Справа № 295/1148/14-к
У Х В А Л А
Іменем України

03 лютого 2022 року.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження №0000056 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 212 КК України,

встановив :

На розгляді Корольовського районного суду м. Житомира перебуває кримінальне провадженні №0000056 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 212 КК України.

Згідно обвинувального акту від 26.08.2020р., ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що статтею 42 Господарського кодексу України передбачено, що підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У відповідності з ч. 2 ст. 1 Указу від 03.07.98р. №727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва» (діяв під час проведення господарських операцій ОСОБА_4 ) фізична особа підприємець має право застосовувати спрощену систему обліку та звітності, в частині, за умовами, що його обсяг виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за календарний рік не перевищує 500 тис. грн.

Згідно пп. 1 п. 292.1 ст. 292 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) доходом платника єдиного податку для фізичної особи - підприємця є «доход, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій і/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній п. 292.3 цієї статті...»

Так, ОСОБА_4 , будучи зареєстрованим, як суб`єкт підприємницької діяльності, яку здійснював на спрощеній системі оподаткування та був платником єдиного податку, мав можливість купувати у невстановлений досудовим слідством час та місці, у невстановлених досудовим слідством осіб, за готівкові кошти, мобільні телефони та іншу побутову техніку, які потрапили на митну територію України, за невстановлених досудовим слідством обставин, без документів про проходження таких товарів. В подальшому в період часу до 01.01.2011 року ОСОБА_4 , з метою реалізації придбаних товарів зареєстрував в мережі Інтернет віртуальний магазин - «Еліт сервіс, баобаб», через який реалізовував придбаний товар. При цьому товар реалізовувався через підприємство авто перевізник ТОВ «Нова пошта» по всій території України. Покупець товару отримував товар у відділенні ТОВ «Нова пошта» за місцем проживання, та розраховувався за товар. В свою чергу кошти за товар поверталися через ТОВ «Нова пошта» та отримувались ОСОБА_4 в Житомирі. При реалізації таких товарів сума отриманого доходу від реалізації перевищила дозволену суму для платника спрощеної системи оподаткування. В свою чергу ОСОБА_4 , розуміючи, що перевищив дозволену суму отримання доходу від реалізації товарів, та з цього часу зобов`язаний перейти на загальну систему оподаткування, в тому числі і зареєструватися платником податку на додану вартість, не маючи наміру сплачувати податок з доходів фізичних осіб та податок на додану вартість, які передбачені законодавством України, застосував злочинну схему, суть якої полягала в приховуванні об`єкту оподаткування, а саме, при поданні декларації до податкового органу вказувати недійсну суму реалізації, а занижену суму в межах дозволеної для платника спрощеної системи оподаткування.

Таким чином, ОСОБА_4 , в порушення ст. 1 Указу Президента України від 03.07.98р. №727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва - як платник єдиного податку, перевищив 15 серпня 2011 року дозволений обсяг виручки 500,0 тис. грн. від реалізації продукції - мобільних телефонів та інших товарів.

У зв`язку з цим, по закінченню звітного III кварталу 2011 року (з 01.10.2011р.) при здійсненні перевищення обсягу виручки в розмірі 500,0 тис. грн. ФОП ОСОБА_4 був зобов`язаним перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, однак, діючи умисно, переслідуючи умисел на умисне ухилення від сплати податків в значних розмірах, не здійснив перехід на загальну систему оподаткування та не здав до податкового органу ДПІ у м. Житомирі протягом 5 днів з початку наступного кварталу свідоцтво про право сплати платника єдиного податку.

Крім цього, з наступного кварталу з 11.10.2011р. (з урахуванням 10-денного терміну подачі заяви) ФОП ОСОБА_4 відповідно до п. 181.1 ст. 181 "Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями) зобов`язаний був зареєструватись платником ПДВ та здати до ДПІ у м. Житомирі свідоцтво платника єдиного податку, однак переслідуючи злочинний умисел, цього не зробив.

