ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/6307/14-к
Провадження № 1-кп/210/11/21

"24" вересня 2021 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження №0000148, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, працює на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» бригадиром зміни, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

з участю:

прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи з кримінальною протиправною самовпевненістю, тобто, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховував на їх відвернення, при цьому вчинив кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, за наступних обставин.

Так, 08 березня 2014 року в світлий час доби, приблизно о 10 годині 15 хвилин, ОСОБА_7 керуючи технічно справним автомобілем «Opel Vivaro» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по сухому покриттю проїзної частини дороги проспекту Металургів з боку вулиці Косіора в напрямку майдану Горького у Дзержинському районі м. Кривого Рогу без пасажирів, зі швидкістю 93,6 км/год., чим порушив вимоги п.12,9 Правил дорожнього руху України, згідно яких:

- 12.9. Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7 на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

В процесі подальшого руху, ОСОБА_7 рухаючись на автомобілі «Opel Vivaro» наближався до регульованого перехрестя проспекту Металургів та вулиці Димитрова, на якому було увімкнено червоний сигнал світлофора, який забороняє рух у відповідному напрямку через перехрестя з боку проспекту Металургів.

В цей же час, до зазначеного регульованого перехрестя по вулиці Димитрова з боку вулиці Рязянова, наближався технічно справний автомобіль «Skoda Felicia» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 із пасажирами ОСОБА_12 та ОСОБА_16 .

ОСОБА_7 , діючи з кримінальною протиправною самовпевненістю, тобто, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховував на їх відвернення, маючи об`єктивну можливість завчасно спостерігати за сигналами світлофору, наближаючись до регульованого перехрестя, на якому з боку проспекту Металургів був увімкнений червоний сигнал світлофору, що забороняв рух транспортним засобам, не прийняв мір до зупинки керованого ним автомобіля, продовжив рух в небезпечному напрямку, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б), 8.7.3 (е) та 8.10 Правил дорожнього руху України, згідно яких:

- «1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків »;

- «2.3 (б) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:... бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну,…»;

- «8.7.3 (е) Сигнали світлофора мають такі значення:… червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.»;

- «8.10 У разі подання світлофором (крім реверсивного) сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м..., перед світлофором, пішохідним переходом, ...не створюючи перешкод для руху пішоходів».

Внаслідок порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, ОСОБА_7 на регульованому перехресті проїжджої частини дороги проспекту Металургів - вулиці Димитрова в Дзержинському районі м. Кривого Рогу, допустив зіткнення керованого ним автомобіля «Opel Vivaro» реєстраційний номер НОМЕР_1 із автомобілем «Skoda Felicia» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 .

В наслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «Skoda Felicia», ОСОБА_12 та ОСОБА_16 отримали тяжкі тілесні ушкодження.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи з кримінальною протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинен був і міг їх передбачити, при цьому вчинив кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, за наступних обставин.

Так, 08.03.2014 року в світлий час доби, приблизно о 10.15 годині ОСОБА_8 перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «Skoda Felicia» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по сухому асфальтному покриттю проїжджої частини дороги вулиці Димитрова з боку вулиці Рязанова в напрямку вулиці Костенко в Дзержинському районі м. Кривого Рогу разом із пасажирами ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , зі швидкістю 93,6 км/год., чим порушив вимог п. 12.9 (б), 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

- п. 12.9 «Водієві забороняється: (б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил»;

- 2.9 Водієві забороняється: (а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

В цей час, по проїзній частині проспекту Металургів з боку вулиці Косіора в напрямку майдану Горького, рухався автомобіль «Opel Vivaro» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 .

В ході подальшого руху транспортних засобів, ОСОБА_8 , наближаючись до регульованого перехрестя вулиці Димитрова та проспекту Металургів маючи об`єктивну можливість спостерігати за встановленим за напрямком його руху, дорожнім знаком 3.29 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого: Дорожні знаки 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 40 км/год.».

Діючи з кримінальною протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинен був і міг їх передбачити, при цьому продовжив рухатись у вказаному напрямку не зменшуючи своєї швидкості.

В результаті порушення вказаних правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, ОСОБА_8 на вказаному регульованому перехресті допустив зіткнення керованого ним автомобіля «Skoda Felicia» реєстраційний номер НОМЕР_2 із автомобілем «Opel Vivaro» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажири автомобіля «Skoda Felicia» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , отримали тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №704 від 12.03.2014 року, встановлено, що ОСОБА_8 , 08.03.2014 року о 12.45 годин перебуває у стані каннабіпоідного сп`яніння.

Відповідно до Висновку судово-медичного експерта №804 від 25.04.2014 року, у потерпілої ОСОБА_16 , малися тілесні ушкодження у вигляді сполучена травма: закрита внутрішньочерепна травма: забій головного мозку 3-го ступеню з контузійним вогнищем в правій гемісфері мізочка, забій стовбура і мізочка, забійна рана голови; закрита травма живота, розрив серозної оболонки тонкої кишки. Субкапсулярний розрив правої нирки, забій нирок, заочеревинна гематома з проривом в черевну порожнину; перелом лонної та сідничної кісток праворуч, забійна рана тулуба; різана рана лівого колінного суглоба. Гемоперітоніум. Шок 1-2-го ступеню. За своїм характером вказані тілесні ушкодження відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Відповідно до Висновку судово-медичного експерта №805 від 25.04.2014 року, у потерпілого ОСОБА_12 малися тілесні ушкодження у вигляді: сполучена травма, закрита внутрішньочерепна травма, забій головного мозку 2-го ступеню із контузійними вогнищами в лівій лобній долі, садна голови, забійні рани голови та обличчя. Субарахноідальний крововилив, закрита травма грудей, розрив правої легені, забій серця, закрита травма живота, розрив печінки, розрив селезінки з послідуючим її видаленням. Заочеревинна гематома ліворуч. Садна правої верхньої кінцівки. Гемопневматоракс праворуч, гемоперетоніум, які за своїм характером відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Відповідно до Висновку експерта №58/27-305 від 17.11.2014 року, встановлено, що водій автомобіля «Opel Vivaro» ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «Skoda Felicia» діючи у відповідності до вимог п.8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля «Skoda Felicia» ОСОБА_8 не мав технічної можливості при фактичній швидкості руху 93,6 км/год. запобігти зіткненню з автомобілем «Opel Vivaro». В діях водія ОСОБА_7 з керування автомобілем «Opel Vivaro» вбачається невідповідність вимогам п.8.7.3 (е) ПДР України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з ДТП, що настала. В діях ОСОБА_8 з керування автомобілем «Skoda Felicia» вбачається невідповідність вимогам п.12.9 (б) та дорожнього знаку 3.29 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з ДТП.

