ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/616/21 Справа № 711/8000/18 Категорія: п.10 ч.1 ст.284 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисників обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9

ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 серпня 2021 року, якою кримінальне провадження №0000065 від 23.03.2018 року про обвинувачення ОСОБА_12 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України закрите на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків досудового слідства,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 серпня 2021 року клопотання захисника ОСОБА_10 про закриття на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України кримінального провадження №0000065 від 23.03.2018 року про обвинувачення ОСОБА_12 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України задоволене.

Кримінальне провадження №0000065 від 23.03.2018 року про обвинувачення ОСОБА_12 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України закрите на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків досудового слідства.

Не погодившись з ухвалою суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 звернулась із апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 серпня 2021 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_13 через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначила, що місцевий суд мотивував своє рішення тим, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно з частиною першою статті 219 КПК України в її редакції, чинній до 01.07.2020 (з 01.07.2020 аналогічне правило передбачає п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України), досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до ч. 5 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Згідно ст. 283 КПК України, однією з форм закінчення досудового розслідування є звернення прокурора до суду з обвинувальним актом.

Приписами статті 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Тобто, суд може приводити розгляд кримінального провадження лише щодо особи, якій висунуто обвинувачення. При цьому, висунення обвинувачення повинно бути проведено у законодавчо визначений процесуальний спосіб, що передбачає: вчинення такої дії компетентною особою та в межах строків досудового розслідування, визначених ст. 219 КПК України.

Верховний Суд у постанові від 17.02.2021 у справі № 344/6630/17 зазначив, що «закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення - постанови про закриття кримінального провадження, або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання. У Параграфі 1 Глави 24 КПК розкриваються відповідні форми закінчення досудового розслідування. Окрім того, закон містить поняття «завершення» як проміжний етап досудового розслідування. Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів, має три ключові віхи: початок - визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст. 290 КПК України; закінчення - фіксується направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у ст. 219 КПК України, та не має точок дотику із завершенням досудового розслідування. До цього слід додати, що законодавчі обмеження на проведення слідчих (розшукових) дій «прив`язані» саме до закінчення, а не до завершення досудового розслідування.»

З аналізу наведених правових норм слідує, що початок та кінець досудового розслідування закон пов`язує із вчиненням чітко визначеної процесуальної дії: початок - з моментом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а закінчення - зокрема, із направленням до суду обвинувального акту.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 31.03.2018 ОСОБА_7 у порядку ст. 278 КПК України вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Тобто саме з 31.03.2018 почався відлік двомісячного періоду проведення досудового розслідування з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, визначений ч. 1 ст. 219 КПК України.

29.05.2018 у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000065 продовжено до 4-х місяців, тобто до 31.07.2018.

При цьому, в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт мав бути направлений до суду, оскільки саме з цією подією КПК України пов`язує закінчення строку досудового розслідування.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_7 складений слідчим та затверджений прокурором 21.09.2018, а надійшов до суду 24.09.2018, тобто, на думку суду, звернення до суду прокурора з обвинувальним актом відбулось поза межами строку досудового розслідування.

Апелянт вважає, що вказане рішення суду першої інстанції є незаконним та підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Про підозру ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 368 КК України повідомлено 31.03.2018, ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 369 КК України - 27.07.2018 відповідно.

29.05.2018 у порядку, передбаченому КПК України, строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні продовжено до 4 місяців, тобто до 31.07.2018 включно.

31.07.2018 ОСОБА_7 та ОСОБА_12 у порядку ст. 279 КПК України повідомлено про зміну раніше повідомлених підозр без зміни правової кваліфікації дій останніх.

Разом з тим, 31.07.2018 досудове розслідування було завершено, а стороні захисту на виконання вимог ст. 290 КПК України повідомлено про завершення досудового розслідування і надання доступу до матеріалів провадження.

Відповідно до ч. ч. 2-3 ст. 115 КПК України, при обчисленні строку днями чи місяцями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня або у відповідне число останнього місяця.

Оскільки завершення досудового розслідування, яке пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, відбулося 31.07.2018, у цьому випадку двохмісячний строк перевищено не було.

У подальшому, в період часу з 31.07.2018 до 20.09.2018 включно обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_12 ознайомлювались з матеріалами кримінального провадження.