Починаючи з 01.10.2011р., ФОП ОСОБА_4 необхідно сплачувати податки відповідно до розділу IV Декрету Кабміну від 26.12.92 №13-92 «Про прибутковий податок з громадян» (що діяв на час здійснення господарських операцій) та Інструкції про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, затвердженої наказом ДПА України № 352 від 16.07.2003р. ^

ОСОБА_4 , будучи зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності, достовірно розуміючи що 15.08.2011р. він перевищив дозволений обсяг виручки, продовжив незаконно здійснювати господарську діяльність отримуючи при цьому дохід, який приховував він оподаткування.

Так, за період 2011 року ФОП ОСОБА_4 отримано доходів від, реалізації товарів (робіт, послуг) на загальну суму 1 132 261,0 грн., в тому числі по періодах: V

- період з 01.01.2011р. по 15.08.2011р. в сумі 500 000 грн.,

- період з 16.08.2011р. по 31.12.2011р. в сумі 632 261 грн.,

- період з 01.10.2011р. по 31.12.2011р. в сумі 452 236 грн.

Поряд з цим, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований перш за все на ухилення від сплати податків в значних розмірах, достовірно знаючи про те, що сума доходів отриманих ним від реалізації товарів (робіт, послуг) за 2011 рік становить 1 132 261,0 грн., знаходячись в офісному приміщенні, за адресою: АДРЕСА_1 , власноруч, заповнив звіт суб`єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку, за 2011 рік, де в графі «Обсяг виручки від реалізації товарів, робіт послуг» вказав суму 223 620 грн. та підписав власним підписом.

03.01.2012р. ОСОБА_4 достовірно знаючи про те, що до звіту суб`єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку, за 2011 рік, внесено неправдиві відомості, подав такий звіт до ДПІ у м. Житомирі.

В порушення IV Декрету Кабміну від 26.12.92р. №13-92 «Про прибутковий податок з громадян» (із змінами та доповненнями) ФОП ОСОБА_4 , не -оподатковано доходи від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.10.2011р. по 31.12.2011р. в сумі 452 236 грн.

Доходи фізичної особи - підприємця, отримані протягом календарного року від здійснення господарської діяльності, оподатковуються податком за ставками, визначеними п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України. Даним пунктом встановлені дві ставки: 15% бази оподаткування (тобто чистого доходу); 17%, якщо загальна сума місячного оподатковуваного доходу перевищує десятикратний розмір мінімальної зарплати, визначеної законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення з суми такого перевищення. Розмір середньомісячного річного оподатковуваного доходу розраховується як сума загальних місячних оподатковуваних доходів, поділена на кількість календарних місяців, протягом яких платником податку було одержано такі доходи у податковому (звітному) році, за який здійснюється декларування. -

Таким чином, ФОП ОСОБА_4 , умисно ухилився від сплати податку з доходів фізичних осіб за 4-й квартал 2011 року в сумі 76 315 грн. (28 230 (941 - мінімальна заробітна плата*3 місяці* 10)* 15% + 424 006 0)* 17%).

В подальшому, у зв`язку з тим, що ФОП ОСОБА_4 отримано доходи за 2011 рік в сумі 1 132 261,0 грн. він не мав права застосовувати спрощену систему оподаткування, обліку та звітності у 2012 році. Однак, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований перш за все на ухилення від сплати податків в значних розмірах, в 2012 році останній продовжив реалізовувати товари з приховуванням об`єкту оподаткування та незаконно застосовуючи спрощену систему оподаткування.

Так, в порушення пункту 177.2 ст. 177 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-IV (із змінами та доповненнями) ФОП ОСОБА_4 , не оподатковано доходи від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.2012р. по 31.12. 2012р. в сумі 2 670 915,0 грн.

З метою приховування своєї злочинної діяльності, достовірно знаючи про суму отриманого доходу за 2012 рік в сумі 2 670 915,0 грн., ОСОБА_4 знаходячись в офісному приміщенні, за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням комп`ютерної техніки, заповнив податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи підприємця, за 2012 рік, де в графі «Загальна сума доходу за звітний період» вказав суму 142 553,0 грн. та підписав електронним підписом.