Відповідно до Висновку комісійної комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 1337/1338-14 від 22.08.2014 року, встановлено, що кут між поздовжньою віссю автомобіля «Шкода Фелісія» р.н. НОМЕР_2 та поздовжньою віссю автомобіля «Опель Віваро» р.н. НОМЕР_1 становить приблизно 90 градусів. З технічної точки зору, а також з урахуванням взаємного розташування автомобілів на момент первинного контакту, місце зіткнення розташовувалось на відстані 0,3 м. від початку сліду № 1а. Місце зіткнення автомобілів «Шкода Фелісія» р.н. НОМЕР_2 та «Опель Віваро» р.н. НОМЕР_1 , у поперечному напрямку, розташовувалося на відстані 17,4 19,3 м. від електроопори № 50, у поздовжньому напрямку 10,7 м. перед електроопорою №50. Мінімальна швидкість руху автомобілів «Опель Віваро» р.н. НОМЕР_1 та «Шкода Феліція» р.н. НОМЕР_2 , виходячи з переміщення центрів ваги від місця зіткнення до кінцевого положення (без врахування пошкодження на автомобілях), становить не менш ніж 55,9 км/год та 60,4 км/год. Враховуючи характер переміщення автомобіля «Опель Віваро» р.н. НОМЕР_1 при заданій ДТП, а також отриманий ним комплекс пошкоджень, мінімальна швидкість його руху у момент зіткнення з автомобілем «Шкода Феліція» р.н. НОМЕР_2 (первинного контакту) становила приблизно 93,6 км/год. Враховуючи характер переміщення автомобіля «Шкода Феліція» р.н. НОМЕР_2 при заданій ДТП, а також отриманий ним комплекс пошкоджень, мінімальна швидкість його руху у момент зіткнення з автомобілем «Опель Віваро» р.н. НОМЕР_1 (первинного контакту) становила приблизно 93,6 км/год. З технічної точки зору слід зазначити, що відсутність слідової інформації, що характеризує напрям та характер переміщення їх від місця зіткнення до місця повної зупинки, складність визначення кута між подовжніми осями автомобілів на момент первинного контакту (в експертній практиці визначення кута допускається в межах +/- 5) можуть мати деякий вплив на величини швидкості автомобіля «Опель Віваро» р.н. НОМЕР_1 і «Шкода Феліція» р.н. НОМЕР_2 , у зв`язку з чим встановлені величини швидкостей можуть мати мінімальне значення.

Відповідно до Висновку комісійної судової автотехнічної експертизи №19932 від 21.05.2018 року, встановлено, 1.2.3. 1-й варіант згідно показань водія автомобіля «Opel Vivaro» ОСОБА_7 (автомобіль «Opel Vivaro» рухався на сигнал світлофора, що дозволяє рух). В даній дорожньо-транспортній обстановці водій автомобіля «Opel Vivaro» ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 12.3,12.4 та 12.9 б) Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Opel Vivaro» ОСОБА_7 при русі з максимально дозволеною швидкістю в населених пунктах 60 км/год. мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем «Skoda Felicia» з моменту виникнення небезпеки шляхом виконання вимог п.п. 12.3, 12.4 та 12.9 б) Правил дорожнього руху України. При цьому, дії водія автомобіля «Opel Vivaro» ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п. 12.3, 12.4 та 12.9 б) Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В даному варіанті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Skoda Felicia» ОСОБА_8 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 8.7.3 е) та п. 8.10 Правил дорожнього руху України. При русі автомобіля «Skoda Felicia» перед дорожньо-транспортною пригодою зі швидкістю 93,6 км/год в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Skoda Felicia» ОСОБА_8 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.4 та п. 12.9 б) Правил дорожнього руху України. В даному варіанті дорожньо-транспортної ситуації технічна можливість попередити зіткнення транспортних засобів, зі сторони водія автомобіля «Skoda Felicia» ОСОБА_8 визначалась виконанням вимог п. 8.7.3 е) та п. 8.10 Правил дорожнього руху України, для чого у нього були відсутні перешкоди технічного характеру. При цьому дії водія автомобіля «Skoda Felicia» ОСОБА_8 не відповідали вимогам п.8.7.3 е) та п.8.10 Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. При русі автомобіля «Skoda Felicia» зі швидкістю 93,6 км/год дії водія ОСОБА_8 не відповідали вимогам п.12.4 та п.12.9 б) Правил дорожнього руху України, але, з технічної точки зору, по причині, вказаній у дослідницькій частині даного висновку, дані невідповідності не знаходились в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. 2-й варіант - згідно показань водія автомобіля «Skoda Felicia» ОСОБА_8 (автомобіль «Skoda Felicia» рухався на сигнал світлофора, що дозволяє рух). В даному варіанті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Opel Vivaro» ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.8.7.3 е) та п.8.10 Правил дорожнього руху України. При русі автомобіля «Opel Vivaro» перед дорожньо-транспортною пригодою зі швидкістю 93,6 км/год. в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Opel Vivaro» ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.12.4 та п.12.9 б) Правил дорожнього руху України. В даному варіанті дорожньо-транспортної ситуації технічна можливість попередити зіткнення транспортних засобів, зі сторони водія автомобіля «Opel Vivaro» ОСОБА_7 визначалась виконанням вимог п.8.7.3 е) та п.8.10 Правил дорожнього руху України, для чого у нього були відсутні перешкоди технічного характеру. При цьому, дії водія автомобіля «Opel Vivaro» ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.8.7.3 е) та п.8.10 Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. При русі автомобіля «Opel Vivaro» зі швидкістю 93,6 км/год. дії водія ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.12.4 та п.12.9 б) Правил дорожнього руху України, але, з технічної точки зору, по причині, вказаній у дослідницькій частині висновку, дані невідповідності не знаходились в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожньо-транспортній обстановці водій автомобіля «Skoda Felicia» ОСОБА_8 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.12.3, 12,4 та 12.9 б) Правил дорожнього руху України. В даному варіанті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Skoda Felicia» ОСОБА_8 при русі з максимально дозволеною швидкістю в населених пунктах 60 км/год. мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем «Opel Vivaro» з моменту виникнення небезпеки шляхом виконання вимог п.п. 12.3, 12.4 та 12.9 б) Правил дорожнього руху України. Для цього у водія ОСОБА_8 були відсутні перешкоди технічного характеру. При цьому дії водія «Skoda Felicia» ОСОБА_8 не відповідали вимогам п.п.12.3, 12.4 та 12.9 б) Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди із доданою схемою до протоколу огляду місця ДТП від 08.03.2014 року.

З боку потерпілого ОСОБА_12 подано Позовну заяву до ОСОБА_7 , співвідповідач ТОВ «Страхове товариство Домінанта» та ОСОБА_8 , співвідповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до позовних вимог, потерпілий ОСОБА_12 просив суд солідарно стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в якості відшкодування матеріальної шкоди 32 415,00 грн. (тридцять дві тисячі чотириста п`ятнадцять гривень), моральної шкоди в сумі 100 000 ,00 грн. (сто тисяч гривень) та витрати на правову допомогу в сумі 2 500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень).