Так, ч. 10 ст. 290 КПК України передбачено, що сторонам кримінального провадження надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення сторін з матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

Після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 21.09.2018 слідчий надіслав прокурору обвинувальний акт, який був затверджений 21.09.2018.

24.09.2018 обвинувальний акт скеровано до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Статті 115, 219, 290 не містять норм, які б урегульовували випадки співпадіння початку виконання вимог ст. 290 КПК України з останнім днем досудового розслідування в частині правильного обрахування процесуальних строків для стадій досудового розслідування, відкриття матеріалів провадження сторонам і звернення до суду з обвинувальним актом, точки їх відліку та завершення.

У зв`язку з цим, відсутнє також чітке законодавче унормування строку, протягом якого прокурор зобов`язаний скерувати до суду обвинувальний акт у таких випадках.

Крім того, виконання вимог ст. 290 КПК України, зважаючи на назву параграфа 3 глави 24 КПК України, саме по собі є стадією звернення до суду з обвинувальним актом, з чого можна зробити висновок, що початок такого звернення відбувся в межах строку досудового розслідування, а саме 31.07.2018.

Виходячи з наведеного, органом досудового розслідування не допущено порушення двомісячного строку досудового розслідування, як це передбачено п. 4 ч. 2 ст. 219 КПК України.

Разом з тим, судом зазначено, що з метою дотримання строку досудового розслідування, прокурор міг вирішити це питання шляхом продовження таких строків у визначеному законом порядку, проте таким правом не скористався, однак відповідно до КПК України прокурор не вправі продовжити строк досудового розслідування під час проведення вимог ст. 290 КПК України, оскільки така процесуальна дія виходила за межі строків проведення досудового розслідування.

Правові висновки Верховного Суду щодо розмежування поняття завершення і закінчення досудового розслідування викладені у постанові від 17.02.2021 у справі № 344/6630/17, хоча обвинувальний акт у кримінальному провадженні до суду скеровано ще 24.09.2018.

При цьому клопотання про повернення обвинувального акта прокурору з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України сторона захисту під час підготовчого засідання не заявляла, а про факт порушення стороною обвинувачення строків досудового розслідування захисник обвинуваченої вказав тільки 19.07.2021, тобто майже через півроку після висловлення Верховним Судом відповідних висновків щодо строків розслідування, хоча вихід за межі строків розслідування при направленні обвинувального акта до суду, якщо брати до уваги позицію сторони захисту, мав місце задовго до постанови Верховного Суду від 17.02.2021 та клопотання захисника про закриття кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним, наслідки розмежування понять завершення і закінчення досудового розслідування і констатації виходу за межі строку досудового розслідування не повинні застосовуватися до випадків, коли скерування обвинувального акта до суду після завершення виконання вимог ст. 290 КПК України, що було розпочате в останній день строку досудового розслідування, відбулося до оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень указаного висновку Верховного Суду.

Протилежний підхід (ретроспективне застосування висновків Верховного Суду в цих правовідносинах) не тільки не сприятиме досягненню визначених кримінальним процесуальним законом цілей кримінального провадження, але й порушуватиме засади правової визначеності.

Отже, висновки Верховного Суду, на які посилається сторона захисту у своєму клопотанні, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах слід застосовувати виключно перспективно, що забезпечить належний розвиток права та більш чітке правове регулювання, але водночас не матиме руйнівних наслідків для попередніх справ і не створить необґрунтованих, непередбачуваних і непереборних перешкод для належного відправлення правосуддя в кримінальних провадженнях, які розпочалися до формування цієї нової судової практики.

Таким чином, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та є такими, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У запереченні захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 висловлюється прохання про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.08.2021р. у кримінальному проваджені щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.08.2021 року щодо вказаних осіб необхідно залишити без змін.

В обґрунтування доводів заперечення захисник послався на те, що зважаючи на чітко визначені кримінальним процесуальним законом строк, до 31.07.2018 року стороною обвинувачення мав бути складений обвинувальний акт. При цьому, в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт мав бути направлений до суду, оскільки саме з цією подією КПК України пов`язує закінчення строку досудового розслідування.

