Справа № 438/1790/21
Провадження №1-кс/438/97/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про арешт майна

25 листопада 2021 року м. Борислав

Слідчий суддя Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання тимчасово виконуючого обов`язки начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000112 від 23.11.2021 року, про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

24 листопада 2021 року до слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області надійшло клопотання т.в.о. начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна.
В клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 23.11.2021р. о 14 год. 30 хв. невстановлена особа перебуваючи на продовольчому ринку, який розташований по вул. Весняній м. Борислава, Львівської області, таємно, шляхом вільного доступу викрала з овочевого прилавку, встановленого поруч з кіоском «Домашні напівфабрикати-овочі та фрукти» поясну сумку марки «BRAVE» в якій знаходились грошові кошти в сумі 900 грн., які на праві власності належать ОСОБА_5 , чим заподіяла останньому матеріальну шкоду.

В наданому клопотанні дізнавач ОСОБА_3 зазначив, що відомості за даним фактом 23.11.2021р. сектором дізнання внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112 від 23.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
ОСОБА_5 був допитаний, як потерпілий повідомив, що займається підприємницькою діяльністю та здійснює продаж овочів та фруктів на місцевому ринку в кіоску по вул. Весняній м. Борислава. Даний кіоск має назву «Домашні напівфабрикати - овочі та фрукти». При собі коли працює постійно на поясі носить сумку (бананку) в якій тримає виручку. Вказана сумка марки «BRAV1», сірого кольору з жовтою вставкою з надписом «BRAVI», матерчата на два відділення, які зачиняються на замок типу блискавка. 23.1 1.2021 він перебував на ринку та здійснював торгівлю. Сумку протягом дня носив на поясі. Станом на 14 год. в сумці були гроші в сумі 900 грн. різними купюрами, 50, 100, 200 грн та дрібніші. Приблизно о 14 год. 25 хв. він зняв сумку та поклав її на ящики з овочами так як хотів натягти куртку, а сумку поверх неї. В цей час до кіоску підійшли покупці і він відволікся на декілька хвилин. Приблизно на 5 хв., і о 14 год. 30 хв. побачив що сумки з грішми немає. В цей час у кіоску йому допомагала знайома на ім`я ОСОБА_6 . Він особисто підозрілих осіб поруч з кіоском не бачив, так як був зосередженим на покупцях. Вказані овочі на яких стояла сумка були розкладені в ящиках на вулиці поруч з кіоском під парасолькою синього кольору з надписами «Лімо». Після цього до ОСОБА_6 підійшов чоловік та запитав чи не зникла в них сумка та сказав що він бачив чоловіка з паличкою у руках, у сірій куртці та чорній шапці, як той ніс поясну сумку притуливши до своїх грудей, пішов у напрямку до магазину «СВ Люкс», поводив себе підозріло. Далі вона розповіла про даний факт йому. На його думку по описах це міг бути чоловік ромської зовнішності, який проживає неподалік ринку та часто там ходить по кличці «фаля».

ОСОБА_7 23.1 1.2021р. на підставі письмової заяви в ході огляду місця події добровільно видав працівникам поліції поясну сумку марки «BRAVE» сірого кольору.

24.11.2021р. в ході пред`явлення речей для впізнання потерпілий ОСОБА_5 впізнав викрадену у нього поясну сумку марки «BRAVE» сірого кольору.

Поясну сумку марки «BRAVE» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вказане у клопотанні майно, на яке дізнавач ОСОБА_3 просить накласти арешт, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
У судове засідання дізнавач ОСОБА_3 та прокурор не прибули, просять розглянути клопотання без їхньої участі, підтримують його у повному обсязі, про що зазначено в клопотанні.

Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів фіксування не здійснювалось.

Учасники справи належно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, дійшла висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000112 від 23.11.2021 року 23.11.2021р. о 14 год. 30 хв. невстановлена особа перебуваючи на продовольчому ринку, який розташований по вул. Весняній м. Борислава, Львівської області, таємно, шляхом вільного доступу викрала з овочевого прилавку, встановленого поруч з кіоском «Домашні напівфабрикати-овочі та фрукти» поясну сумку марки «BRAVE» в якій знаходились грошові кошти в сумі 900 грн., які на праві власності належать ОСОБА_5 , чим заподіяла останньому матеріальну шкоду.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 1 ст. 185 КК України.

Згідно протоколу огляду місця події від 23.11.2021 року було виявлено та вилучено поясну сумку марки «BRAVE» сірого кольору.

Постановою про визнання та прилучення до справи речових доказів від 24.11.2021 року майно, а саме: поясну сумку марки «BRAVE» сірого кольору визнане як речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000112 від 23.11.2021р.

Відповідно до копії протоколу пред`явлення речей для впізнання від 24.11.2021р., потерпілий ОСОБА_5 упізнав свою поясну сумку марки «BRAVE» сірого кольору, яку ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, слідчий суддя зазначає таке.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом вчинення злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене в ході оглядів місця події 23.11.2021р. майно набуло статусу тимчасово вилученого майна та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вищевказане вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному правопорушенні та підлягатиме дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання дізнавача подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Дізнавачем доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.

З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Керуючись ст. ст. 317, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання тимчасово виконуючого обов`язки начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000112 від 23.11.2021р., а саме поясну сумку марки «BRAVE» сірого кольору з позбавленням права відчужувати вказане майно та передати її на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення, може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1