З боку потерпілої ОСОБА_13 подано Цивільний позов до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в порядку ст.128 КПК України.

Відповідно до позовних вимог, потерпіла ОСОБА_13 просила суд солідарно стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в якості відшкодування матеріальної шкоди 24 927,55 грн. (двадцять чотири тисячі дев`ятсот двадцять сім гривень п`ятдесят п`ять копійок) та моральну шкоду в сумі 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень).

Від представника АТ «СГ «ТАС» ОСОБА_17 до суду надійшли заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що позивач ОСОБА_12 , станом на 26.11.2015 року не звертався до АТ «СГ «ТАС» для отримання страхового відшкодування в порядку, передбаченому законодавством, внаслідок чого, питання про виплату страхового відшкодування не розглядалося, а отже звернення позивача до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів є безпідставним, оскільки факту порушення прав, свобод чи інтересів з боку АТ «СГ «ТАС» не було. На даний час АТ «СГ «ТАС», відповідно до чинного законодавства України не має підстав для здійснення виплати страхового відшкодування, оскільки позивачем не дотриманий передбачений законодавством порядок отримання страхового відшкодування. Просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з АТ «СГ «ТАС» матеріальної, моральної шкоди завданої внаслідок ушкодження здоров`я та витрат на правову допомогу за безпідставністю та необґрунтованістю.

Потерпіла ОСОБА_13 у судовому засіданні свій Цивільний позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. При призначенні міри покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , просила суд призначити їх най суворіше покарання за ч.2 ст.286 КК України.

Потерпілий ОСОБА_12 у судовому засіданні свою позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. При призначенні міри покарання обвинуваченим поклався на розсуд суду. В подальшому надав заяву до суду про розгляд справи без його участі.

На початку судового розгляду, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (кожен окремо) вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, визнали частково, у зв`язку з чим, з урахуванням позицій учасників судового провадження, суд установив наступний порядок дослідження доказів: допитати обвинувачених, потерпілих, свідків, дослідити матеріали кримінального провадження.

Допитаний у судовому засіданні 25.11.2019 року обвинувачений ОСОБА_8 , вину визнав частково, а саме: не визнає перевищення швидкості та перебування у стані канабіоїдного сп`яніння та зазначив, що 08.03.2014 року приблизно о 09.00 годині ранку в інформаційній службі «Віват Таксі» отримав замовлення з «Гданцевки» до «Юніона», приїхав, забрав двох людей, ОСОБА_12 сів спереду на пасажирське сидіння, а ОСОБА_16 сіла позаду. Направились в сторону «Юніона», рухався по вул. Димитрова зі швидкістю 55-60 км/год. Під`їхав до світлофору на перехресті, горів зелений сигнал, на циферблаті була цифра 5, не гальмував. Побачив вже на перехресті що справа наближався автомобіль та миттєво стався удар в праву сторону в середину його автомобіля. З якою швидкістю рухався цей автомобіль не знає. Після удару нічого не пам`ятає. Потім пам`ятає як його знайомий в цей же день возив у лікарню здавати аналізи, поставили діагноз перебування у стані канабіоїдного сп`яніння. Висновок оскаржував у суді, але йому було відмовлено в задоволенні позову. Приходив у лікарню до потерпілих, мама ОСОБА_18 сказала краще допомогти ОСОБА_19 , допомагав мамі ОСОБА_19 по мірі можливостей. У вирішенні питання щодо цивільних позовів потерпілих, поклався на розсуд суду.

Крім того, після завершення судового розгляду, у судовому засіданні 23.09.2021 року, ОСОБА_8 просив пробачення у потерпілих за те що сталось, але змінив свою позицію щодо часткового визнання вини, і посилаючись на те, що він не порушував правил дорожнього руху, свою вину взагалі не визнав та вважає, що винуватою особою в даній дорожньо-транспортній пригоді лише ОСОБА_7 , тому, просив суд його виправдати і винести відносно нього виправдовувальний вирок.

Допитаний у судовому засіданні 25.11.2019 року обвинувачений ОСОБА_7 , вину також визнав частково, і зазначив, що 08.03.2014 року поїхав на Соцмісто за квітами дружині, із ОСОБА_20 направлявся в «Шелтер» в сторону кільця 95 кварталу, під`їхав до перехрестя було приблизно 09.30 10.00 година, горів зелений сигнал світлофору. Справа було дуже ярке сонце, тому дивився на світлофор зліва. З якою швидкістю точно їхав не пам`ятає, напевно 50 кілометрів за годину, автомобіль залишився на третій передачі. Поспішав, оскільки була призначена зустріч на 10.00 годину. Автомобіль, який рухався зліва направо не бачив. Після зіткнення його почало крутити, розбив головою скло, машина заїхала на бордюр та врізалася в тополю. Шкода ОСОБА_21 була на правій стороні та врізалася в кут будинку, бачив що придавило чоловіка. Вийшовши зі своєї машини, відтягнули машину ОСОБА_22 та достали ОСОБА_18 , поряд був чоловік медик сказав не чіпати його, дістали ОСОБА_23 з заднього сидіння, вона була без свідомості. Приїхала швидка, він від допомоги відмовився. Приїхав слідчий та вони поїхали на медичний огляд на стан сп`яніння. У ОСОБА_24 було встановлено стан сп`яніння, а у нього ні. Що саме сталося він так і не зрозумів, знову додав, що автомобіля Шкоду не бачив. У вирішенні питання щодо цивільних позовів потерпілих, поклався на розсуд суду.

Крім того, після завершення судового розгляду, у судовому засіданні 23.09.2021 року, ОСОБА_7 просив пробачення у потерпілих за те що сталось, і змінив свою позицію щодо часткового визнання вини, а саме, свою вину у вчиненні даного злочину визнав повністю, і готовий понести будь-яке покарання за його вчинення, однак просив суд не позбавляти його волі, оскільки має на сім`ю, трьох неповнолітніх дітей, і бажає брати участь у їх вихованні.

Допитаний у судовому засіданні 15.01.2020 року, потерпілий ОСОБА_12 показав, що ОСОБА_8 впізнав, повідомив, що 08.03.2014 року були з його дівчиною ОСОБА_25 на «Гданцівкі», замовили таксі для того, щоб їхати на роботу в розважальний центр «Юніон», що розташований по вул. Димитрова, на роботу не поспішали, часу було достатньо. Під`їхав таксист, сіли в машину, він справа від водія, а ОСОБА_25 позаду. Коли проїздили центральний ринок подивився на спідометр, швидкість була 80 км/год. На перехресті вул. Димитрова сталося ДТП. Бачив справа білий мікроавтобус. Водій перед перехрестям не гальмував, швидкість була більше ніж 60 км/год., на який колір світлофора проїхали не пам`ятає, самого зіткнення також не пам`ятає, оскільки втратив свідомість. У вирішенні питання щодо міри покарання обвинуваченим, поклався на розсуд суду.