Не зважаючи на це обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_12 складений слідчим та затверджений прокурором лише 21 вересня 2018 року, тобто обвинувальний акт був затверджений поза межами строку досудового розслідування, а до суду надійшов лише 24 вересня 2018 року.

20.09.2021 захисник ОСОБА_14 останнім ознайомився з матеріалами досудового розслідування.

Водночас, строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню після 31.07.2018 не продовжувався у встановленому Законом порядку, що є порушенням норм кримінального процесуального закону під час складання обвинувального акту у ньому.

Крім того, з метою дотримання строку досудового розслідування та об`єктивного, повного і всебічного розслідування кримінального провадження, правильної кваліфікації дій підозрюваних осіб і притягнення всіх осіб до кримінальної відповідальності, ним 17.08.2018р. було подано клопотання в порядку ст. 220 КПК України особисто першому заступнику прокурора Черкаської області ОСОБА_15 , де серед інших питань просив про продовження строку досудового розслідування до шести місяців для проведення повного і неупередженого розслідування щодо ОСОБА_16 , ОСОБА_7 і ОСОБА_12 , але його клопотання було проігнороване і він не отримав від колишнього першого заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_15 , до якого було спрямоване клопотання відповіді про результати розгляду клопотання у формі постанови, як того вимагає ст. 220 КПК України. Постанову про повну, або часткову відмову у задоволені клопотання він не отримав.

Враховуючи, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, про що вказує ч.4 ст. 110 КПК України, складення та затвердження обвинувального акту відбулось поза межами строку досудового розслідування, що і є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КК України.

Факт повідомлення підозрюваному та його захиснику про завершення досудового слідства та надання доступу до матеріалів досудового розслідування кримінальним процесуальним законом не визначений підставою для зупинення досудового розслідування.

31.07.2018р. старшому слідчому в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 подано клопотання в порядку ст. 220 КПК України про відкладання відкриття матеріалів справи стороні захисту у кримінальному проваджені, провести перехресний допит між підозрюваним ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_16 , прийняти рішення по раніше заявленим клопотанням, а для цього потрібно було звертатися до слідчого судді, 31.07.2018р. для продовження строку досудового розслідування. Постановою слідчого від 02.08.2021р. у задоволені клопотання було відмовлено.

14.08.2018р. старшому слідчому в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 подано клопотання в порядку ст. 220 КПК України про продовження строку досудового розслідування до 6 місяців для проведення повного і не упередженого розслідування, але і це клопотання слідчим не було задоволено і не продовжений строк досудового розслідування.

Відповідно до ч. 5 ст. 294 КПК України клопотання про продовження строку досудового розслідування подається не пізніше п`яти днів до спливу строку досудового розслідування, встановленого статтею 219 цього Кодексу, але прокурор в апеляційній скарзі написала, що строк досудового розслідування що закінчився, поновленню не підлягає, але строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченого ст. 290 КПК України, не включаються в строки досудового розслідування, а тому слідчий, отримавши клопотання в останній день строку досудового розслідування і інші клопотання які він не розглянув раніше повинен був клопотати про поновлення строків досудового розслідування для виконання клопотань сторони захисту.

Проте, прокурор погоджується, що в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт мав бути направлений до суду, оскільки саме з цією подією КПК України пов`язує закінчення строку досудового розслідування, тобто 20.09.2018р., але вважає що вказане рішення суду є незаконним та підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Сторона захисту не може погодитись із обставинами, наведеними в апеляційній скарзі прокурора з зазначених вище підстав.

Верховний Суд у постанові від 26.05.2020 у справі №556/1381/18, залишив без змін ухвали суду першої інстанції про закриття кримінального провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, та відповідної ухвали суду апеляційної інстанції у кримінальному провадженні, в якому: з моменту оголошення особі про підозру до направлення обвинувального акта до суду минуло більше двох місяців, строк досудового розслідування щодо цього підозрюваного не був продовжений у встановленому законом порядку і не зупинявся, злочин, у вчиненні якого підозрюється особа, не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд і в ухвалі від 26.05.2020 у справі №712/6375/18, якою відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні, закритому на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України судом першої інстанції, у зв`язку з направленням обвинувального акта до суду поза межами строку досудового розслідування.

