У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.09.2021 Справа №607/16365/21

Провадження 1-кс/607/5420/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 17.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з заявою про відвід слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні №0000041 від 17 лютого 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

В обґрунтування заяви заявник ОСОБА_3 вказує, що слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Заявник зазначає, що під час досудового розслідування слідчий ОСОБА_4 неодноразово закривав кримінальне провадження без проведення у ньому усіх слідчих і процесуальних дій та з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення. Також вказує, що постанови про закриття кримінального провадження були неодноразово скасовані ухвалами слідчих суддів, якими було надано вказівки слідчому, однак такі вказівки слідчий не виконував. Вказане на думку заявника свідчить про упередженість слідчого ОСОБА_4 , а тому з урахуванням вимог ст. 77 КПК України заявник ОСОБА_3 вважає, що останній не має права приймати участь у кримінальному провадженні №0000041 від 17 лютого 2017 року та має бути від нього відведений.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 подану заяву підтримав заяву з викладених у ній підстав та просив заяву задовольнити.

У судове засідання слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 , не з`явився, проте був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про причини неприбуття не повідомив. Правом надати письмові пояснення слідчий не скористався. Будь-які заяви чи клопотання про відкладення судового розгляду заяви про відвід слідчий не подавав.

Зважаючи на те, що ст. 81 КПК України не визначає обов`язковою явку заявника та слідчого під час вирішення питання про відвід, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду кримінального провадження, слідчий суддя вважав за можливе здійснити судовий розгляд заяви за відсутності слідчого на підставі наданих доказів.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши зміст заяви та додані до неї документи, слідчий суддя дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Приписами ч. 1, 2 ст. 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 3 вказаної статті заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Статтею 77 КПК України визначений вичерпний перелік підстав для відводу слідчого, а саме: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КПК України, положеннями якої визначено порядок вирішення питання про відвід, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду. Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

Таким чином, питання щодо вирішення відводу слідчому, який заявлений під час досудового розслідування кримінального провадження, вирішується слідчим суддею.

При цьому відвід має бути мотивованим (ч. 5 ст. 80 КПК України), а частиною 1 ст. 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Так, третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000041 від 17 лютого 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. До складу групи слідчих, які визначені у цьому провадженні, входить слідчий ОСОБА_4 .

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000041 від 17 лютого 2017 року у межах даного кримінального провадження слідчим ОСОБА_4 тричі виносились постанови про закриття даного кримінального провадження, які в подальшому були скасовані відповідними ухвалами слідчих суддів та досудове розслідування було відновлено. Крім цього, в ухвалах слідчих суддів надавались вказівки, які слідчому необхідно було виконати з метою повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування.

Зокрема, ухвалам слідчих суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 травня 2021 року та 10 грудня 2020 року було скасовано постанови слідчого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000041 від 17 лютого 2017 року та надано вказівки провести повторний допит потерпілого, одночасний допит потерпілого та свідків, а зважаючи на наявність відеозапису подій та здобуті показання надати оцінку доказам в сукупності. При цьому, виходячи з обставин справи, необхідно встановити чи дії працівників поліції, які проводили затримання та застосування кайданок, відповідали вимогам ст. 208 КПК України та відповідним положенням Закону України «Про національну поліцію», про що детально описано в ухвалі слідчого судді від 19.12.2019 року.

Однак вказані вказівки слідчим проігноровані та не виконанні не були.

Крім цього, 25 січня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого з клопотанням про проведення ряду слідчих та процесуальних дій, яке як вбачається з листа слідчого ОСОБА_4 № 12-03/2-1813 вих. 21 від 29 січня 2021 року, який наявний в матеріалах кримінального провадження було задоволено та повідомлено ОСОБА_3 , що питання порушені ним у клопотанні будуть вирішенні у ході досудового розслідування.

Так, слідчим ОСОБА_4 надано доручення працівникам Тернопільського управління ДВБ НП України провести заходи спрямовані на встановлення питань, які порушені ОСОБА_3 у клопотанні.

На виконання вказаного доручення працівниками Тернопільського управління ДВБ НП України було проведено допити свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та додатковий допит потерпілого ОСОБА_3 , однак слідчим не було надано їм правову оцінку та як результат не встановлено за яких підстав відбулось затримання ОСОБА_3 , які докази чи фактичні дані дали привід вважати, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, чому у разі його затримання як підозрюваного в порушення вимог ст. 208 КПК України не було складено протокол затримання особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, а також не надано таким діям працівників правоохоронних органів жодної належної правової оцінки, чому у разі вчинення ОСОБА_3 опору працівникам поліції останніми не був складений адміністративний протокол за ст. 185 КУпАП України.

Натомість слідчий ОСОБА_4 своєю постановою від 10 червня 2021 року в черговий раз закрив кримінальне провадження №0000041 від 17 лютого 2017 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення, жодним чином не обґрунтувавши підстави прийняття даного рішення з посиланням на відповідні докази, отримані під час досудового розслідування.

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя вважає, що існують обставини, що вказують на поверхневість здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, та наявні обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з врахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності та неупередженості для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за допомогою сукупності суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретної особи, тобто чи виявляла вона упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечувала ця особа відсутність будь-яких сумнівів у її безсторонності.

ЄСПЛ у справі «П`єрсак проти Бельгії» висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду (прокурора, слідчого) слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді (прокурора, слідчого) для відсторонення його від справи. Суддя (прокурор, слідчий) вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Враховуючи наведене, вивчивши доводи заявника, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах цього питання, слідчий суддя приходить до переконання про наявність підстав для відводу слідчого, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, а тому, з метою усунення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000041 від 17 лютого 2017 року, слідчий суддя вважає, що заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні слід задовольнити.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 83 КПК України у разі задоволення відводу слідчого, дізнавача, прокурора в кримінальному провадженні повинні бути невідкладно призначені відповідно інший слідчий - керівником органу досудового розслідування, інший дізнавач - керівником органу дізнання або інший прокурор - керівником органу прокуратури.

Керуючись ст. 2, 9, 22, 77, 80, 81, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 17.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, - задовольнити.

Відвести слідчого ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні №0000041 від 17.02.2017.

Направити копію ухвали до третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, для визначення іншого слідчого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 17.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Повернути матеріали кримінального провадження №0000041 від 17.02.2017 Третьому слідчому відділу (з дислокацією в м. Тернопіль) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1