться до його незгоди з наданою судами оцінкою доказам та заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційнускаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3