04.02.2013р. ОСОБА_4 достовірно знаючи про те, що до податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця, за 2012 рік. внесено неправдиві відомості, подав таку декларацію в електронному вигляді до ДПІ у м.Житомирі.

Окрім цього, 15.05.2013р., ОСОБА_4 знаючи про те, що його злочинні дії

викриті працівниками податкової міліції та щодо нього розпочато кримінальне провадження, з метою подальшого приховування своєї злочинної діяльності та надання їй вигляду приближеного до законної, знаходячись в офісному приміщенні, за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням комп`ютерної техніки, заповнив уточнюючу податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи підприємця, за 2012 рік, де в графі «Загальна, сума доходу за звітний період» уточнив суму на 941 610,0 грн. та підписав електронним підписом.

17.05.2013р. ОСОБА_4 достовірно знаючи про те, що до уточнюючої податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця, за 2012 рік, внесено неправдиві відомості, подав в електронному вигляді таку декларацію до ДПІ у м. Житомирі. ~

Доходи фізичної особи - підприємця, отримані протягом календарного року від здійснення господарської діяльності, оподатковуються податком за ставками, визначеними п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України. Даним пунктом встановлені дві ставки: 15% бази оподаткування (тобто чистого доходу); 17%, якщо загальна сума місячного оподатковуваного доходу перевищує десятикратний розмір мінімальної зарплати, визначеної законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення з суми такого перевищення.

Таким чином, ФОП ОСОБА_4 , умисно ухилився від сплати податку з доходів фізичних осіб за 2012 рік в сумі 451 480 грн. (128 760 (1073 - мінімальна заробітна плата* 12 місяців* 10)* 15% + 2 542 155 (2 670 915 - 128 760)* 17%).

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований перш за все на ухилення від сплати податків в значних розмірах, починаючи з початку 2013 року, розуміючи незаконність своїх дій, продовжив реалізовувати товари з приховуванням об`єкту оподаткування та незаконно застосовуючи спрощену систему оподаткування.

В порушення пункту 177.2 ст. 177 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-IV (із змінами та доповненнями) ФОП ОСОБА_4 , не оподатковано доходи від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.2013р. по 30.04.2013р. в сумі 1596245,0 грн.

З метою приховування своє злочинної діяльності, достовірно знаючи про суму отриманого доходу за січень-квітень 2013 року в сумі 1596245,0 грн., ОСОБА_4 знаходячись в офісному приміщенні, за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням комп`ютерної техніки, заповнив податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи підприємця, за 1-й квартал 2013 року, де в графі «Загальна сума доходу за звітний період» вказав суму 812 740,0 грн. та підписав електронним підписом.

12.05.2013р. ОСОБА_4 достовірно знаючи про те, що до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця, за 1-й квартал 2013 року, внесено неправдиві відомості, подав таку декларацію в електронному вигляді до ДПІ у м. Житомирі.

Однак, відповідно до пп. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49, пп. «в» п. 176.1 ст. 176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-1V (із змінами та доповненнями) за період з 01.01.2013р. по 30.04.2013р. суму податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності не можливо визначити, так як термін подання податкової декларації дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року, тобто до 09.02.2014 року.

Враховуючи вище викладене, ФОП ОСОБА_4 , умисно ухилився від сплати податку з доходів фізичних осіб за період з 01.10.2011р. по 31.12.2012р. на загальну суму 527 795 грн., (76 315 грн. + 451 480 грн.)

Поряд з цим, відповідно до п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями) «у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу...»

З наступного кварталу з 11.10.2011 року ФОП ОСОБА_4 відповідно до п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) зобов`язаний був зареєструватись платником ПДВ.

Згідно з п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010р. (зі змінами та доповненнями) визначено, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника у податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У разі, перевищення ФОП ОСОБА_4 обсягу виручки в сумі 500,0 тис. грн. підприємець зобов`язаний перейти на загальну систему оподаткування та зареєструватись платником податку на додану вартість.

