Справа №504/769/17
Провадження №1-кп/523/140/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2021 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , перекладача ОСОБА_2 , при секретарі ОСОБА_3 , за участю прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у присутності обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.115 ч.1 КК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що 18.11.2021 року під час судового провадження на підставі ст.331 ч.3 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_6 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 16.01.2022р.

Відповідно Закону України №558-1Х від 13.04.2020р. про внесення зміни до п.20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК України щодо особливостей розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою ст.35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, у зв`язку з чим клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядається головуючим суддею одноособово.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим колегією суддів поставлене на обговорення питання щодо міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 .

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання про продовження щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, санкція статті якої, у разі визнання особи винною, передбачає покарання тільки у вигляді позбавлення волі, крім того ОСОБА_6 є громадянином іншої держави, не має джерел доходів, постійного місця мешкання та реєстрації на території України, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, оголошений у міжнародний розшук, наявний запит щодо його екстрадиції, у зв`язку з чим існують певні ризики, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перешкоджати розгляду кримінального провадження, не виключається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, тому на думку прокурора, з урахуванням того, що ризики не змінилися, тримання під вартою є виправданим, більш м`які запобіжні заходи, не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_6 , який як вбачається оголошений у міжнародний розшук, не працевлаштований, не має постійних джерел доходів, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_6 та покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу захисника ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, вважаючи за необхідне змінити відносно підзахисного запобіжний захід, посилаючись на те, що він з 29 листопада 2016 року перебуває під вартою, тобто більше п`яти років запобіжний захід розглядається судом як покарання, звертаючи увагу суду, що неодноразово надавалися документи, що ОСОБА_6 може мешкати по АДРЕСА_1 , ризики зменшилися, всі докази зібрані, приєднані до справи, впливу на свідків не має, так як прокурор не може їх доставити у судове засідання, був допитаний лише один свідок, всі експертизи проведені, крім того, прокурор повинен навести підстави, чому не можливо застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, підзахисний по цій справі не перебував у розшуку, у зв`язку з чим просила змінити відносно ОСОБА_6 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт; обвинуваченого, який підтримав думку захисника; приймаючи до уваги положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за наступними підставами.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по справі ще не закінчений, не допитаний обвинувачений, дії ОСОБА_6 відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину, за який у разі визнання особи винною, передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, враховуючи особу обвинуваченого, який є громадянином іншої держави, не зареєстрований на території України та не має постійного місця проживання, джерел доходів, відсутність офіційної сім`ї, що у сукупності свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, крім того оголошений у міжнародний розшук, наявні запити щодо його екстрадиції, що дає підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, виходячи з поведінки обвинуваченого, не виключається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що обраний під час судового провадження запобіжний захід відповідає характеру та ступеню тяжкості інкримінованого обвинуваченому діяння, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, на даний момент тримання під вартою є виправданим, що унеможливлює застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, будь-яких виключних обставин, які б давали підстави для зміни запобіжного заходу на теперішній час судом не встановлено.

При прийнятті рішення щодо міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує, що останній обвинувачується у скоєнні злочину, який спричинив загибель людини, у зв`язку з чим вважає за необхідне в силу ч.4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 331, 369-372, 392 КПК України, суд, -

Постановив:

Клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 22.02.2022р. включно без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 22.02.2022 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Відповідно внесених змін до ст.392 ч.2 КПК України згідно із Законом №1027-IX від 2.12.2020р. ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягає апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя : ОСОБА_1