БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1089/21
Провадження № 1-кп/730/14/2022
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2022 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальне провадження №0000403 від 19.11.2021р. по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Йосипівка Ульяновського району Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, розлученого, непрацюючого, раніше судимого вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 10.04.2019р. за ч.2 ст.185, ст.360 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі та звільненого 22.09.2020р. на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14.09.2020р. згідно ст.81 КК України умовно-достроково з невідбутим терміном 1 місяць 19 днів, вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 05.08.2021р. за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, -

в скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 був засуджений вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 05 серпня 2021 року, який набрав законної сили 07 вересня 2021 року, за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт. На підставі даного вироку суду 08 вересня 2021 року ОСОБА_4 був поставлений на облік у Ніжинському РС №4 філії ДУ «Центр пробації» у Чернігівській області, де 16 вересня 2021 року у відповідності до ст.37, 40 КВК України засудженого ознайомлено з порядком і умовами відбування даного покарання, необхідність сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених об`єктах, відпрацювати встановлений судом строк громадських робіт, які він зобов`язався виконувати, попереджено про наслідки від його ухилення (можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України). Цього ж дня ОСОБА_4 було видано направлення до КП «Борзна-Комунальник» для відбування покарання за місцем проживання з 17 вересня 2021 року.

Однак, з призначених за графіком на вересень 2021 року 36 годин громадських робіт ОСОБА_4 відбув лише 32 години. З призначених за графіком на жовтень 2021 року 80 годин громадських робіт ОСОБА_4 відбув лише 36 годин. З призначених за графіком на листопад 2021 року 88 годин громадських робіт ОСОБА_4 відбув лише 60 годин. З призначених за графіком на грудень 2021 року 72 годин громадських робіт ОСОБА_4 не відбував жодної години, натомість після 19 листопада 2021 року до КП «Борзна-Комунальник» для відбування громадських робіт взагалі не з`являвся.

Всього з призначених за судовим вироком 200 годин громадських робіт ОСОБА_4 відбув лише 128 години, після чого умисно без поважних причин відмовився виконувати решту 72 годин громадських робіт (200 - 128), тим самим ухилившись від відбування даного покарання.

ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе в пред`явленому обвинуваченні визнав частково і пояснив, що після відпрацювання частини громадських робіт, пов`язаних з постійним рубанням дров, він стомився від цієї важкої праці й попросив надати йому більш легку роботу, на що отримав відмову через її відсутність, хоча за його інформацією така робота була в наявності, в зв`язку з чим і припинив свідомо виходити на громадські роботи. Про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування даного покарання був попереджений. У певні визначені графіком дні збирав на сміттєзвалищі металобрухт, від здачі якого отримував кошти на проживання. В період з 25 по 29 жовтня 2021 року хворів, у нього була висока температура, але до медичних установ не звертався, лікувався самостійно вдома. Просить суворо не карати.

Заслухавши обвинуваченого, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про пробацію» наглядова пробація - це здійснення наглядових та соціально-виховних заходів щодо засуджених до покарань у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт, осіб, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді громадських робіт або виправних робіт, осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, звільнених від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, а також направлення засуджених до обмеження волі для відбування покарання до виправних центрів.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про пробацію» суб`єкти пробації зобов`язані виконувати встановлені законом та покладені на них рішенням суду обов`язки; не вчиняти правопорушень; виконувати законні вимоги персоналу органу пробації; надавати достовірну інформацію персоналу органу пробації.

Відповідно до ч.3 ст.40 КВК України ухиленням від відбування покарання у вигляді громадських робіт є: систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 05 серпня 2021 року, який набрав законної сили 07 вересня 2021 року, ОСОБА_4 був засуджений за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт. На підставі даного вироку суду 08 вересня 2021 року ОСОБА_4 був поставлений на облік у Ніжинському РС №4 філії ДУ «Центр пробації» у Чернігівській області, де 16 вересня 2021 року засудженого ознайомлено з порядком і умовами відбування даного покарання, необхідність сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених об`єктах, відпрацювати встановлений судом строк громадських робіт, які він зобов`язався виконувати, попереджено про наслідки від його ухилення (можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України). Після цього, 16 вересня 2021 року ОСОБА_4 було видано направлення до КП «Борзна-Комунальник» для відбування покарання за місцем проживання з 17 вересня 2021 року, де стосовно засуджено видано відповідне розпорядження про виконання вироку суду.