Таким чином, згідно з вимогами п. 183.10 ст. 183 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010р. (зі змінами та доповненнями) будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до органу державної податкової служби реєстраційну заяву, несе відповідальність за не нарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Перевищення обсягу виручки 500,0 тис. грн. (без ПДВ) відбулось 15.08.2011 року, таким чином з 11.10.2011р. ФОП ОСОБА_4 (з урахуванням 10-денного терміну подання заяви) зобов`язаний зареєструватись платником ПДВ відповідно до пп. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010р. (зі змінами та доповненнями), однак переслідуючи свій злочинний умисел цього не зробив.

В порушення п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010р. (зі змінами та доповненнями), за період з 11.10.2011р. по 30.04.2013р., ФОП ОСОБА_4 занижено податкові зобов`язання з ПДВ, за наступних обставин:

Так, в період з 11.10.2011р. по 31.10.2011р. ФОП ОСОБА_4 товарів у суб`єктів підприємницької діяльності (надалі СПД) України, що являються платниками ПДВ не купував.

Поряд з цим, ОСОБА_4 придбав у невстановлений досудовим слідством час та місці, за невстановлених досудовим слідством обставин товари за готівкові кошти на загальну суму не менше 97 184 грн., без належних на те первинних бухгалтерських документів (накладних, податкових накладних) та у відповідності з вимогами п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р., згідно якого датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата отримання платником податків товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною, був позбавлений права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.

Разом з тим, ФОП ОСОБА_4 реалізував товарів СПД України, що являються платниками ПДВ та фізичним особам, що не являються платниками ПДВ, на загальну суму 97 184 грн., з якої ПДВ склав 19 437,0 грн., що є податковим зобов`язанням.

Податок на додану вартість, який належало сплатити до бюджету обчислений у відповідності з п. 200.1. ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року, як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду, склав 19 437 грн.( 19 437 грн. - 0 грн.), який ОСОБА_4 , не мав наміру сплачувати.

В подальшому ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що він в порушення вимог Податкового кодексу не зареєструвався як платник ПДВ, з метою реалізації злочинного умислу направленого на умисне ухилення від сплати податків у зазначених розмірах, та приховування своїх податкових зобов`язань з ПДВ в сумі 19437 грн., які виникли в жовтні 2011 року, в строк до 20.11.2011р. не подав до ДПІ у м.Житомирі податкову декларацію з ПДВ за жовтень 2011р., за рахунок чого умисно ухилився від сплати податку на додану вартість за жовтень 2011 року на суму 19437 грн.

Крім цього, в період з 01.11.2011р. по 31.11.2011 ФОП ОСОБА_4 товарів у СПД України, що являються платниками ПДВ не купував.

Поряд з цим, за період листопада-грудня 2011 року ОСОБА_4 придбав невстановлений досудовим слідством час та місці, за невстановлених досудовим слідством обставин товари за готівкові кошти на загальну суму не менше 308 876 грн., без належних на те первинних бухгалтерських документів (накладних, податкових накладних) та у відповідності з вимогами п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р., згідно якого датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата отримання платником податків товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною, був позбавлений права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.

Разом з тим, ФОП ОСОБА_4 , за період листопада-грудня 2011 року, реалізував товарів СПД України, що являються платниками ПДВ та фізичним особам, що не являються платниками ПДВ, на загальну суму 308 876 грн., з якої ПДВ склав 61 775 грн., що є податковим зобов`язанням.

Податок на додану вартість, який належало сплатити до бюджету, обчислений у відповідності з п. 200.1. ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року, як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду, склав 61 775 грн. ( 61 775 грн. 0 грн.), який ОСОБА_4 , не мав наміру сплачувати.

В подальшому ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що він в порушення вимог Податкового кодексу не зареєструвався як платник ПДВ, з метою реалізації злочинного умислу направленого на умисне ухилення від сплати податків у значних розмірах, та приховування своїх податкових зобов`язань з ПДВ в сумі 61 775 грн., які виникли в листопаді та грудні 2011 року, в передбачений законом строк не подав до ДПІ у м. Житомирі податкових декларацій з ПДВ за листопад та грудень 2011 року, за рахунок чого умисно ухилився від сплати податку на додану вартість за період листопада-грудня 2011 року на загальну суму 61 775 грн.

