УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 при секретарі ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні- начальником відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000515 від 25.03.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка, Черкаської обл., громадянина України, в офіційному шлюбі не перебуває, із середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні- начальником відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000515 від 25.03.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

У клопотанні зазначено, що СУ ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000515 від 25.03.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Короткий виклад фактичних обставин, суть і правова кваліфікація кримінального правопорушення

24.03.2021, приблизно о 22:30 год., ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , вступили у злочинну змову, спрямовану на вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 на ґрунті неприязних відносин до останнього. Реалізуючи вищевказаний спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 зустрілися біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 , разом піднялися на сьомий поверх та зайшли до квартири АДРЕСА_4 , в якій мешкав ОСОБА_12 .

В подальшому, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, на виконання спільного злочинного умислу, спрямованого на вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 , тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, спільно завдали численні удари руками та ногами по голові та різним частинам тулуба ОСОБА_12 , у результаті чого останній впав на підлогу, після чого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , знаходячись протягом не менше як однієї години у квартирі, продовжили періодично, почергово наносити удари руками та ногами в життєво важливі органи голову та тулуб потерпілого.

В цей же час, ОСОБА_11 , діючи з єдиним злочинним умислом, спрямованим на вчинення умисного вбивства, відповідно до попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , в їх присутності та з їх згоди, використовуючи невстановлений досудовим розслідуванням ніж, наблизився до ОСОБА_12 , який після спричинення йому тілесних ушкоджень лежав на дивані в кімнаті квартири, та завдав вказаним ножом не менше двох ударів в життєво важливі органи грудну клітину.

У результаті вищеописаних насильницьких дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 заподіяли ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми, проникаючого колото-різаних поранення грудей з ушкодженням верхньої частини лівої легені, непроникаючого колото-різаного поранення, закритої травми грудної клітини, а також синців, саден на кінцівках, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Надалі, ОСОБА_10 , відповідно до попередньої змови з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , маючи намір на доведення до кінця злочинних дій, спрямованих на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, зателефонував ОСОБА_4 , який працював його водієм, та наказав останньому прибути на автомобілі до місця проживання ОСОБА_12 .

На виконання вказівки ОСОБА_13 , ОСОБА_4 на автомобілі Mitsubishi Outlender, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під`їхав до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , зупинившись поруч з будинком, пройшов до квартири ОСОБА_12 .

Перебуваючи в квартирі, ОСОБА_4 дізнався про злочинні дії та наміри ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 відносно потерпілого ОСОБА_12 . Після чого, ОСОБА_4 , на пропозицію ОСОБА_10 , вступив в злочину змову з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , спрямовану на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та незаконного позбавлення волі людини.

Так, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 омовились перемістити потерпілого ОСОБА_12 за межі міста Києва в безлюдне місце, довести до кінця злочинні дії щодо його умисного вбивства та приховати труп і сліди злочину.

Відповідно до злочинної змови, ОСОБА_4 вийшов на вулицю та відчинив дверці автомобіля марки Mitsubishi Outlender, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , в цей час ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , застосовуючи фізичну силу, силоміць вивели ОСОБА_12 з квартири, помістили на заднє сидіння вказаного автомобіля.

За кермо автомобіля сів ОСОБА_4 , на переднє пасажирське сидіння ОСОБА_14 , на заднє сидіння, де перебував потерпілий ОСОБА_12 , сіли ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . Надалі, за вказівкою ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , виконуючи відведену йому роль у вчиненні даного злочину, розпочав рух на автомобілі за межі міста Києва в напрямку Обухівського району Київської області.

При цьому, ОСОБА_8 , згідно відведених ролей та попередньої домовленості, прослідував за автомобілем марки Mitsubishi Outlender, д.н.з. НОМЕР_1 , на власному автомобілі марки BMW д.н.з. НОМЕР_2 .