Допитана у судовому засіданні 21.02.2020 року потерпіла ОСОБА_13 показала, що пам`ятає як 08.03.2014 року ОСОБА_12 викликав таксі, спустилися у під`їзді, сіли в таксі, вона сиділа позаду посередині та трималася за обидва сидіння, а також тримала сумку. Бачила, що їхали на останні три секунди зеленого світлофора, далі нічого не пам`ятає, оскільки місяць була без свідомості. Все це пригадала лише у 2015 році, коли втратила свідомість, була вагітна. Після ДТП нирка працює лише на десять відсотків, на спині спати не може взагалі, відкритий куприк. Цивільний позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі та стягнути з обвинувачених матеріальну шкоду, яку понесла вона та її батьки на купівлю ліків та виробів медичного призначення та моральну шкоду, оскільки внаслідок ДТП вона втратила звичний ритм життя, має проблеми зі здоров`ям. Враховуючи те, що увесь період часу з моменту ДТП до сьогоднішнього дня, ніхто з обвинувачених не цікавився як вона себе почуває, чи потрібна будь-яка допомога, тощо. Матеріальну шкоду не відшкодовано взагалі, тому, при призначенні міри покарання, просила суд призначити їм найсуворіше покарання.

Допитаний у судовому засіданні 21.02.2020 року, свідок ОСОБА_26 показав, що 08.03.2014 року зі своїм другом йшли біля 4 школи до пішохідного переходу на перехресті, зупинились, оскільки миготів зелений сигнал світлофору. Бачили, що один з водіїв на Опелі Віваро їхав з боку Соцміста на останні секунди червоного сигналу світлофора, а легковий автомобіль їхав з боку вул. Димитрова на останні секунди зеленого світлофора. Обидва водії закінчували маневр на останніх секундах світлофора. Також пам`ятає, що як був миготливий зелений сигнал світлофора для легкового автомобіля, саме в цей момент трапилося ДТП та таксі влетіло в будинок.

Допитаний у судовому засіданні 16.09.2020 року, експерт ОСОБА_27 показав, що він працює експертом Дніпропетровського НДЕКЦ. Висновок, який надавав підтверджує, робив висновок на підставі наданих вихідних даних, які були встановлені слідством до призначення експертизи, а саме: водій автомобілю «Опель Віваро» - ОСОБА_28 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «Шкода Фелісія», діючи у відповідності до вимог п. 8.7.3 е ПДР. Водій автомобілю «Шкода Фелісія» - ОСОБА_29 не мав технічної можливості при фактичній швидкості руху 93,6 км/год. запобігти зіткненню з автомобілем «Опель Віваро». По другому питанню: в діях водія ОСОБА_28 з керування автомобілем «Опель Віваро» вбачається невідповідність вимогам п.8.7.3 (е) ПДР, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з ДТП що настала. В діях водія ОСОБА_29 з керування автомобілем «Шкода Фелісія» вбачається невідповідність вимогам п. 12.9.б та дорожнього знаку 3.29 ПДР, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з ДТП. Дії обох водіїв привели до настання ДТП. В напрямку руху автомобіля «Шкода Фелісія» до перехрестя був встановлений знак обмеження швидкості 40 км/год., отже водій повинен був до перехрестя знизити швидкість до такої, що не перевищує 40 км/год., водій всупереч вимог дорожнього знаку рухався зі швидкістю, яка була встановлена слідством 93,6 км/год. У даному випадку виходить, що зупиночний шлях автомобіля при швидкості 93,6 км/год. на порядок вищий, ніж при швидкості 40 км/год., по факту водій зміг би зупинитися, якби їхав 40 км/год. до місця зіткнення, отже перевищивши швидкість водій сам позбавив себе можливості запобігти ДТП з застосуванням гальмування. Крім того, якби водій автомобілю «Шкода Фелісія» рухався із зазначеною на знаку швидкістю 40 км/год., при зближенні транспортних засобів в момент виникнення небезпеки навіть не досягнув би перехрестя та не доїхав би до пр. Металургів. При огляді місця події був присутній у якості спеціаліста. Після зіткнення «Опель Віваро» правою стороною контактував з деревом, на правому узбіччі відносно свого напрямку, таким чином передня вісь авто залишалася перед бордюром на проїзній частині а задня вісь була на тротуарі. Автомобіль «Шкода Фелісія» знаходився на тротуарі з правої сторони по ходу руху автомобілю «Опель Віваро» стояв на колесах, але на той час експерту повідомили, що автомобіль перевертали. Фотографував те, що було на той момент коли він приїхав. На фототаблиці є слід від колеса автомобіля «Шкода Фелісія», коли вона виїжджала на бордюр після удару. Обидва автомобілі рухалися, сталося перехресне зіткнення, «Опель Віваро» придає свою частину енергії а «Шкода Фелісія» передає свою частину енергії. Після зіткнення «Шкода Фелісія» відкидається під кутом та пересувається в заносі. «Опель Віваро» розкручується під кутом приблизно 270 градусів і також виходить на узбіччя, тобто після зіткнення вони пересуваються в одному напрямку по силі, напрямку і імпульсу. Слід на бордюрі і пошкоджене праве заднє колесо на автомобілі «Шкода Фелісія» свідчать про те, що машина могла бути перевернута але найбільш вірогідно тільки після виїзду на бордюр та після контакту з бордюром. Щодо перекидання та пересування внаслідок самого удару на лівій стороні «Шкода Фелісія» не було слідів, які б свідчили про те, що вона пересувалась на боку лівої сторони, по правій стороні, де вм`ятина та сліди контакту, там були інші траси тобто після контакту з бордюром почав перевертатися, контактував з трансформаторною будкою, яка була пофарбована суріком та у нього на правому крилі є сліди цього суріку і на трансформаторній будці ці сліди знаходилися нижче ніж саме крило, тобто автомобіль був перевернутий, лежав на боку коли контактував з будкою яка прилягає до будинку, але до виїзду на бордюр він не сунувся на боку, там немає ніяких ознак. Автомобіль «Шкода Фелісія» після удару рухався в заносі і перше колесо, яке уперлось могло спричинити підйом однієї сторони. На лівій стороні автомобілю не було характерних пошкоджень що машина пересувалася на лівому боку. Як спеціаліст, який виїжджав на місце ДТП та проводив огляд, може допустити тільки одне: «Шкода Фелісія» могла перекинутися на бік, але вже на тротуарі, за межами проїзної частини коли виїхала на височину. Вихідні дані були задані слідством, задана швидкість, а він вже встановлював механізм зближення транспортних засобів, механізм ДТП, ніяких суперечностей в частині заданої швидкості не знайшов коли перевіряв дані. Після зіткнення пересування іде по витратам кінетичної енергії, за методикою яка використовувалася. Швидкість була встановлена попередньою експертизою та задана слідством, він її не встановлював. Відстань в момент виникнення небезпеки вирахувана саме із заданої слідством швидкості 93,6 км/год. Віддаленість автомобілів розраховувалася тільки з фактичної швидкості руху автомобілів.

