У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про застосування відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студента 3 курсу КЗ "Хустський базовий медичний фаховий коледж", уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України

запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з клопотання та доданих матеріалів, відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000211 від 09.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 08 серпня 2021 року, близько 22 години 10 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним двоколісним мотоциклом марки «Geon» моделі «PN-200» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на ділянці автодороги між населеними пунктами зі сторони с. Чорнотисів у напрямку с.Сасово, Берегівського району, де під час руху не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушив вимоги п.п. 1.5; 12.3; 2.3 «б»; та 1.10 (в частині визначення поняття перешкода для руху) Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року, згідно яких:

п.1.5 ПДР - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п.2.3. ПДР - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.1.10 ПДР - перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу;

п.12.3 ПДР у разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

ОСОБА_4 маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність, внаслідок чого з моменту виявлення небезпеки для руху несвоєчасно застосував гальмування, де у своїй смузі руху допустив наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_7 , яка в той час рухалася у попутному напрямку краєм проїзної частини дороги.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди неповнолітня пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи №150/В від 27.08.2021 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку, лінійного перелому склепіння черепа з переходом на основу черепа, це ушкодження є небезпечним для життя у момент його отримання і за цією ознакою, у відповідності з п.2.1.1/а «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Про вдосконалення судово-медичної служби» їх слід кваліфікувати як тяжкі тілесні ушкодження.

Враховуючи локалізацію спричинених тілесних ушкоджень на тілі потерпілої ОСОБА_7 , встановлено, що вони виникли в умовах ДТП, а саме в результаті наїзду двоколісного мотоциклу, при цьому потерпіла ОСОБА_7 знаходилася у вертикальному положенні лівою задньою стороною, повернутою до рухаючогося мотоциклу, де місцем первинного контакту була середня третина задньої поверхні лівої гомілки.
Невиконання водієм ОСОБА_4 вказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, а саме отримання неповнолітнім пішоходом ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.

У клопотанні слідчий зазначає, що 30 серпня 2021 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження. Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, показання не надав та зіслався на ст. 63 Конституції України. Вина ОСОБА_4 в інкримінуємому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними кримінальному провадженні доказами: оглядом місця події та схеми до нього від 08.08.2021, допитами свідків, проведеними слідчими експериментами та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 викликана метою забезпечення виконання ним належної процесуальної поведінки та покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані ризики доведені вагомістю доказів та фактичними обставинами кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, яке йому загрожує, оскільки санкція статті Кримінального кодексу, що йому інкримінується, передбачає позбавлення волі на строк від 3 до 8 років і, розуміючи усю тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання його судом винним, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідності за вчинений злочин.

Крім того, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, особисто, чи шляхом використання інших осіб може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 , свідків та понятих, а враховуючи місце вчинення злочину та місце фактичного проживання підозрюваного, потерпілої, свідків та понятих в одному селі Сасово, Берегівського району - то даний ризик є очевидним.

Саме запобіжний захід у виді домашнього арешту позбавить можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, а також ухилитися від органів досудового розслідування та суду, мати можливість незаконно впливати на учасників провадження чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зважаючи на вище викладене, є підстави вважати, що особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання вказаним ризикам порівняно із домашнім арештом, а не застосування такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до не виконання завдань кримінального судочинства.

Враховуючи, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на даний час своєчасно з`являється на виклики до слідчого, сторона обвинувачення вважає, що до нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

А тому на підставі вищенаведеного слідчий просить клопотання задовольнити.

В суді встановлено, що підозрюваний та його захисник копію клопотання отримали 30.08.2021 року.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили таке задовольнити з огляду на викладені в клопотанні обставини.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив проти застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу виді домашнього арешту, посилаючись на те, що жодний ризик не підтверджений, підозрюваний та його батьки з"являються на всі виклики слідчого, сприяють слідству, зокрема, забезпечували явку свідків. Також батьки підозрюваного взяли на себе витрати на лікування потерпілої. ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується виключно позитивно, він є студентом стаціонарної форми навчання, навчається та проживає у м. Хуст. А тому обрання відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту позбавить його можливості продовжувати навчання. Просив обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов"язання.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечив проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, зазначивши, що хоче продовжувати навчання, обіцяє з"являтися на всі виклики слідчого, виконувати всі покладені на нього обов"язки. Додав, що надати суду докази проживання в орендованій квартирі в м. Хуст він неможе, оскільки власник квартири не бажає укладати такий договір.
Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, дослідивши долучені матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
В ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
При цьому, слідчий суддя виходить з того, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Тобто, у випадку вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження причетність особи до вчинення кримінального правопорушення не повинна мати категоричного висновку, а свідчити лише про її можливість. Слідчий суддя в жодному випадку не повинен встановлювати причетність особи поза розумним сумнівом.
При прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу слідчий суддя бере до уваги ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, є студентом стаціонарного відділення КЗ «Хустський базовий медичний фаховий коледж».
Батьки обвинуваченого вживають заходи щодо надання допомоги потерпілій у лікуванні, що підтверджується розпискою ОСОБА_8 .
Тому з огляду на наведене враховуючи, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 з метою перешкоджання кримінальному провадженню може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення, а інші більш м"які запобіжні заходи недостатні для запобігання вказаним ризикам, а також враховуючи тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 та дані, які характеризують особу обвинуваченого, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управляння Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студента 3 курсу КЗ "Хустський базовий медичний фаховий коледж", уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду - у нічний період доби з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хв.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця навчання;

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Берегівського РУП ГУНП в Закарпатській області .

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом по 28.10.2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1