Крім цього, в період з 01.01.2012р. по 31.12.2012р. ФОП ОСОБА_4 товарів у СПД України, що являються платниками ПДВ не купував.

Поряд з цим, за період 2012 року ОСОБА_4 придбав у невстановлений досудовим слідством час та місці, за невстановлених досудовим слідством обставин товари за готівкові кошти на загальну суму не менше 2 670 915 грн., без належних на те первинних бухгалтерських документів (накладних, податкових накладних) та у відповідності з вимогами п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010, згідно якого датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата отримання платником податків товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною, був позбавлений права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.

Разом з тим, ФОП ОСОБА_4 , за період 2012 року, реалізував товарів СПД України, що являються платниками ПДВ та фізичним особам, що не являються платниками ПДВ, на загальну суму 2670915 грн., з якої ПДВ склав 534183 грн., що є податковим зобов`язанням.

Податок на додану вартість, який належало сплатити до бюджету, обчислений у

відповідності з п. 200.1. ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року, як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду, склав 534 183 грн.(534 183 грн. - 0 грн.), який ОСОБА_4 , не мав наміру сплачувати.

В подальшому ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що він в порушення вимог Податкового кодексу не зареєструвався як платник ПДВ, з метою реалізації злочинного умислу направленого на умисне ухилення від сплати податків у значних розмірах, та приховування своїх податкових зобов`язань з ПДВ в сумі 534 183 грн., які виникли на протязі 2012 року, в передбачені законом строки (до 20-го числа кожного місяця) не подавав до ДПІ у м. Житомирі податкових декларацій з ПДВ за період 2012 року, за рахунок чого умисно ухилився від сплати податку на додану вартість за період 2012 року на загальну суму 534 183 грн.

Крім цього, в період з 01.01.2013р. по 30.04.2013р. ФОП ОСОБА_4 не купував товарів у СПД України, що являються платниками ПДВ.

Поряд з цим, за період з 01.01.2013р. по 30.04.2013р. ОСОБА_4 придбав у невстановлений досудовим слідством час та місці, за невстановлених досудовим слідством обставин товари за готівкові кошти на загальну суму не менше 1596245 грн., без належних на те первинних бухгалтерських документів (накладних, податкових накладних) та у відповідності з вимогами п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р., згідно якого датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата отримання платником податків товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною, був позбавлений права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.

Разом з тим, ФОП ОСОБА_4 , за період з 01.01.2013р. по 30.04.2013р., реалізував товарів СПД України, що являються платниками ПДВ та фізичним особам, що не являються платниками ПДВ, на загальну суму 1 596 245 грн., з якої ПДВ склав 319 249 грн., що є податковим зобов`язанням.

Податок на додану вартість, який належало сплатити до бюджету, обчислений у відповідності з п. 200.1. ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року, як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду, склав 319 249 грн.(319 249 грн. 0 грн.), який ОСОБА_4 , не мав наміру сплачувати.

В подальшому ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що він в порушення вимог Податкового кодексу не зареєструвався як платник ПДВ, з метою реалізації злочинного умислу направленого на умисне ухилення від сплати податків у значних розмірах, та приховування своїх податкових зобов`язань з ПДВ в сумі 319 249 грн., які виникли в період з 01.01.2013р. по 30.04.2013р., в передбачені законом строки (до 20-го числа кожного місяця) не подавав до ДПІ у м.Житомирі податкових декларацій з ПДВ за період січня-квітня 2013р., за рахунок чого умисно ухилився від сплати податку на додану вартість за період січня-квітня 2013р. на загальну суму 319249 грн.

Всього ФОП ОСОБА_4 , умисно ухилився від сплати податку на додану вартість за період з 11.10.2011р. по 30.04.2013р. на загальну суму 934644 грн., (19437 грн.+61775 грн. + 534183 грн. + 319249 грн.).