Допитаний у судовому засіданні 01.02.2021 року, експерт ОСОБА_30 показав, щодо на даний час архівного зразка Висновку комісійної комплексної експертизи № 1337/1338-14 від 22.08.2014 року немає, термін зберігання п`ять років, але на час складання експертизи вихідні дані мались у експерта. Висновок підтверджує. Повідомив, що під час перехресного зіткнення кут був майже 90 градусів, підвищення швидкості було не можливе, можливість прискорення руху автомобіля «Шкода Фелісія» у зв`язку із зіткненням з автомобілем «Опель Віваро» не вирішувалася. «Опель Віваро» контактував зі « ОСОБА_22 » в праву частину, обставина, що «Шкода Феліція» була перевернута може вплинути на швидкість «Опель Віваро» а не на швидкість «Шкоди Феліція», ця обставина жодним чином не впливатиме, експерт робив розрахунок з мінімально можливих переміщень, розрахунок проводився з розрахунком енергії автомобіля, в будь-якому випадку швидкість «Опель Віваро» була більше ніж якби просто авто переміщувався на колесах. Кількість оборотів автомобілю «Опель Віваро» не враховувались, оскільки дані надані не були. Чи враховувався контакт з деревом не пам`ятає, вираховувався кут зіткнення, чим більше була відстань тим більше була швидкість, оскільки розрахунки залежать від швидкості помноженої на масу, експерт виходив з початкових даних які йому були надані з протоколу огляду місця ДТП.

Вищевказані покази потерпілих, свідків та експертів є логічними, послідовними та взаємопов`язаними, що узгоджуються між собою.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Так, відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а відповідно до ч.2 ст.91 та ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування вини покладено на прокурора, як сторону обвинувачення.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. При цьому, жоден доказ не має наперед встановленої сили, що відповідає вимогам ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Не зважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, їх провина повністю підтверджується показами потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , показами свідка ОСОБА_26 , показами експертів ОСОБА_27 та ОСОБА_30 , а також дослідженими під час судового розгляду матеріалами кримінального провадження №0000148 від 08.03.2014 року, а саме:

- Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000148 від 08.03.2014 року щодо внесення відомостей за повідомленням про ДТП зі спричиненням потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_16 тяжких тілесних ушкоджень, з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.286, ч.1 ст.286 КК України (Том 1, а.с.1-2);

- Рапортом щодо анонімного повідомлення на лінію «102» про дорожньо-транспортну пригоду з потерпілими (Том 1, а.с.3);

- Рапортом щодо повідомлення на лінію «102» з 2-ї лікарні про надання допомоги ОСОБА_12 та ОСОБА_16 (Том 1, а.с.4);

- Протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 08.03.2014 року, в присутності понятих ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , за участю експерта ОСОБА_27 , схемою до протоколу дорожньо-транспортної пригоди від 08.03.2014 року, чорновою схемою визначення належності слідів переміщення транспортних засобів та додатком до протоколу огляду місця ДТП від 08.03.2014 року (Том 1, а.с.11-21);

- Ілюстративною таблицею до протоколу огляду місця ДТП, яка мала місце 08.03.2014 року на перехресті проїзних частин пр. Металургів вул. Димитрова (Том 1, а.с.24-28);

- Інформаційною довідкою КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» ДОР від 15.03.2014 року, відповідно до якої ОСОБА_12 , 1990 р.н. та ОСОБА_33 , 1991 р.н. з 08.03.2014 року знаходяться на стаціонарному лікуванні (Том 1, а.с.30);

- Постановою про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні від 11.03.2014 року, відповідно до якої автомобіль «Шкода Фелісія» реєстраційний номер НОМЕР_2 визнаний речовим доказом та переданий під розписку на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 та розпискою (Том 1, а.с.31-32);

- Постановою про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні від 11.03.2014 року, відповідно до якої автомобіль «Opel Vivaro» реєстраційний номер НОМЕР_1 визнаний речовим доказом та переданий під розписку на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 та розпискою (Том 1, а.с.33-34);

- Постановою про залучення представника потерпілого від 29.04.2014 року, відповідно до якої ОСОБА_34 залучено до участі у кримінальному провадженні №0000148 в якості представника потерпілого (Том 1, а.с.54);

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.10.2014 року, за участю ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , спеціаліста ОСОБА_27 , в присутності понятих ОСОБА_37 , ОСОБА_32 та задіяних статичних автомобілів «Опель Віваро» «Шкода Фелісія» (Том1, а.с.96-97);

- Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 16.04.2014 року, за участю архіваріуса Валея, відповідно до якого було тимчасово вилучено матеріали історії хвороби на ім`я ОСОБА_12 та ОСОБА_16 (Том 1, а.с.100);

- Висновком експерта № 805 від 25.04.2014 року, відповідно до якого у гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з урахуванням медичних документів маються наступні тілесні ушкодження: сполучена травма, закрита внутрішньочерепна травма, забій головного мозку 2-го ступеню із контузійними вогнищами в лівій лобній долі, садна голови, забійні рани голови та обличчя. Субарахноідальний крововилив, закрита травма грудей, розрив правої легені, забій серця, закрита травма живота, розрив печінки, розрив селезінки з послідуючим її видаленням, заочеревинна гематома ліворуч, садна правої верхньої кінцівки. Гемопневматоракс праворуч, гемоперетоніум. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. П.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ від 17.01.1995 р. №6. Тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, або при ударі об такі ж предмети, що могло бути в обстановці дорожньо-транспортної пригоди в середині салону автомобіля. Давність виявлених ушкоджень (згідно медичним документам) може відповідати 08.03.2014 року (Том 1, а.с. 102-103);

- Висновком експерта № 804 від 25.04.2014 року, відповідно до якого у гр. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з урахуванням медичних документів маються наступні тілесні ушкодження: сполучена травма: закрита внутрішньочерепна травма: забій головного мозку 3-го ступеню з контузійним вогнищем в правій гемісфері мізочка, забій стовбура і мізочка, забійна рана голови; закрита травма живота, розрив серозної оболонки тонкої кишки, субкапсулярний розрив правої нирки, забій нирок, заочеревинна гематома з проривом в черевну порожнину; перелом лонної та сідничної кісток праворуч, забійна рана тулуба; різана рана лівого колінного суглоба. Гемоперітоніум. Шок 1-2-го ступеню. За своїм характером вказані тілесні ушкодження відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. П.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ від 17.01.1995 р. №6. Всі тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, або при ударі об такі ж предмети, різана рана від гостро-ріжучого предмета, яким міг бути скалок розбитого скла, або любий предмет з такими ж властивостями, що могло бути в обстановці дорожньо-транспортної пригоди в середині салону автомобіля. Давність виявлених ушкоджень (згідно медичним документам) може відповідати 08.03.2014 року та схематичним зображенням до акту (Том 1, а.с.105-107);

