УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 712/12985/21
Провадження № 1-кс/712/6264/21

29 грудня 2021 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ЧУП ГУ НП в Черкаській області про закриття кримінального провадження № 00104, -

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого ЧУП ГУ НП в Черкаській області про закриття кримінального провадження № 00104.

В обґрунтування скарги посилається на те, що на підставі заяви про вчинення щодо ОСОБА_3 кримінального правопорушення було відкрите кримінальне провадження № 00104. 24.11.2021 року за вх. № 9172 він отримав лист де було зазначено те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні № 00104.Постанову про закриття кримінального провадження № 00104 він не отримав. Він неодноразово звертався до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси про бездіяльність слідчого на досудовому розслідуванні в кримінальному провадженні 00104. Вважає постанову необґрунтованою. Слідчим не виконанні вимоги ухвали від 10.10.2019 року по справі № 712/10313/19, 04.03.2020 року № 712/1801/20, 05.04.2019 року № 712/3926/19.
Просить суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження та зобов`язати слідчого виконати вимоги законних судових рішень від 04.03.2020, 05.04.2019 року.
В судовому засіданні скаржник підтримав скаргу та просила її задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд скарги без його участі, просить відмовити в її задоволені.
Дослідивши матеріали скарги, заслухавши скаржника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Статтею 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадженняє захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Нормами ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст.84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

В ході розгляду скарги встановлено, що в провадженні Черкаського відділу Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000104 від 31.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України.

11 грудня 2020 року старшим слідчим Черкаського відділу Головного управління Національної поліції в Черкаській областіпо кримінальному провадженню № 0000104 від 31.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку закінченням строку досудового розслідування.

Відповідно до ст.ст. 283,284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури.
Під час розгляду вказаної скарги встановлено, що постанова від 11.12.2020 не вмотивована належним чином, оскільки не містить повного та об`єктивного дослідження слідчим всіх обставин, що виключають кримінальне провадження.
Так, в постанові зазначено, що закрито кримінальне провадження у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, однак не зазначено коли саме закінчився даний строк, також відсутні відомості про те, чи звертався слідчий до слідчого судді з клопотанням про його поновлення, тобто чи вичерпані можливості для здійснення досудового розслідування кримінального провадження упродовж встановленого законом строку.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що спірна постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене, скарга підлягає до задоволення в частині скасування постанови слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 11 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження № 00104 від 31 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
При новому розслідуванні слідчому слід виконати необхідні дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність обставн, що виключають кримінальне провадження і в залежності від встановленого прийняти обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи.
Вимога з приводу зобов`язання слідчого виконати вимоги законних судових рішень від 04.03.2020, 05.04.2019 року не підлягає до задоволення, оскільки відповідно п. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 11 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження № 00104 від 31 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено 30 грудня 2021 року о 11 год. 50 хв.