ОСОБА_4 до виконання вироку приступив 20 вересня 2021 року, коли з призначених за графіком на вересень 2021 року 36 годин громадських робіт ОСОБА_4 відбув лише 32 години (20-24, 27-30). З призначених за графіком на жовтень 2021 року 80 годин громадських робіт ОСОБА_4 відбув лише 36 годин (01, 04-08, 11-13). З призначених за графіком на листопад 2021 року 88 годин громадських робіт ОСОБА_4 відбув лише 60 годин (01-05, 08-12, 15-19) й після 19 листопада 2021 року до КП «Борзна-Комунальник» для відбування громадських робіт взагалі не з`являвся. З призначених за графіком на грудень 2021 року 72 годин громадських робіт ОСОБА_4 не відбув жодної години.

Всього з призначених за вироком суду 200 годин громадських робіт ОСОБА_4 відбув лише 128 години, після чого до виконання свого обов`язку безоплатно виконувати громадські роботи не приступив, тим самим, умисно без поважних причин ухилився від відбування решти 72 (200- 128) годин громадських робіт кримінального покарання.

Крім того, в зв`язку з неналежним виконанням засудженим своїх обов`язків Ніжинським РС №4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 05 жовтня 2021 року та 09 грудня 2021 року оголошувались письмові попередження, відбирались письмові пояснення, в яких роз`яснювались наслідки ухилення від відбування покарання, попереджалось про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України.

Згідно довідок КНП «Борзнянська міська лікарня» №1205 від 20.12.2021р., КНП «БЦПМСД» від 20.12.2021р. ОСОБА_4 за медичною допомогою не звертався й на лікуванні не перебував.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що за час перебування з 08 вересня 2021 року на обліку в Ніжинському РС №4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 зарекомендував себе посередньо, неодноразово порушував порядок і умови відбування покарання у виді громадських робіт, ставився до цього безвідповідально й місяцями їх не відпрацьовував, в зв`язку з чим, йому виносилися письмові попередження та роз`яснювалися наслідки ухилення від відбування покарання, зокрема, можливість притягнення до кримінальної відповідальності. ОСОБА_4 не звертався з заявами про полегшення праці, а в період хвороби займався збором метелобрухту на сміттєзвалищі, нерідко був помічений у нетверезому стані. При спілкуванні з ОСОБА_4 той повідомляв, що не бажає надалі відпрацьовувати громадські роботи, оскільки вони не оплачуються. Проведені з засудженим профілактичні заходи не дали позитивного результату й решту 72 годин громадських робіт ОСОБА_4 не відбув.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що ОСОБА_4 за направленням органу з питань пробації відпрацьовував у КП «Борзна-Комунальник» громадські роботи. Йому було складено графік робіт та визначено їх вид рубання дров та чагарників, з якими засуджений добровільно погодився. Близько трьох тижнів ОСОБА_4 добросовісно відпрацьовував громадські роботи й зауважень до нього не було, але потім перестав з`являтися для їх виконання, на телефонні дзвінки не відповідав; зі слів працівників підприємства, які зустрічали ОСОБА_4 на сміттєзвалищі за збиранням металобрухту, той не хотів більше відпрацьовувати громадські роботи так як за них не платять. ОСОБА_4 з усними чи письмовими заявами про надання більш легкої роботи не звертався, на стан здоров`я не скаржився.

Показання зазначених свідків повністю узгоджуються з дослідженими письмовими матеріалами кримінального провадження й спростовують твердження обвинуваченого про неможливість відпрацювання громадських робіт через стан здоров`я, хворобу та важкий вид робіт.

Зайнятість ОСОБА_4 у зборі металобрухту для отримання джерела доходу, кількаденний перебіг хвороби, не можуть слугувати поважними причинами тривалого невиходу на громадські роботи, так як останні з огляду на приписи ч.1 ст.56 КК України виконуються у вільний від роботи чи навчання час; також стан здоров`я не перешкоджав засудженому працювати для власного матеріального забезпечення.