- Постановою про зміну кваліфікації злочину від 28.04.2014 року, відповідно до якої змінено кваліфікацію злочину у кримінальному провадженні № 0000148 з ч.1 ст.286 КК України на ч.2 ст.286 КК України (Том 1, а.с.108-109);

- Постановою про призначення комплексної авто-технічної та транспортно-трасологічної експертизи від 31.03.2014 року (Том 1, а.с.140);

- Висновком комісійної комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи по кримінальному провадженню №0000148 №1337/1338-14 від 22.08.2014 року, відповідно до якої кут між поздовжньою віссю автомобіля «Шкода Феліція» р.н. НОМЕР_2 та поздовжньою віссю автомобіля «Опель Віваро» р.н. НОМЕР_1 становить приблизно 90 градусів. З технічної точки зору, а також з урахуванням взаємного розташування автомобілів на момент первинного контакту, місце зіткнення розташовувалось на відстані 0,3 м. від початку сліду № 1а. Місце зіткнення автомобілів «Шкода Феліція» р.н. НОМЕР_2 та «Опель Віваро» р.н. НОМЕР_1 , у поперечному напрямку, розташовувалося на відстані 17,4 19,3 м. від електроопори №50, у поздовжньому напрямку 10,7 м. перед електроопорою №50. Мінімальна швидкість руху автомобілів «Опель Віваро» р.н. НОМЕР_1 та «Шкода Феліція» р.н. НОМЕР_2 , виходячи з переміщення центрів ваги від місця зіткнення до кінцевого положення (без врахування пошкодження на автомобілях), становить не менш ніж 55,9 км/год та 60,4 км/год. Враховуючи характер переміщення автомобіля «Опель Віваро» р.н. НОМЕР_1 при заданій ДТП, а також отриманий ним комплекс пошкоджень, мінімальна швидкість його руху у момент зіткнення з автомобілем «Шкода Феліція» р.н. НОМЕР_2 (первинного контакту) становила приблизно 93,6 км/год. Враховуючи характер переміщення автомобіля «Шкода Феліція» р.н. НОМЕР_2 при заданій ДТП, а також отриманий ним комплекс пошкоджень, мінімальна швидкість його руху у момент зіткнення з автомобілем «Опель Віваро» р.н. НОМЕР_1 (первинного контакту) становила приблизно 93,6 км/год. З технічної точки зору слід зазначити, що відсутність слідової інформації, що характеризує напрям та характер переміщення їх від місця зіткнення до місця повної зупинки, складність визначення кута між подовжніми осями автомобілів на момент первинного контакту (в експертній практиці визначення кута допускається в межах +/- 5) можуть мати деякий вплив на величини швидкості автомобіля «Опель Віваро» р.н. НОМЕР_1 і «Шкода Феліція» р.н. НОМЕР_2 , у зв`язку з чим встановлені величини швидкостей можуть мати мінімальне значення (Том 1, а.с.115-139);

- Постановою про призначення авто-технічної експертизи від 29.10.2014 року з вихідними даними (Том 1, а.с.141-142);

- Висновком експерта №58/27-305 від 17.11.2014 року, відповідно до якого водій автомобіля «Opel Vivaro» ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «Skoda Felicia» діючи у відповідності до вимог п.8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля «Skoda Felicia» ОСОБА_8 не мав технічної можливості при фактичній швидкості руху 93,6 км/год. запобігти зіткненню з автомобілем «Opel Vivaro». В діях водія ОСОБА_7 з керування автомобілем «Opel Vivaro» вбачається невідповідність вимогам п.8.7.3 (е) ПДР України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з ДТП, що настала. В діях ОСОБА_8 з керування автомобілем «Skoda Felicia» вбачається невідповідність вимогам п.12.9 (б) та дорожнього знаку 3.29 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з ДТП (Том 1, а.с.145-149);

- Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.03.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_8 08.03.2014 року о 12.45 годин перебував у стані каннабіпоїдного сп`яніння (Том 1, а.с.163);

- Повідомленням про підозру від 24.11.2014 року, згідно якого, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (Том 1, а.с.172-174);

- Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.03.2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 08.03.2014 року о 12.35 годин ознак сп`яніння не виявлено (Том 1, а.с.191);

- Повідомленням про підозру від 24.11.2014 року, згідно якого, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (Том 1, а.с.198-201);

- Висновком комісійної судової автотехнічної експертизи №19932 від 21.05.2018 року, відповідно до якого встановлено, що 1.2.3. 1-й варіант згідно показань водія автомобіля «Opel Vivaro» ОСОБА_7 (автомобіль «Opel Vivaro» рухався на сигнал світлофора, що дозволяє рух). В даній дорожньо-транспортній обстановці водій автомобіля «Opel Vivaro» ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 12.3, 12.4 та 12.9 б) Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Opel Vivaro» ОСОБА_7 при русі з максимально дозволеною швидкістю в населених пунктах 60 км/год. мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем «Skoda Felicia» з моменту виникнення небезпеки шляхом виконання вимог п.п. 12.3, 12.4 та 12.9 б) Правил дорожнього руху України. При цьому, дії водія автомобіля «Opel Vivaro» ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п. 12.3, 12.4 та 12.9 б) Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В даному варіанті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Skoda Felicia» ОСОБА_8 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 8.7.3 е) та п. 8.10 Правил дорожнього руху України. При русі автомобіля «Skoda Felicia» перед дорожньо-транспортною пригодою зі швидкістю 93,6 км/год в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Skoda Felicia» ОСОБА_8 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.4 та п. 12.9 б) Правил дорожнього руху України. В даному варіанті дорожньо-транспортної ситуації технічна можливість попередити зіткнення транспортних засобів, зі сторони водія автомобіля «Skoda Felicia» ОСОБА_8 визначалась виконанням вимог п. 8.7.3 е) та п. 8.10 Правил дорожнього руху України, для чого у нього були відсутні перешкоди технічного характеру. При цьому дії водія автомобіля «Skoda Felicia» ОСОБА_8 не відповідали вимогам п. 8.7.3 е) та п. 8.10 Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. При русі автомобіля «Skoda Felicia» зі швидкістю 93,6 км/год дії водія ОСОБА_8 не відповідали вимогам п. 12.4 та п. 12.9 б) Правил дорожнього руху України, але, з технічної точки зору, по причині, вказаній у дослідницькій частині даного висновку, дані невідповідності не знаходились в причинному зв`явку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. 2-й варіант - згідно показань водія автомобіля «Skoda Felicia» ОСОБА_8 (автомобіль «Skoda Felicia» рухався на сигнал світлофора, що дозволяє рух). В даному варіанті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Opel Vivaro» ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.8.7.3 е) та п.8.10 Правил дорожнього руху України. При русі автомобіля «Opel Vivaro» перед дорожньо-транспортною пригодою зі швидкістю 93,6 км/год. в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Opel Vivaro» ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.12.4 та п.12.9 б) Правил дорожнього руху України. В даному варіанті дорожньо-транспортної ситуації технічна можливість попередити зіткнення транспортних засобів, зі сторони водія автомобіля «Opel Vivaro» ОСОБА_7 визначалась виконанням вимог п.8.7.3 е) та п.8.10 Правил дорожнього руху України, для чого у. нього були відсутні перешкоди технічного характеру. При цьому, дії водія автомобіля «Opel Vivaro» ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.8.7.3 е) та п.8.10 Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. При русі автомобіля «Opel Vivaro» зі швидкістю 93,6 км/год. дії водія ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.12.4 та п.12.9 б) Правил дорожнього руху України, але, з технічної точки зору, по причині, вказаній у дослідницькій частині висновку, дані невідповідності не знаходились в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожньо-транспортній обстановці водій автомобіля «Skoda Felicia» ОСОБА_8 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.12.3,12,4 та 12.9 б) Правил дорожнього руху України. В даному варіанті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Skoda Felicia» ОСОБА_8 при русі з максимально дозволеною швидкістю в населених пунктах 60 км/год. мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем «Opel Vivaro» з моменту виникнення небезпеки шляхом виконання вимог п.п. 12.3, 12.4 та 12.9 б) Правил дорожнього руху України. Для цього у водія ОСОБА_8 були відсутні перешкоди технічного характеру. При цьому дії водія «Skoda Felicia» ОСОБА_8 не відповідали вимогам п.п.12.3, 12.4 та 12.9 б) Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди із доданою схемою до протоколу огляду місця ДТП від 08.03.2014 року(Том 2, а.с.229-238).

