ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/274/20 Номер провадження 11-кп/814/130/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження № №0000867, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.01.2021 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нова Знам`янка Кременчуцького району Полтавської області, українки, громадянки України, заміжньої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.296 КК України на 5 місяців арешту.

По справі вирішено долю речових доказів.
За вироком суду, 15 вересня 2019 року близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_8 , яка знаходилась у стані алкогольного сп`яніння та перебувала поруч з супермаркетом «АТБ» розташованим за адресою: Полтавська область, м. Горішні Плавні, проспект Героїв Дніпра, 54, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в ньому, не зважаючи на зауваження з боку сторонніх осіб, грубо порушуючи громадський порядок, що виразилося в нецензурній лайці в адресу малолітнього ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , погрозами нанести останнім тілесні ушкодження, підійшла до малолітнього Рогізного, схопила його за верхній одяг, після чого штовхнула та вдарила його тім`яною ділянкою голови об стіну.
Того ж дня, а саме 15 вересня 2019 року, близько 15 години 00 хвилин, перебуваючи в сквері «Ferrexpo» розташованого по проспекту Героїв Дніпра в м. Горішні Плавні, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства - прагненні показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в ньому, що супроводжувалось особливою зухвалістю, незважаючи на зауваження з боку сторонніх осіб, ОСОБА_8 підбігла до малолітнього ОСОБА_9 і повалила його з велосипеду на землю. Після чого почала наносити лежачому ОСОБА_9 удари ногами в область тім`яної ділянки голови та в область лівого ока. Після цього обвинувачена наздогнала малолітнього ОСОБА_11 та повалила його з велосипеду на землю.
Внаслідок вищезазначених протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_8 малолітній ОСОБА_9 зазнав тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден та гематом на голові, а саме в лівій тім`яній ділянці, периорбітальної гематоми лівого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду відносно ОСОБА_8 , у зв`язку із відсутністю у її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України
В подальшому захисник ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_12 , і звільненням останньої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Від обвинуваченої ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд клопотання без її участі.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка не заперечувала проти задоволення заяви обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про звільнення останнього від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 296 КК України на підставі ч.1 ст. 49 КК України за закінченням строків давності. Наслідки закриття кримінального провадження за цих підстав їй зрозумілі.

Відповідно до ст. 49 КК України строк давності - це певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Так, ЄСПЛ наголошує, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 09.01.2013 року у справі «Олександр Волков проти України», рішення від 20.09.2011 року у справі «ТОВ «Нафтова компанія ЮКОС» проти Росії», рішення від 22.10.1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (ст.ст. 284-288 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), але до набрання вироком суду законної сили (ст. 532 КПК України).

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

У тому разі, коли обвинувачений заперечує проти застосування строків давності щодо нього, суд постановляє вирок, призначає винній особі покарання та на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільняє її від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно з абз. 1, 2 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України у порядку, встановленому КПК України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК України, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення відбулося 15.09.2019 Судом першої інстанції дії обвинуваченої кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України, що учасниками не оспорюється.

Як вбачається з абз. 2 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Оскільки із дня вчинення інкримінованого ОСОБА_8 правопорушення 15.09.2019 минуло понад 2 роки, обвинувачена протягом цього періоду не ухилялась від слідства або суду, не вчинила нового кримінального правопорушення, є особою раніше не судимою, а тому він може бути звільнена від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.

Оскільки закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття кримінального провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

У наданій заяві обвинувачена зазначила, що підтримує клопотання свого записника, та просить проводити апеляційний розгляд без її участі.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі вище викладеного, колегія суддів приходить до переконання про необхідність задоволення заяви захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 скасування вироку Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.01.2021 щодо неї, звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього за ч. 1 ст. 296 КК України.

Керуючись ст. ст. 284, 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,
У Х В А Л И Л А:

Вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.01.2021 відносно ОСОБА_8 скасувати та звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 296 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження за ч.1 ст.296 КК України щодо ОСОБА_8 закрити.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4