ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6011/21
провадження № 1-кп/753/1187/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" вересня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0005100 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Дарницьким районним судом м. Києва проводиться судовий розгляд вказаного кримінального провадження.

В судовому засіданні поставлено на обговорення питання щодо доцільності продовження дії запобіжного заходу, застосованого до обвинувачених.

Прокурор вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинувачених, мотивуючи тим, що підстави, за яких судом було застосовано до обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та є триваючими, при цьому більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , думку яких підтримали всі обвинувачені, категорично заперечували проти продовження тримання обвинувачених під вартою. Просили врахувати відсутність претензій з боку потерпілого, недоведеність вини обвинувачених у вчиненні інкримінованих злочинів, численні порушення, допущені під час проведення досудового розслідування. При цьому, на думку сторони захисту, ризики, заявлені прокурором, не доведені. З огляду на дані щодо особи обвинувачених просили змінити запобіжний захід на більш м`який.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Не вирішуючи наперед питання щодо доведеності чи недоведеності винності обвинувачених в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях, в даному конкретному випадку підозра обвинувачених у вчиненні злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжких, є небезпідставною, про що свідчить спрямування обвинувального акту до суду.

При цьому обґрунтованість обвинувачення перевірятиметься судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта, шляхом оцінки наданих сторонами кримінального провадження та потерпілим доказів при прийнятті в нарадчій кімнаті відповідного процесуального рішення.

Також суд, проявляючи особливу ретельність у ході судової процедури, та не беручи до уваги виключно саму по собі тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченим в разі визнання їх винними, що свідчить про наявність ризику втечі, встановив, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та особу обвинувачених, наявність ще і інших підстав для позбавлення волі, вважаючи їх релевантними (відповідними) та достатніми.

Крім того, суд приймає до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати, зокрема судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

З урахуванням даних про особу обвинувачених, які хоча і мають певні соціальні зв`язки, але на момент затримання офіційно не працювали та не навчались, джерела їх доходів не встановлені, при цьому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мають на утриманні малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є реальним та триваючим.

Крім того, та обставина, що обвинуваченим інкримінується вчинення двох злочинів, також, на думку суду, свідчить про можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.

При цьому належні гарантії, які би переважали наявні ризики, та свідчили про забезпечення явки обвинувачених до суду відсутні.

На даний час можливість незаконного впливу з боку обвинувачених на потерпілого та свідків продовжує існувати, що свідчить про можливість перешкодити виконанню завдань кримінального провадження.

Відомості, які би свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, зокрема за станом здоров`я, в матеріалах провадження відсутні.

Наведені обставини, на думку суду, свідчать про те, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та виконання ними процесуальних обов`язків
При цьому розумність строку тримання під вартою не піддається абстрактній оцінці. Законність тримання під вартою необхідно оцінювати, виходячи з особливостей конкретної справи. Проте продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування реальної суспільної потреби, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу права, передбаченого ст. 5 Конвенції (рішення у справі «Lavents v. Latvia» п. 70).

На думку суду, обставинами, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини є тяжкі наслідки вчиненого, оскільки відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя та здоров`я є найвищими соціальними цінностями, а також підвищена суспільна небезпека злочинів, що інкримінуються обвинуваченим.

Оскільки по справі існують реальні ризики справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, суд вважає, що вказане продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Таким чином, перевіривши обґрунтованість підстав для застосування запобіжного заходу, виконуючи функцію суворого судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у частині другій статті 29 Конституції України, вислухавши думку учасників судового провадження щодо доцільності продовження тримання під вартою, прийшов до висновку про доцільність продовження застосування запобіжного заходу щодо обвинувачених, пов`язаного з обмеженням їх права на свободу та особисту недоторканність, з наведенням відповідних мотивів прийнятого рішення.

Враховуючи те, що злочини, у яких обвинувачуються ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вчинені із застосуванням насильства, суд вважає за неможливе визначити розмір застави.
Керуючись ст. ст. 331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 04 листопада 2021 року включно.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Головуючий