Провадження № 11-кп/4820/831/21
Справа № 688/3629/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому виділене провадження по кримінальному провадженню №0000707 від 05 листопада 2020 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2021 року,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 11 листопада 2021 року клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задоволено та продовжено обвинуваченому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09 січня 2022 року включно.

Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 11 листопада 2021 року.

Уважав, що вказана ухвала суду першої інстанції є незаконною та передчасною.

Посилався на те, що судом першої інстанції не взято до уваги усі обставини справи та відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Окрім того, зазначав, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та має застосовуватись у виключних випадках.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; перевіривши матеріали виділеного провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Згідно з ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

В даному випадку клопотань про розгляд апеляційної скарги за участю сторін не надходило.

Відповідно до вимог п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
З матеріалів виділеного провадження вбачається, що у Шепетівському міськрайонному суді знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
В судовому засіданні суду першої інстанції прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , посилаючись на те, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років. Обвинувачений не працює, не має легальних джерел для існування, перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання, яке йому загрожує, матиме реальну можливість переховуватись від суду, оскільки зареєстрований за межами Шепетівського району; незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою покращення свого становища, оскільки під час вчинення злочину застосовував фізичне насильство та здійснював такий вплив на свідків безпосередньо в залі судового засідання; створювати інші перешкоди для встановлення об`єктивної істини у справі; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Окрім того, прокурор стверджував, що обставини, що враховувались слідчим суддею та судом при обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінились.
Представник потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні у суді першої інстанції клопотання прокурора підтримала.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в судовому засіданні у суді першої інстанції заперечили проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через його необґрунтованість та відсутність будь-яких ризиків.
Колегія суддів приходить до висновку, що прокурором було наведено достатньо підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності з приписами ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як для застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку тримання під вартою.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватись гарантіями явки в судове засідання.

Так, ОСОБА_6 , ставиться у вину вчинення тяжкого умисного злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 08 листопада 2020 року обвинуваченому ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 січня 2021 року, який ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 28 грудня 2020 року продовжений до 25 лютого 2021 року, а ухвалами суду від 11 лютого 2021 року, 05 квітня 2021 року, 02 червня 2021 року, 22 липня 2021 року та 15 вересня 2021 року до 11 квітня 2021 року, 03 червня 2021 року, 31 липня 2021 року, 19 вересня 2021 року та 13 листопада 2021 року відповідно.

До обвинуваченого ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою запобігти тому, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Судовий розгляд у даному кримінальному провадженні не завершено, прокурором заявлено клопотання про повторний допит свідків, тому існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків з метою зміни показань останніх на користь обвинуваченого.

Зазначені обставини свідчать про наявність вагомих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, продовжити займатися злочинною діяльністю або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Окрім того, враховано суспільну небезпечність тяжкого злочину, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_6 , дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не судимий, не працює, не має легальних джерел для існування.

Тому обвинуваченому ОСОБА_6 обґрунтовано було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, є доведеними і вони дають підстави для продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе запобігти настанню ризиків, зазначених у клопотанні та передбачених ст.177 КПК України, а також забезпечити його належну процесуальну поведінку, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 були перевірені у повному обсязі.

На думку колегії суддів, не знайшли свого підтвердження посилання, на обставини зазначені у апеляційній скарзі.
Підстав для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено.
Із зазначених підстав суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що виправдовують продовження тримання під вартою обвинуваченого.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також у своїх рішеннях суд зазначав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Оцінюючи вищевказані обставини, колегія суддів також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема відносно того, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У відповідності з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України.
Матеріали клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містять достатні обставини та належно мотивовані.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
В даному випадку, більш м`який запобіжний захід, на переконання колегії суддів, не забезпечить та не буде сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченого ОСОБА_6 .

Колегія суддів зазначає, що встановлені судом першої інстанції ризики є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження при перегляді провадження.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни ухвали місцевого суду.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 404, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2021 року щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4