Тому за вказаних обставин, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.08.2021 щодо ОСОБА_7 і ОСОБА_12 слід залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 із вказаних у ній підстав, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які всі заперечували проти задоволення апеляційної скарги, натомість вважаючи рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, дослідивши апеляційну скаргу та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що рішення місцевого суду відповідає вищезазначеним вимогам закону.

Так, згідно зі статтею 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК України (ч. 2 ст.113 КПК України).

Відповідно до частини 1 статті 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до частини 5 статті 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 219 КПК, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Частина 4 статті 219 КПК встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

Згідно з частиною 5 статті 294 КПК строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до статті 283 КПК прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: (1) закрити кримінальне провадження; (2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; (3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно з положеннями статті 293 КПК одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20).

З аналізу наведених правових норм слідує, що початок та кінець досудового розслідування закон пов`язує із вчиненням чітко визначеної процесуальної дії: початок - з моментом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а закінчення - зокрема, із направленням до суду обвинувального акту.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, відповідно до вимог ст.214 КПК України 23.03.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000065.

31.03.2018 у порядку ст.278 КПК України ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

29.05.2018 в порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України строк досудового розслідування в зазначеному кримінальному провадженні продовжено до 4-х місяців, тобто до 31.07.2018.

24.07.2018 в порядку ст.278 КПК України ОСОБА_12 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

31.07.2018 ОСОБА_7 та ОСОБА_12 у порядку ст.279 КПК України повідомлено про зміну раніше повідомлених підозр без зміни правової кваліфікації дії останніх.

Згідно ст.290 КПК України 31.07.2018 р. іншій стороні відкрито матеріали, підозрюваним та захисникам повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування. 20.09.2018 року захисник ОСОБА_18 останнім ознайомився в матеріалами досудового розслідування.

При цьому, в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт мав бути направлений до суду, оскільки саме з цією подією КПК України пов`язує закінчення строку досудового розслідування.

Проте, з матеріалів провадження вбачається, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_12 був складений слідчим та затверджений прокурором лише 21 вересня 2018 року, тобто обвинувальний акт був затверджений поза межами строку досудового розслідування, а до суду надійшов лише 24 вересня 2018 року, що підтверджується інформацією з сайту судової влади.

При цьому, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні після 31.07.2018 не продовжувався у встановленому Законом порядку, що є порушенням норм кримінального процесуального закону під час складання обвинувального акту у ньому.

Факт повідомлення підозрюваному та його захиснику про завершення досудового слідства та надання доступу до матеріалів досудового розслідування кримінальним процесуальним законом не визначений підставою для зупинення досудового розслідування.

Так, строк досудового розслідування не є простою формальністю. Передбачення процесуальним законом обов`язку прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження - є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в п. 1 ст. 6 Конвенції, передбаченого ст.7, ч. 1 ст.21 КПК, що підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ.

Отже, особа не може необмежений час перебувати в стані підозрюваного - якщо публічне обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, склавши обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом визначеного законом строку - особа має бути звільнена від підозри. Таким чином, такий процесуальний строк досудового розслідування - є одним із найважливіших проявів правового принципу верховенства права, який вимагає належної правової визначеності у такому особливо вразливому статусі людини як підозрюваний.

Тому застосування передбачених законом наслідків пропуску такого строку як строк досудового розслідування навіть на один або кілька днів не є зайвим формалізмом оскільки: (1) строки досудового розслідування є граничними, (2) положення ч. 5 ст. 294 КПК виключає можливість суду поновити строк досудового розслідування, що завершився.

Велика палата ЄСПЛ у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява №8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у п. 18 рішення в справі Вемхофф проти Німеччини (Wemhoff v. Germany, заява №2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоби обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.

Таким чином, направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд у суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про правильність встановлення місцевим судом всіх обставин провадження, зокрема щодо наявності підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п.10 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України, після повідомлення особі про підозру.

У зв`язку із цим колегія суддів апеляційного суду позбавлена права перевіряти інші доводи про можливі порушення закону, викладені в апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 ..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 залишити без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 серпня 2021 року, якою кримінальне провадження №0000065 від 23.03.2018 року про обвинувачення ОСОБА_12 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України закрите на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків досудового слідства, без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: