Справа № 458/1064/21
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою
03.03.2022 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
у відкритому підготовчому судовому засіданні, яке здійснюється в режимі відеоконференції під час трансляції з Державної установи "Львівська установа виконання покарань №19" (79007, м. Львів, вул. Городоцька, 20) за участі обвинуваченого, захисника, при розгляді в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000403 від 13.09.2021 клопотання начальника Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мельничне Турківського району Львівської області, який до взяття під варту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою вищою освітою, до взяття під варту офіційно не працював, неодруженого, раніше не судимого,
який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
встановив:
У провадженні Турківського районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт в кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000403 від 13.09.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів без визначення застави.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що доводиться зібраними доказами. На даний час продовжують існувати ризики, передбачені у ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Зазначені обставини виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою. При цьому, з урахуванням наведеного, особи обвинуваченого вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не зможе забезпечити уникнення цих ризиків та виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим. Просив клопотання задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заперечив проти клопотання прокурора. Зазначив, що в даний час в Україні оголошено воєнний стан, він є військовослужбовцем ЗСУ в запасі за спеціальністю ВОС 121, а тому хотів би піти захищати свою сім`ю, людей та державу, оскільки має військові навики.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 у підготовчому засіданні заперечив проти клопотання прокурора, вважає, що ризики вказані в клопотанні не доведені. Зокрема, вважає, що в умовах воєнного стану, який введено в Україні нівелюється ризик можливої втечі обвинуваченого за кордон з метою переховування від суду, оскільки кордони закриті. Особи, які прибувають за місцем проживання зобов`язані стати на військовий облік або вступити в територіальну оборону. Обвинувачений має досвід військової служби, а тому доцільним буде змінити йому запобіжний захід на особисте зобов`язання, щоб обвинувачений міг стати на захист держави. Щодо ризику впливу на свідків, то вважає, що такий відсутній, оскільки це не інтересах обвинуваченого, оскільки він не заперечує свою участь в подіях, які йому інкримінуються, а заперечую лише кваліфікацію таких дій. Нових ризиків прокурор не навів. Просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на особисте зобов`язання.
Потерпілі в підготовче засідання не з`явились, через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, вказали, що не заперечують проти клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому.

Заслухавши сторін кримінального провадження, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, суд виходить з таких мотивів.
Як видно з обвинувального акта в кримінальному провадженні №0000403 від 13.09.2021, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.09.2021 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
У подальшому строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 двічі продовжувався згідно з ухвалами слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11.11.2021 та 13.12.2021. Строк дії ухвали слідчого судді від 13.12.2021 закінчується 14.01.2022.
Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 12.01.2022 обвинуваченому ОСОБА_4 під час підготовчого судового засідання в кримінальному провадженні №0000403 від 13.09.2021, відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави. Строк дії ухвали суду до 12.03.2022 включно.
Відповідно до ст. 199 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. При цьому, прокурор повинен довести, що обставини, визначені частиною 3 цієї статті виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Розглянувши питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, про що заявив клопотання прокурор, оцінивши доводи та заперечення учасників судового провадження, суд дійшов висновку про збереження на даний час тих ризиків, які існували на час обрання запобіжного заходу і які передбачені у п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так не зменшився і продовжує існувати ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду.
Існування цього ризику, пов`язане, у першу чергу, із тяжкістю злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . При цьому, суворість покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, яке може бути призначене обвинуваченому в разі визнання його винуватим, саме по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. Можливе притягнення до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі, на переконання суду, у будь-який час може бути розцінена обвинуваченим більш небезпечними ніж переховування та втеча.
Суд враховує і те, що обвинувачений має закордонний паспорт, використавши який може залишити територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також не зменшився і продовжує існувати ризик того, що обвинувачений може чинити спроби впливати на потерпілих та свідків, які є його знайомими, односельчанами.
Згідно зі встановленою чинним КПК України процедурою отримання показань, потерпілі, свідки на стадії судового розгляду допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Оскільки, потерпілі, свідки в цьому кримінальному провадженні ще не були допитані в судовому засіданні, відтак вказаний ризик продовжує існувати і не зменшився.
У ході розгляду клопотання, суд дійшов висновку, що обвинувачений наразі має об`єктивну можливість реалізації встановлених ризиків в майбутньому у випадку зміни запобіжного заходу.
Доводи захисника обвинуваченого про те, що в умовах воєнного стану, який введено в Україні, нівелюється ризик можливої втечі обвинуваченого за кордон з метою переховування від суду, оскільки кордони закриті, суд вважає неспроможними, оскільки виїзд за кордон не є єдиним способом для вчинення спроби переховуватись від суду,
Водночас, аргументи захисника та самого обвинуваченого про те, що обвинувачений є військовослужбовцем в запасі, має досвід військової служби, і може встати на захист держави в умовах воєнного стану, суд вважає недостатніми для зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання, суду не надано достовірних та переконливих доказів того, що обвинувачений ОСОБА_4 може бути мобілізований, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, і, що зміна запобіжного заходу за реальної наявності таких обставин буде відповідати завданням кримінального провадження та меті застосування запобіжного заходу.
Відтак, за наявності встановлених ризиків, які не зменшились і продовжують існувати, суд дійшов переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема особистого зобов`язання, як просив захисник та обвинувачений, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, не гарантує запобігання встановленим ризикам і не забезпечить визначеної ст. 177 КПК України мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою суд відповідно до ст. 178 КПК України враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується становить виключно позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, враховує задовільний стан його здоров`я, відсутність стійких соціальних зв`язків, так як обвинувачений неодружений, дітей не має, батько обвинуваченого є інвалідом 3 групи загального захворювання, обвинувачений раніше не судимий, до взяття під варту не мав офіційного місця праці, має позитивні характеризуючі дані, зокрема з місця проходження військової служби, навчання, за місцем проживання.
Відтак, враховуючи те, що прокурор довів обставин, які свідчать, що ризики, встановлені під час обрання запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою не зменшились і такі продовжують існувати, наявність таких обставин виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою, суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів і не знаходить підстав для застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.
Підстав для визначення розміру застави не має, оскільки обвинувачений обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив смерть потерпілого.
Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 315 КПК України,
ухвалив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Мельничне Турківського району Львівської області, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 01 травня 2022 року включно.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору, а також направити начальнику Державної установи "Львівська установа виконання покарань №19".
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 04.03.2022.

Суддя ОСОБА_1