КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:
прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора відділу особливих доручень управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора відділу особливих доручень управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000583 від 13.03.2020.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурорподала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та накласти арешт на майно, яке було виявлене та вилучене у ОСОБА_7 під час проведення обшуку 17.06.2021, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: жорсткий диск марки «Seagate», ємн. 250 Gb, s/n 9v4839zp; жорсткий диск марки «Western Pigital, s/n WCANL2076256, s/n WCANL2076256; ноутбук марки «Lenovo» idea pad 310-151 AP та зарядний пристрій до нього; картотримач №ІСС 303369542 F, картотримач № НОМЕР_1 ; картотримач № НОМЕР_2 , із забороною відчуження, розпорядження та користування.
Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що вказане майно в повній мірі відповідає ознакам речового доказу, крім того, воно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом, а відтак підлягає арешту.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, представника власника майна, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а тому такою, яку необхідно залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Як вважає колегія суддів, вказані норми закону слідчим суддею належним чином не дотримано.
Так, відповідно до наданих апеляційному суду матеріалів справи вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000583 від 13.03.2020, в якому ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 04.06.2020 №671-ІХ), ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч.ч. 2, 3 ст. 209 ( в редакції дол. Змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 №361-ІХ) КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у 2016 році громадяни України, перебуваючи на її території створили стійке ієрархічне об`єднанням декількох осіб (п`ять і більше), члени якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної діяльності з метою безпосереднього вчинення тяжких або особливо тяжких злочинів учасниками цієї організації.
До складу вказаної злочинної організації увійшли ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та інші невстановлені наразі особи які, починаючи з 2017 року вчинили у складі цієї організації заволодіння коштами іноземних громадян шляхом шахрайства, в особливо великих розмірах, з використанням електронно-обчислювальної техніки, з подальшою легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних внаслідок вчинення такого суспільно небезпечного протиправного діяння.
Залучення коштів відбувалося через спеціально створені Інтернет-сайти та трейдингові платформи під назвами:
- «Trade Capital», яка діяла на сайті www.tradecapital.com;

- «Fibonetix», яка діяла на сайті www.fibonetix.com;
- «Nobel Trade», яка діяла на сайті www.nobeltrade.com,
- «Forbslab», яка діяла на сайті www.forbslab.com;
- «Huludox», яка діяла на сайті www.huludox.com, які нібито дозволяли отримувати прибуток від начеб-то реальних торгів на фондовому ринку різними фінансовими інструментами. З метою введення інвесторів в оману, злочинної організації, за допомогою програмного інтерфейсу сайтів імітували здійснення угод з купівлі-продажу активів та фіктивне значне зростання прибутку від вкладених коштів.
Після цього особам, які вклали кошти та подали заявку на виведення прибутку у готівку, телефонували працівники спеціально створених колл-центрів, які вдаючи з себе представників вказаних торгівельних платформ, обманним шляхом вимагали внесення додаткових коштів в сумі 15% від отриманого прибутку в якості збору за обслуговування та комісії за переведення в готівку.
В подальшому акаунти вкладників блокувались, а розміщені на них кошти привласнювались учасниками злочинної групи.
Таким чином, шляхом обману, який виразився у запевненні потерпілих про реальність торгівлі різними фінансовими інструментами та можливість отримання прибутку, зловживаючи довірою, яка виникла в результаті віртуального знайомства з потерпілими та тимчасових дружніх відносин, ; часники злочинної організації, до складу якої входили ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та інші невстановлені особи, розслідування стосовно яких здійснюється в інших країнах, достовірно знаючи про незаконність своїх дій та про те, що кошти, які потерпілі вносять під виглядом торгівлі фінансовими інструментами для отримання надуманого прибутку, останнім повернуті не будуть, починаючи приблизно з 08.04.2016, діючи умисно, систематично, в складі злочинної організації, з використанням електронно-обчислювальної техніки, в особливо великих розмірах, заволоділи чужим майном - грошовими коштами іноземних громадян (268 осіб) на загальну суму 9 364 532, 46 євро, що є особливо великим розміром.
В подальшому, після вчинення шахрайства, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інші невстановлені учасники організованої групи - громадяни України, отримавши злочинним шляхом кошти потерпілих, вчинили фінансові операції та правочини з ними, шляхом перерахування та придбання на своє ім`я, близьких родичів та осіб з кола свого оточення рухомого та нерухомого майна (житлові та нежитлові приміщення, паркомісця, транспортні засоби).
Кошти ошуканих іноземних громадян вносилися на рахунки підконтрольних підприємств, зареєстрованих ОСОБА_9 зокрема: PETRAMKO HOLDING OU (Естонська Республіка 14468280), DATA MANAGEMENT EOOD (Республіка Болгарія 205017386), уповноваженою особою яких став ОСОБА_13 ; «Е-ВАТСН TECHNOLOGIES S.R.O.» (Чеська Республіка, 07587422), уповноваженою особою якої стала ОСОБА_14 ; «X-LIGHT MARKETING OU» (Естонська Республіка, 14522481); «WDI MEDIA MARKETING S.R.O.» (Чеська Республіка, 07587457), уповноваженою особою якої стала ОСОБА_15 ; «MAGNETS DIGITAL S.R.O.» (Чеська Республіка, 07601 115), уповноваженою особою якої стала ОСОБА_16 ; «VOLCANO MAX SOLUTIONS S.R.O.» (Чеська Республіка 06409873), «MOONFOCUS CONSULTING S.R.O.» (Чеська Республіка, 64109928), уповноваженою особою яких став ОСОБА_17 , а останньої з 07.09.2017 - ОСОБА_18 .
Управління діяльністю трейдингових платформ «Tradecapital», Fibonetix», «Nobel Trade» здійснювалося з IP-адреси НОМЕР_3 , яку Гуло делеговано ТОВ «Квест Маркетинг» для забезпечення отримання : стани і м послуги з доступу до мережі Інтернет за адресою: м. Київ, вул. Лілова, 5-А, в літері «10-А», на підставі договору від 13.12.2017 № ТОН-131217-1, який уклав з ТОВ «Гігатранс» ОСОБА_19 за вказівкою ОСОБА_8 .
18.03.2021 ОСОБА_8 та ОСОБА_20 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, 4 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 209 КК України.
В подальшому підозрюваним ОСОБА_8 та ОСОБА_20 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
17.06.2021 у спосіб передбачений КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 209 КК України. На теперішній час місцезнаходження ОСОБА_10 на території України невідомо та встановлюється.
Постановою слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_21 від 17.06.2021 року вказане в клопотанні майно визнано в кримінальному провадженні №0000583 від 13.03.2020 року речовим доказом.