До того ж, ОСОБА_4 був обізнаний з порядком та умовами відбування громадських робіт, усвідомлював необхідність їх виконання, неодноразово попереджався про наслідки від їх ухилення.

Наведені обставини на думку суду свідчать про свідоме ігнорування ОСОБА_4 застосованого до нього від імені держави заходу примусу, яким є призначене за вироком суду покарання у виді громадських робіт.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, скоїв кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.2 ст.389 КК України, і його дії кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання за вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного.

Як особа, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується задовільно, розлучений, є особою працездатного віку, але офіційно не працює, отримуючи доход від періодичних заробітків, з 09.11.2021р. перебуває на диспансерному обліку в лікаря-нарколога КНП «Борзнянська міська лікарня», раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та є особою, яка має судимість.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Так, суд погоджується з позицією прокурора й не може визнати за пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, які зазначені в обвинувальному акті, оскільки таких обставин не було встановлено під час судового розгляду.

Зокрема, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному кримінальному правопорушенні, висловлення щирого жалю з приводу цього та осуд своєї поведінки, бажання виправити ситуацію, що склалась, та готовність нести кримінальну відповідальність. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Разом з тим, ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав частково та не розкаявся в скоєному, під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не намагався приступити до відпрацювання решти невідбутих громадських робіт.

Активне сприяння розкриттю злочину означає, що винний добровільно в якійсь формі своїми активними діями надає допомогу органам досудового розслідування або суду в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття.

Водночас доказів вчинення ОСОБА_4 вищевказаних дій як на досудовому розслідуванні, так і під час судового провадження, не було надано. Більше того, під час судового розгляду обвинувачений не тільки не проявив активних (ініціативних, енергійних) дій в наданні допомоги суду в з`ясуванні обставин скоєного ним кримінального правопорушення, а й намагався ввести суд в оману при з`ясуванні поважності причин невідбуття громадських робіт (щодо звернення з заявами про полегшення виду робіт).

Прокурором в обвинувальному акті обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, зазначено рецидив злочинів, проте вона підлягає виключенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.

Згідно з ч.1 ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який у відповідності до ст.7 КПК України відноситься до загальних засад кримінального провадження. Складовими елементами даного принципу є юридична визначеність, заборона свавільності.

Також в ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено фундаментальний принцип «ніякого покарання без закону».

Європейський суд з прав людини в п.51 рішення від 14.10.2010р. по справі «Щокін проти України» вказав на необхідність дотримання «якості закону», вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні.

З урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018р., який набрав чинності з 01.07.2020р., приписами ст.12 КК України встановлено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини (ч.1). Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі (ч.2). Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі (ч.3).

В ст.34 КПК України надано визначення поняття «рецидив кримінальних правопорушень», тобто, мова йде як про кримінальні проступки, так і злочини.

Натомість, положеннями п.1 ч.1 ст.67 КК України визначено, що при призначенні покарання обставиною, яка його обтяжує, визнається рецидив злочинів. Водночас, в п.2-4, 6-9, 13 ч.1, ч.2, 4 ст.67 КК України Законом №2617-VIII від 22.11.2018р. слово «злочин» замінено словами «кримінальне правопорушення».

Отже, аналіз зазначених норм законодавства України про кримінальну відповідальність у їх системному взаємозв`язку та з нормами міжнародного права дає підстави для висновку, що передбачену в п.1 ч.1 ст.67 КК України обтяжуючу покарання обставину (рецидив) законодавець поширив лише на кримінальні правопорушення, вчинені у формі злочинів. Інакше ж тлумачення призведе до протиправного та свавільного обмеження прав, свобод та інтересів особи.

Разом з тим, ОСОБА_4 скоїв діяння, передбачене ч.2 ст.389 КК України, яке в силу вимог ч.2 ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, в зв`язку з чим наведена в обвинувальному акті обтяжуюча покарання обставина - рецидив злочинів - в даному випадку не може бути застосована.

Таким чином, виходячи з тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, особи винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, кількості часу невідпрацьованих без поважних причин громадських робіт, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 такий вид покарання як арешт.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме визначеній у ст.50 КК України меті покарання.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.389 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Відповідно до ст.71, 72 КК України до даного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 05 серпня 2021 року й остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) місяців 9 (дев`яти) днів арешту.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 - не обирати.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1