Прибувши вказаними автомобілями до Ботанічного саду в напрямку руху до вулиці Столичного шосе у м. Києві, ОСОБА_11 за вказівкою ОСОБА_10 взяв мобільні телефони останнього, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 для унеможливлення послідуючого фіксування їх переміщення та викриття злочинних дій, та пересів у автомобіль марки BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_8 , після чого, виконавши відведену їм злочинну роль, ОСОБА_11 та ОСОБА_8 повернулися до Печерського району м. Києва.

В цей час, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , продовжуючи злочинні дії відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , на автомобілі марки Mitsubishi Outlender, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , перевезли ОСОБА_12 на околицю с. Макарівка Обухівського району Київської області,а саме в поле розташоване приблизно у 2-х кілометрах від буд. АДРЕСА_6 ,де приблизно о 02.00 год. 25.03.2021 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 діючи умисно, узгоджено між собою, та відповідно до попередньої домовленості із ОСОБА_8 та ОСОБА_11 та з їх згоди, продовжуючи реалізовувати вищевказаний спільний злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вбивства, продовжили завдавати ударів руками, ногами в життєвоважливі органи ОСОБА_12 , завдали удари ножом в шию ОСОБА_12 , здійснили здушення шиї потерпілого невстановленим предметом, у результаті чого від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_12 помер.

Смерть ОСОБА_12 , 1983 р.н., настала від комбінованої травми шиї колото-різаного поранення шиї з проникненням в його хребтовий канал та ушкодженням спинного мозку, а також стиснення шиї петлею з розвитком набряку-набухання спинного мозку, шоку та механічної асфіксії.

Після цього, з метою приховання трупа ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 перетягли останнього до малолюдного місця і прикрили частинами гілля та сіна.

З урахуванням цих обставин ОСОБА_4 , на думку сторони обвинувачення, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12.ч.2 ст.115, ч.3 ст.146 КК України.

Обґрунтування клопотання

Як зазначає слідчий у клопотанні, 14 вересня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в умисному вбивстві, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 України, та в незаконному позбавленні волі людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

У клопотанні зазначено, що підозра підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення у ОСОБА_15 від 25.03.2021; показаннями свідка ОСОБА_15 ; протоколом огляду трупа ОСОБА_12 ; протоколом затримання ОСОБА_8 за підозрою у вчиненні злочину у порядку ст. 208 КПК України; показаннями підозрюваного ОСОБА_11 ; протоколом затримання ОСОБА_9 за підозрою у вчиненні злочину у порядку ст. 208 КПК України; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_10 , показаннями підозрюваного ОСОБА_9 ; додатковим допитом підозрюваного ОСОБА_9 ; слідчим експериментом від 10.09.2021 з підозрюваним ОСОБА_9 ; висновком експерта судово-медичної експертизи № 012-65-1531-2021 відповідно до якого, смерть ОСОБА_12 , 1983 р.н., настала від комбінованої травми шиї колото-різаного поранення шиї з проникненням в його хребтовий канал та ушкодженням спинного мозку, а також стиснення шиї петлею з розвитком набряку-набухання спинного мозку, шоку та механічної асфіксії; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_16 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий також наводить аргументи щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, на думку слідчого до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Слідчий зазначає, що інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки вони не будуть достатніми для запобігання вищевказаним ризикам.

Доводи сторін.

Прокурор ОСОБА_2 підтримав клопотання, просив його задовольнити. Повідомив, що ОСОБА_4 спочатку був свідком у зазначеному кримінальному провадженні. Крім того, досудове розслідування продовжено до 6 місяців 27.09.2021.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання. Повідомив, що він був лише водієм та приїхав за проханням. При цьому він зайшов у квартиру де проживав ОСОБА_12 де його зустрів ОСОБА_8 та він побачив в квартирі безлад. При цьому повідомив, що сам ОСОБА_12 попросив його завести, що останнього вбили він не знав, оскільки йому повідомили, що ОСОБА_12 кудись втік.

Адвокат ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, посилався на необґрунтованість підозри та ризиків. Крім того повідомив, що ОСОБА_4 прибув до слідства в якості свідка. При цьому, до клопотання не долучені докази які б підтверджували, що останній вчиняв інкриміновані йому дії. ОСОБА_4 як свідок давав покази, та повідомляв, що він був на місці події , крім того ОСОБА_4 жодним чином ні на кого не впливав. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши прокурора, адвоката, підозрюваного, перевіривши матеріали кримінального провадження, слідча суддя приходить до висновку.