Вищевказані висновки експертів належним чином аргументовані та вмотивовані, відповідають вимогам ст.ст. 85, 86 КПК України, а отже є належними та допустимими доказами.

Зазначені вище докази винуватості обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є такими, що доповнюють одне одного, є повними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України.

Суд, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а у своїй сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_7 , доводи прокурора та захисника обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України.

Суд не бере до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_7 з приводу того, що він рухався на дозволяючий зелений сигнал світлофору, оскільки, такі обставини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, і повністю спростовуються показами свідка ОСОБА_26 , який чітко зазначив, що автомобіль Віваро рухався з боку Соцміста на останні секунди червоно світлофору, а легковий автомобіль їхав з боку вул. Димитрова на останні секунди зеленого світлофора.

Керуючись вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_7 суд враховує, що ним вчинено необережний злочин проти безпеки руху, який відповідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме, ОСОБА_7 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває. За місцем мешкання характеризується посередньо. Одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_38 , 2003 року народження, ОСОБА_39 , 2008 року народження та ОСОБА_40 , 2018 року народження. Працює на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» електрослюсарем черговим по ремонту устаткування, свою вину у скоєному злочині визнав лише після проведення повного судового розгляду.

Обставин, що пом`якшують покарання згідно вимог ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_7 кримінального правопорушення з необережності, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ст.286 ч.2 КК України.

Розглядаючи питання про призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення обвинуваченого ОСОБА_7 права керування транспортними засобами та враховуючи положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 зі змінами «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд бере до уваги те, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_41 та ОСОБА_12 спричинено тяжкі тілесні ушкодження, ДТП сталося на регульованому перехресті, обвинуваченим ОСОБА_7 на момент винесення вироку завдані матеріальні збитки потерпілим відшкодовано не було. Крім того, даних про те, що ОСОБА_7 використовує власний транспортний засіб для заробітку, матеріали справи не містять, тому, суд приходить до висновку про наявність необхідності призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Однак, суд приходить до висновку, що перевиховання і виправлення ОСОБА_7 цілком можливе без ізоляції від суспільства, тому його допустимо звільнити від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі, встановивши випробувальний термін та зобов`язавши щомісячно з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 листопада 2014 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в рамках даного кримінального провадження.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого ОСОБА_7 під час досудового розслідування застосовувався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, і в судовому засіданні клопотання прокурором про застосування відносно нього іншого запобіжного заходу не заявлялося, суд приходить до висновку, що до дня набрання цим вироком законної сили, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, необхідно залишити без змін.

Суд не бере до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_8 з приводу того, що він не перебував у наркотичному сп`янінні, оскільки, такі обставини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, і повністю спростовуються Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.03.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_8 08.03.2014 року о 12.45 годин перебував у стані каннабіпоїдного сп`яніння (Том 1, а.с.163).

Відповідно до ст.21 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягає кримінальній відповідальності.

Суд також не бере до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_15 щодо обставин невірних вихідних даних у зв`язку з неврахуванням того, що переміщення автомобіля «Шкода Феліція» після зіткнення у перевернутому стані, оскільки, такі обставини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, і повністю спростовуються наявними доказами у кримінальному провадженні, а саме, висновками експертів та показами експертів ОСОБА_27 та ОСОБА_42 . Крім того, під час проведення досудового слідства, будь-які зауваження або клопотання з цього приводу, під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, ні від ОСОБА_8 , ні від його захисника-адвоката ОСОБА_15 , не надходили.

Такі доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, суд розцінює лише як намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинення даного злочину, оскільки, така позиція у останнього з`явилась лише під час судового розгляду справи у суді, і постійно намагався затягнути розгляд справи шляхом заявлення клопотань про призначення додаткових експертиз та заявленням відводу головуючому по справі.

Таким чином, суд, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а у своїй сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_8 , доводи прокурора та доводи захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.286 КК України.

Керуючись вимогами ст.65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_8 суд враховує, що ним вчинено необережний злочин проти безпеки руху, який відповідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме, ОСОБА_8 раніше не судимий, вчинив злочин перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, на обліку у лікаря-психіатра не перебував і не перебуває. Перебуває під профілактичним наглядом лікаря-нарколога з березня 2014 року з приводу вживання канабіоїдів зі шкідливими наслідками. За місцем мешкання характеризується позитивно. Одружений, не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , вину у скоєному злочині не визнав.

Обставин, що пом`якшують покарання згідно вимог ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_8 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.286 ч.2 КК України.

Розглядаючи питання про призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення обвинуваченого ОСОБА_8 права керування транспортними засобами та враховуючи положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 зі змінами «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд бере до уваги те, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_41 та ОСОБА_12 спричинено тяжкі тілесні ушкодження, ДТП сталося на регульованому перехресті, станом на момент ДТП ОСОБА_8 перебував у стані наркотичного сп`яніння, на момент винесення вироку завдані матеріальні збитки та моральну шкоду потерпілим відшкодовано не було. Крім того, даних про те, що ОСОБА_8 використовує власний транспортний засіб для заробітку матеріали справи не містять, тому, суд приходить до висновку про наявність необхідності призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Однак, оскільки перевиховання і виправлення ОСОБА_8 цілком можливе без ізоляції його від суспільства, то останнього допустимо звільнити від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі, встановивши випробувальний термін та зобов`язавши щомісячно з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.11.2014 року відносно ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту в рамках даного кримінального провадження, термін дії якого сплив.

