Справа №:755/7985/20
Провадження №: 1-кп/755/933/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" вересня 2021 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0002733 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вінниця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
04.08.2005 року вироком Святошинського районного суду м.Києва за ч.1 ст.187 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України - з іспитовим строком 2 роки;
27.11.2008 року вироком Ленінського районного суду м.Вінниці за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі;
23.03.2011 року вироком Старогородського районного суду м.Вінниці за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України - з іспитовим строком 3 роки;
14.11.2013 року вироком Вінницького міського суду за ч.1 ст.162 КК України (редакція 2001 року), ст.71 КК України до покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі;
19.12.2013 року вироком Вінницького міського суду за ч.2, 3 ст.185, ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 13.12.2018 року по відбуттю строку покарання;
14.04.2021 року вироком Солом`янського районного суду м.Києва за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Дніпровського районного суду м.Києва знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.
Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 01 липня 2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було оголошено у розшук, надано дозвіл на його затримання, у зв`язку з чим провадження у справі було зупинено.
Згідно повідомлення начальника сектору ВКП Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві капітана поліції ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 було затримано 16.09.2021 року в порядку ст.191 КПК України на підставі ухвали Дніпровського районного суду м.Києва від 01.07.2021 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 16 вересня 2021 року було відновлено кримінальне провадження №0002733 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та продовжено його судовий розгляд у загальному порядку, регламентованому Кримінальним процесуальним Кодексом України.
Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, прокурор зауважила, що обвинуваченого ухвалами суду було двічі оголошено в розшук.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора щодо застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність ризиків, просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_3 щодо клопотання прокурора покладався на розсуд суду.
Вислухавши доводи та пояснення обвинуваченого, його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
При вирішенні питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, крім іншого, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого, ризик повторення чи продовження ним протиправної поведінки.
Так, ОСОБА_3 обвинувачується у скоєні злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за який законом передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі (в редакції закону, який діяв на момент вчинення злочину), раніше судимий, відсутні тісні соціальні зв`язки.
В даному кримінальному провадженні обвинувачений був двічі оголошений судом в розшук у зв`язку з його неодноразовою неявкою в судові засідання.
Згідно пояснень обвинуваченого він змінив місце проживання, про що не повідомив суд, хоча такий обов`язок йому неодноразово головуючим роз`яснювався. Крім того, він не з`явився в судові засідання, так як мав особисті справи, хоча отримував судову повістку, про що розписувався особисто після судового засідання, в якому він був востаннє.
Вказані вище обставини, а також суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , на думку суду, дають підстави для висновку, що існують з боку обвинуваченого ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
На думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Крім того, неможливість перебування особи під вартою внаслідок стану здоров`я встановлюється у визначеному законом порядку. Спеціальний висновок комісії, який би свідчив про те, що ОСОБА_3 страждає на хвороби, які унеможливлюють перебування його під вартою, суду не надані.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин.
При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України та враховано судом при вирішенні даного питання.
При цьому суд враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак відповідно до вимог ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Таким чином, враховуючи доведеність прокурором під час судового розгляду, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним ризикам, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Крім того, відповідно до вимог ст.183 КПК України суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_3 заставу у розмірі, який буде достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, з урахуванням вимог ст.182 КПК України, а саме десяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави.
Керуючись ст.ст.177-178, 181, 183, 331, 369-372 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, на строк, що не може перевищувати двох місяців, тобто до 14 листопада 2021 року включно.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 заставу у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на день постановлення ухвали становить 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) гривень у національній грошовій одиниці.
Роз`яснити, що ОСОБА_3 або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії ухвали внести заставу у вказаному розмірі у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м.Києва.
У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_3 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон;
- носити електронний засіб контролю.
Встановити термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, - два місяці з моменту винесення ухвали.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Копію ухвали вручити присутнім учасникам судового провадження та направити для виконання до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, а особою, яка тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1