Мотивація суду

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Слідча суддя досліджує такі обставини:

1.Чи може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 (ч. 4 ст. 187 КПК України) та чи є обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення (ч. 2 ст.177 КПК України).

2.Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий.

3.Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4.Обставини згідно ст.178 КПК України (вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я тощо).

5.Які обов`язки покладаються на особу у разі задоволення клопотання про запобіжний захід (ст. 194 КПК України).

Чи може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та чи є обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України)

Запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до конкретно визначених категорій осіб (ч. 2 ст. 183 КПК України). Зокрема, тримання під вартою може бути застосоване до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідча суддя оцінює матеріали клопотання та доводи сторін лише на предмет можливості застосування такого запобіжного заходу відповідно до формальних вимог статті 183 КПК України. Для цього, зокрема, необхідно встановити факт вручення підозри ОСОБА_4 та, відповідно, встановлення чи спростування факту набуття ним процесуального статусу підозрюваного.

Повідомлення про підозру

Особа набуває статусу підозрюваного у випадку 1) повідомлення їй про підозру або 2) якщо особа була затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або 3) якщо щодо неї складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України). Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання (ч. 2 ст. 278 КПК України). До повідомлення про підозру також висуваються вимоги щодо змісту, визначені ст. 277 КПК України.

Сторона обвинувачення зазначає, що 14.09.2021 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру.

З урахуванням наданого слідчій судді тексту повідомлення про підозру, слідча суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру було складено з дотриманням вимог, визначених статтею 277 КПК України.

Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 було належно повідомлено про підозру, а тому він має статус підозрюваного у цьому провадженні у вчиненні злочинів, передбачених п.12 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 146 КК України. Оскільки санкції статей в яких останній підозрюється відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, за які, згідно санкції статей законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років та від десяти до п`ятнадцяти років та довічне позбавлення волі, до ОСОБА_4 може бути застосовано або обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри

Прокурор зазначає, що у клопотанні є докази, що вказують на наявність підстав для підозри ОСОБА_4 , та що така підозра є обґрунтованою. Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання в цілому.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідча суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчу суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Слідча суддя також звертає увагу на правову кваліфікацію злочину у підозрі. Так, ОСОБА_4 інкримінується умисне вбивство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також в незаконному позбавлені волі, вчиненому за попередньою змовою групою осіб. Необхідно оцінити відповідність підозри цій правовій кваліфікації лише для встановлення її обґрунтованості (тобто, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_4 міг вчинити саме ці злочини). При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація, здійснюється судом під час судового розгляду справи.

Звертаючись до матеріалів клопотання, слідча суддя зазначає, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів, детальний перелік яких знаходиться у клопотанні.

Слідча суддя зазначає, що інформація з доказів може вказувати на те, що ОСОБА_4 щонайменше був причетний до дій, пов`язаних з умисним вбивством, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, а також в незаконному позбавлені волі, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

На цьому етапі не оцінюється конкретна кваліфікація злочинів, але з урахуванням доказів, зазначених вище, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 міг вчинити зазначені злочини.

Зважаючи на викладене у попередніх абзацах мотивації, слідча суддя переконана, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених п.12 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 146 КК України.

Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий

Слідчий суддя оцінює наявність ризиків, передбачених ст. 178 КПК України. Сторона обвинувачення зазначає про чотири таких ризики.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду

Злочини, які інкримінують ОСОБА_4 , є зокрема, тяжким та особливо тяжким. Ця обставина сама по собі вже може бути причиною для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Так, сторона обвинувачення вказує, що ОСОБА_4 не працює, не має міцних соціальних зв`язків, підтримує зв`язки з особами раніше судимими, а також тим, що після вчинення злочину ОСОБА_4 не повідомив органу досудового розслідування про його причетність до вчинення вказаних злочинів та будучи допитаним в якості свідка надав завідомо неправдиві покази з метою штучного створення доказів захисту себе та інших осіб які перебувають під вартою за підозрою у вчиненні вказаних злочинів.