У зв`язку з тим, що у судовому засіданні клопотання прокурором про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 не заявлялося, суд вважає за необхідним обрати відносно останнього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до моменту набрання цим вироком законної сили.

Арешт на майно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час досудового розслідування кримінального провадження не накладався.

Питання про речові докази, слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до Позовної заяви, ОСОБА_12 просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 32 415,00 грн., моральну шкоду в сумі 100 000,00 грн. та в якості відшкодування судових витрат на правову допомогу 2 500,00 грн.

Згідно Цивільного позову ОСОБА_13 , остання просила суд стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 матеріальної шкоди у сумі 24 927,55 грн. та моральної шкоди в сумі 100 000,00 грн.

Вислухавши доводи учасників кримінального провадження, з приводу позовних вимог та заперечень до них, дослідивши матеріали кримінального провадження і надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам, а також майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи те, що Позовна заява ОСОБА_12 та Цивільний позов ОСОБА_13 подані до суду потерпілими про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, на підставі правил ст.ст. 23, 1166 ЦК України, суд вбачає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в частині матеріальної шкоди, та стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 солідарно матеріальну шкоду у розмірі 32 415,00 грн. на користь ОСОБА_12 та у розмірі 24 927,55 грн. на користь ОСОБА_13 , оскільки, розмір матеріальної шкоди встановлений в ході судового розгляду, вина обвинувачених у справі доведена, а матеріальна шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.286 КК України, у кримінальному провадженні обвинуваченими до цього часу не відшкодована. Потерпілим дійсно була завдана матеріальна шкода неправомірними діями обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно вимог ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, суд враховуючи, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які полягали у порушенні Правил безпеки дорожнього руху, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди, потерпілій ОСОБА_13 та потерпілому ОСОБА_12 спричинено тяжкі тілесні ушкодження, чим заподіяно моральну шкоду, отримані травми перешкоджають можливості активної і повноцінної їх життєдіяльності. Також судом прийнято до уваги і те, що потерпілі перенесли душевні страждання та фізичний біль, обумовлений спричиненими їм тяжкими тілесними ушкодженнями, переживали шок та емоційний стрес, а негативні наслідки вчинення злочину потягли за собою тривале нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучення фізичних, душевних та матеріальних ресурсів на їх подолання і компенсацію, час від часу потерпілі продовжують лікування.

Вирішуючи розмір моральної шкоди, яка підлягає компенсації, враховуючи обставини дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), поведінку обвинувачених після ДТП, під час досудового розслідування та під час судового розгляду, наслідків ДТП, суд приходить до висновку, що сума на відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. на користь кожного потерпілого, є обґрунтованою.

Так, суд безумовно погоджується з позицією потерпілих, що в наслідок вказаної ДТП, вони потребували тривалого лікування, в наслідок чого, останні зазнали моральних страждань, їх спосіб життя значно змінився, а тому, виходячи із вимог розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, а саме, солідарне стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на користь ОСОБА_12 моральної шкоди в сумі 100 000, 00 грн. та на користь ОСОБА_13 моральної шкоди в сумі 100 000,00 грн.

Щодо вимог позивача ОСОБА_12 про солідарне стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч.1 та ч.3 ст.133 ЦПК України).

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.118 КПК України, процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.

У відповідності до ч.2 ст.120 КПК України передбачено, що витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ч.1 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

На підтвердження витрат на правову допомогу потерпілим ОСОБА_12 було надано Квитанцію № 47 від 07.02.2015 року на суму 2 500 гривень, щодо сплати за послуги адвоката.

Суд не бере до уваги заперечення представника АТ «СГ «ТАС» ОСОБА_17 на позовну заяву ОСОБА_12 , оскільки, позовних вимог щодо стягнення з АТ «СГ «ТАС» матеріальних чи моральних збитків, завданих в результаті ДТП, позивачем не заявлено та такі обставини не були предметом судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачів та вважає за необхідне солідарно стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду у розмірі 32 415,00 грн., моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн., а також, витрати на правову допомогу у розмірі 2 500,00 грн. на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду у розмірі 24 927,55 грн. та моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн.

Процесуальні витрати за проведення: Висновку експерта № 58/27-305 від 17.11.2014 року у розмірі 983,84 грн., Висновку комісійної комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 1337/1338-14 від 22.08.2014 року у розмірі 8880,00 грн., в порядку ст.ст. 122-124 КПК України, слід стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 75,76 КК України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1168 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробувальним терміном на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1, 2, ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , у виді особистого зобов`язання залишити без змін, до набрання цим вироком законної сили.

Визнати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробувальним терміном на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1, 2, ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання цим вироком законної сили, обрати відносно ОСОБА_8 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладанням на нього наступних обов`язків: 1) прибувати по першому виклику до суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він на даний час проживає без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Позовну заяву ОСОБА_12 до ОСОБА_7 , співвідповідач ТОВ «Страхове товариство Домінанта» та ОСОБА_8 , співвідповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду в сумі 32 415,00 (тридцять дві тисячі чотириста п`ятнадцять гривень 00 копійок), моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень 00 копійок) та витрати на правову допомогу у розмірі 2 500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).

Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити у повному обсязі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду в сумі 24 927,55 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот двадцять сім гривень п`ятдесят п`ять копійок) та моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_7 , на користь держави витрати за проведення: Висновку експерта №58/27-305 від 17.11.2014 року у розмірі 491,92 грн. (чотириста дев`яносто одна гривня дев`яносто дві копійки) та Висновку комісійної комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №1337/1338-14 від 22.08.2014 року у розмірі 4440,00 грн. (чотири тисячі чотириста сорок гривень) з призначенням платежу: за експертизу №58/27-305 від 17.11.2014 року та №1337/1338-14 від 22.08.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_8 , на користь держави витрати за проведення: Висновку експерта №58/27-305 від 17.11.2014 року у розмірі 491,92 грн. (чотириста дев`яносто одна гривня дев`яносто дві копійки) та Висновку комісійної комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №1337/1338-14 від 22.08.2014 року у розмірі 4440,00 грн. (чотири тисячі чотириста сорок гривень) з призначенням платежу: за експертизи №58/27-305 від 17.11.2014 року та №1337/1338-14 від 22.08.2014 року.

Речові докази:

- автомобіль «Шкода Фелісія» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно розписки переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили, залишити останньому за належністю;

- автомобіль «Opel Vivaro» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно розписки переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 - після набрання вироком законної сили, залишити останньому за належністю.

Матеріали кримінального провадження №0000148 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі №210/6307/14-к, провадження №1-кп/210/11/21.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1