Так, ОСОБА_4 при проведенні фінансово-господарської діяльності, як фізична особа підприємець, умисно ухилився за період 2011-2013рр. від сплати податку з доходів фізичних осіб та податку на додану вартість на загальну суму 1462 439 грн.(527795+934644) що в 2742 раз перевищує встановлений законом неоподатковуваний мінімум доходів громадян (157527 грн./470,5+985663 грн./536,5+319249/558,5).

Своїми умисними діями, які виразились в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненими особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи, які призвели до фактичного ненадходження до бюджету коштів в зазначених розмірах, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 212 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що на даний час набрав чинності закон України « Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес» від 18.09.2019 року №1101-IX, яким внесено зміни до статті 212 КК України та скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене обвинуваченим.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заперечував проти закриття даного кримінального провадження в зв`язку з тим, що обвинувачений не вчиняв вказаного кримінального діяння та підлягає виправданню.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, вважає, що дане клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до загального правила, закріпленого у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у ч.1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ст. 5 КК України. Згідно з ч.1 цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часті, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, учинене особою.

В законі №1101-ІХ, який набрав чинності 25.09.2019р., змінилося поняття «значного розміру», як ознаки складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 212 КК України, що призвело до часткової декриміналізації.

Відповідно до чинної редакції ч.1 ст. 212 КК України охоплює значний розмір, що у 3000 і більше разів перевищують установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

На час вчинення ОСОБА_4 (2011-2013рр.) інкримінованих йому дій, мінімальна сума ухилення від сплати податків (у зазначених розмірах), як ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст. 212 КК, повинна була становити не менше 1000 н.м.д.г.

Таким чином внесені законодавцем зміни до закону про кримінальну відповідальність, а саме до ч.1 ст. 212 КК України призвели до декриміналізації діяння, а дія закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Отже, закриття кримінального провадження з підстави, визначеної у п.4 ч.1 ст. 284 КПК, у зв`язку з декриміналізацією діяння, зокрема у кримінальних провадженнях, кваліфікованих за ч.1 ст. 212 КК до набрання чинності законом №1101-ІХ, суд не повинен доводити розгляд справи до кінця з постановленням виправдувального вироку в разі незгоди з клопотанням прокурора про закриття кримінального провадження, а виносить постанову про закриття такого кримінального провадження з підстав набрання чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, учинене особою.

Більше того, такі підстави для закриття кримінального провадження не пов`язані із встановленням фактичних обставин, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність.

У зв`язку зі зміною поняття «значного розміру» як ознаки складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 212 КК відповідно до прийнятого закону №1101-ІХ, який набрав чинності 25.09.2019р., відпала необхідність і доцільність вирішення питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_4 на час скоєння інкримінованого йому діяння складу злочину, передбаченого цією статтею, а також формування правових висновків щодо її застосування.

Зокрема, ухилення від сплати податків у інкримінованому ОСОБА_4 розмірі перестало бути предметом кримінального розгляду.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та закриття даного кримінального провадження на підставі п.4 ч.1 ст. 284 КПК України.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. 284 КПК України,-

постановив :

Клопотання прокурора задовольнити.

Кримінальне провадження №0000056 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Волосів, Андрушівського району, Житомирської області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 212 КК України закрити, на підставі п.4 ч.1 ст. 284 КК України.

Арешт накладений на майно ОСОБА_4 , а саме, на квартиру АДРЕСА_3 , після набрання ухвалою законної сили, скасувати.

Речові докази по даному кримінальному провадженню після набрання ухвалою законної сили: документи, вилучені в ході проведення обшуків за адресами в АДРЕСА_4 , АДРЕСА_1 та в АДРЕСА_5 залишити у матеріалах даного кримінального провадження; автомобіль марки Опель Комбо (д.н. НОМЕР_1 ), телефони та іншу техніку повернути за належністю ОСОБА_4 .

Судові витрати на залучення експерта в даному кримінальному провадженні в сумі 1564,8 (одна тисяча п`ятсот шістдесят чотири) грн. 08 коп. відшкодувати за рахунок коштів державного бюджету.

Позовну заяву прокурора в інтересах держави в особі Житомирської об`єднаної податкової інспекції на суму 1 477 800 грн. залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1