Сторона захисту заперечує наявність такого ризику.

В розумінні Кримінального кодексу України інкриміновані ОСОБА_4 злочин є тяжким та особливо тяжким.

При визначенні ймовірності переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України слід враховувати тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у злочинах, у вчиненні яких він підозрюється. Врахування цієї обставини відповідає практиці Європейського суду з прав людини. При цьому, цей фактор не є визначальним.

Враховуючи викладене вище, слідча суддя приходить до висновку, що існує ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідча суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України). Втім, для всебічної оцінки обставин справи, слідча суддя аналізує доводи слідчого стосовно інших ризиків, про які згадано у клопотанні.

Знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

Вказаний ризик є підтвердженим, оскільки досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 безпосередньо після вчинення умисного вбивства потерпілого ОСОБА_12 залишив з іншими співучасниками місце скоєння злочину, після чого, з метою спотворення слідів вчинених злочинів здійснив чистку салону автомобілю марки Mitsubishi Outlender, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому під керуванням останнього, потерпілого ОСОБА_12 перевезли на околицю с. Макарівка Обухівського району Київської області. Такі дії ОСОБА_4 вказують на те, що останній у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з утриманням останнього під вартою, може продовжити здійснювати заходи та спроби до знищення слідів даного злочину.

Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні

Вказаний ризик підтверджується тим, що у вказаному кримінальному провадженні допитано як свідків осіб, з якими ОСОБА_4 знайомий, останньому відомо їх місце проживання, тому останній зможе на них впливати з метою зміни ними своїх показань.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинення інших кримінальних правопорушень

Слідчий в клопотанні зазначає, що вказаний ризик є реальним, стійким та триваючим.

Слідча суддя враховує, що ОСОБА_4 раніше не вчиняв кримінальних правопорушень. Також, він може оцінювати надані доводи щодо можливого вчинення інших кримінальних правопорушень, констатуючи порушення. Втім, із наданих доказів можна встановити, що стороною обвинувачення не підтверджується доказами щодо можливості вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень. Тому, такий ризик не доведено.

Оскільки встановлено наявність трьох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідча суддя вважає, що до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (стаття 178 КПК України).

Фактично, слідча суддя повинна встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права. Тримання під вартою вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідча суддя повинна всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Оскільки слідчою суддею встановлено ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, наявність цих ризиків підтверджена достатніми доказами, слідча суддя вважає, що стосовно ОСОБА_4 необхідно встановити запобіжний захід на час проведення розслідування, який дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні.

Слідча суддя критично оцінює доводи адвоката щодо обрання запобіжного заходу не пов`язаного з тримання під вартою. Наявність вказаних вище ризиків стосовно підозрюваного, дій до яких він може вдатись, вагомість наявних доказів обґрунтованості повідомлення йому про підозру у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, у своїй сукупності вказують на необхідність застосування запобіжного заходу, що є більш жорстким.

Слідча суддя зазначає, що ОСОБА_4 має недостатні соціальні зв`язки для того, щоби зобов`язати його перебувати під домашнім арештом, оскільки цей запобіжний захід не дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам встановленим судом; також, слідча суддя враховує що ОСОБА_4 . Тому, слідча суддя, оцінюючи обставини у сукупності, приходить до висновку про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, слідча суддя вважає, що слід не визначати підозрюваному заставу, з огляду на те, що він підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, що узгоджується з приписами частини четвертої статті 183 КПК України, згідно якої слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи зібрані в сукупності докази, слідча суддя вважає доведеною наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як існує три ризики, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Слідча суддя зазначає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, а тому такий запобіжний захід як тримання під вартою забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 176, 183, 193 КПК України, слідча суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , у виді тримання під вартою визначити в межах строку досудового розслідування, терміном до 26 вересня 2021 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взяти під варту в залі суду.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1