29.06.2021 року прокурор відділу особливих доручень управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна, виявленого та вилученого у ОСОБА_7 під час проведення обшуку 17.06.2021, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: жорсткий диск марки «Seagate», ємн. 250 Gb, s/n 9v4839zp; жорсткий диск марки «Western Pigital, s/n WCANL2076256, s/n WCANL2076256; ноутбук марки «Lenovo» idea pad 310-151 AP та зарядний пристрій до нього; картотримач №ІСС 303369542 F, картотримач № НОМЕР_1 ; картотримач № НОМЕР_2 , посилаючись на наявність правових підстав, передбачених ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року у задоволенні клопотання прокурора відмовлено, з підстав того, що власник вилученого під час проведення обшуку майна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вказаному кримінальному провадженні не має процесуального статусу, а відтак відсутні підстави для арешту майна.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею не дотримані.
Відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання сторони обвинувачення, внесеного в межах кримінального провадження №0000583 від 13.03.2020 про накладення арешту на майно, слідчий суддя прийшов до необґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на вказане в клопотанні майно, з підстав того, що власник вилученого під час проведення обшуку майна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вказаному кримінальному провадженні не має належного процесуального статусу, а відтак відсутні підстави для арешту майна.
Разом з тим, як вбачається з тексту самого клопотання, прокурор просив накласти арешт на майно, з підстав його відповідності ознакам речового доказу, тобто наявності правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя при розгляді зазначеного вище клопотання не врахував доводи зазначені в ньому, вийшов за межі внесеного на розгляд клопотання, у зв`язку з чим необґрунтовано відмовив у задоволенні цього клопотання.
Що стосується, викладених у клопотанні сторони обвинувачення обставин, а саме наявності правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України, для арешту вказаного майна, то колегія суддів вважає їх доведеними із врахуванням наступного.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
При цьому, статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, враховуючи вимоги ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, колегія суддів дійшла об`єктивного висновку про наявність правової підстави для задоволення вказаного вище клопотання сторони обвинувачення та накладення арешту на майно.
Як вбачається з наданих матеріалів справи, виявлене та вилучене 17.06.2021 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме: жорсткий диск марки «Seagate», ємн. 250 Gb, s/n 9v4839zp; жорсткий диск марки «Western Pigital, s/n WCANL2076256, s/n WCANL2076256; ноутбук марки «Lenovo» idea pad 310-151 AP та зарядний пристрій до нього; картотримач №ІСС 303369542 F, картотримач № НОМЕР_1 ; картотримач № НОМЕР_2 в повній мірі відповідає критеріям, вказаним у ст. 98 КПК України, оскільки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Тобто, наявна правова підстава, передбачена ч. 3 ст. 170 КПК України, для арешту вказаного майна.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту, необ`єктивність і формальність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга прокурора відділу особливих доручень управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 частковому задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання прокурора відділу особливих доручень управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна, виявленого та вилученого у ОСОБА_7 під час проведення обшуку 17.06.2021, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: жорсткий диск марки «Seagate», ємн. 250 Gb, s/n 9v4839zp; жорсткий диск марки «WesternPigital, s/n WCANL2076256, s/n WCANL2076256; ноутбук марки «Lenovo» idea pad 310-151 AP та зарядний пристрій до нього; картотримач №ІСС 303369542 F, картотримач № НОМЕР_1 ; картотримач № НОМЕР_2 та накладення арешту на перелічене вище майно.
Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора відділу особливих доручень управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора відділу особливих доручень управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000583 від 13.03.2020, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу особливих доручень управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна, виявленого та вилученого у ОСОБА_7 під час проведення обшуку 17.06.2021, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: жорсткий диск марки «Seagate», ємн. 250 Gb, s/n 9v4839zp; жорсткий диск марки «Western Pigital, s/n WCANL2076256, s/n WCANL2076256; ноутбук марки «Lenovo» idea pad 310-151 AP та зарядний пристрій до нього; картотримач №ІСС 303369542 F, картотримач № НОМЕР_1 ; картотримач № НОМЕР_2 , задовольнити.

Накласти арешт на майно, виявлене та вилучене у ОСОБА_7 під час проведення обшуку 17.06.2021, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: жорсткий диск марки «Seagate», ємн. 250 Gb, s/n 9v4839zp; жорсткий диск марки «WesternPigital, s/n WCANL2076256, s/n WCANL2076256; ноутбук марки «Lenovo» idea pad 310-151 AP та зарядний пристрій до нього; картотримач №ІСС 303369542 F, картотримач № НОМЕР_1 ; картотримач № НОМЕР_2 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6373/2021 Категорія ст. 170 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_22
Доповідач: ОСОБА_1