ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі
Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 25.10.2021 року в кримінальному провадженні №0000011 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 25 жовтня 2021 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого 07.10.2021 року Заставнівським районним судом за ст.126-1 КК України на 1 рік обмеження волі, звільненого від відбування покарання з випробування на 1 рік на підставі ст.75 КК України, визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України і йому призначено покарання у виді 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 07.10.2020 року остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 1 рік 3 місяці обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, а також в порушення Закону України « Про запобігання та протидію домашньому насильству», протягом 2019-2020 року, систематично,

ЄУНСС 716/124/21 провадження №11кп/822/473/21 головуючий у 1 інстанціїПухарєваО.
неодноразово, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та

бажаючи їх настання, з метою приниження своєї сестри ОСОБА_8 , з якою він перебуває в сімейних відносинах, тобто вони спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні обов`язки, з особистих мотивів, маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до ОСОБА_8 , що призвело до психологічних страждань останньої, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, в тому числі втрати самооцінки, позитивних емоцій, негативних переживань, тощо.

А саме ОСОБА_7 неодноразово, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи підґрунтя, вчиняв по відношенню до своєї сестри ОСОБА_8 дії, виражені в словесних образах, висловлюванні в її адресу нецензурної лайки, тим самим спричинив останній емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її психічному здоров`ю, що виразилось у формі пониження самооцінки, втрати позитивних емоцій, тощо.

Так, 04.06.2020 р. о 14 год. 42 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи по місцю проживання в стані алкогольного сп`яніння за адресою АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно сестри ОСОБА_8 , що вразилось в образах її нецензурними словами, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

За дії, вчиненні 04.06.2020 р., постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11.06.2020 р. ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Продовжуючи свої систематичні протиправні дії, 23.08.2020 р. біля 15 год. 00 хв. та 15 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи про місцю проживання в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно сестри ОСОБА_8 , що виразилось в її образах нецензурними словами, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

За дії, вчинені 23.08.2020 р., постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 27.10.2020 р. провадження по справі про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Продовжуючи свої протиправні дії, 11.11.2020р. біля 17 год.30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи по місцю свого проживання в стані алкогольного спяніння, вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо сестри ОСОБА_8 , яке виразилось в образах її нецензурними словами, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Також 05.12.2020р. біля 18 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи по місцю проживання в сані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно сестри ОСОБА_8 , що виразилось в образах її нецензурними словами, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

За дії, вчинені 11.11.2020 р. та 05.12.2020 р. постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 09.12.2020 р. ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Крім цього, 21.01.2021 р. біля 10 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно сестри ОСОБА_8 , що виразилось в образах її нецензурними словами та погрозах фізичною розправою.

На цей вирок суду захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та виправдати ОСОБА_7 у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу кримінального правопорушення.

На обґрунтування своїх вимог захисник вказував, що обвинувачений в судовому засіданні не визнав свою вину та вказував, що конфлікти між ним та сестрою відбуваються після смерті їхньої матері через спадкування майна. Також захисник вказував, що завжди, коли обвинувачений приходить до дому в стані алкогольного сп`яніння, потерпіла ОСОБА_8 провокує його підзахисного на конфлікт, обзиває його, після чого викликає працівників поліції і останні складають на останнього протоколи про вчинення адміністративних правопорушень.

Ще апелянт вказував, що свідків вчинення обвинуваченим домашнього насильства щодо сестри не встановлено, остання тривалий час хворіє на гіпертонічну хворобу і підвищення артеріального тиску в ОСОБА_8 пов`язано не з протиправними діями обвинуваченого, а з наявністю в останньої хронічного захворювання.

Ще вказував, що скоєння домашнього насильства обвинуваченим спростовується рапортом працівника карного розшуку, з якого вбачається, що свідків вчинення обвинуваченим протиправних дій ОСОБА_7 не встановлено.

Також апелянт зазначав, що в справі відсутні показання лікарів про те, що останні приїжджали на виклики до потерпілої ОСОБА_8 , а також відсутні показання сестри потерпілої, яка, зі слів останньої, викликала швидку медичну допомогу для неї.

На подану апеляційну скаргу прокурор ОСОБА_9 подав заперечення, в яких просив оскаржуваний вирок залишити без змін.

В суд апеляційної інстанції обвинуваченитй ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_8 не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги адвоката є необґрунтовані і в задоволенні поданої апеляційної скарги необхідно відмовити.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, що наведені у вироку, повністю підтверджується дослідженими доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки в поданій апеляційній скарзі не оспорюється факт систематичного вчинення обвинуваченим по місцю проживання сварок з сестрою ОСОБА_8 , в ході яких він останню ображав нецензурними словами, погрожував їй фізичною розправою та вчиняв такі дії в стані алкогольного сп`яніння, в цій ухвалі не наводяться докази на підтвердження вказаних обставин.

З матеріалів провадження вбачається, що за вчинення правопорушень, передбачених ст.173-2 ч.2 КУпАП щодо потерпілої ОСОБА_8 , вчинених обвинуваченим 04.06.2020 р., 05.12.2020 р., 11.11.2020 р., Заставнівським районним судом Чернівецької області ОСОБА_7 притягувався до адміністративної відповідальності, а за дії, вчинені обвинуваченим 23.08.2020 р. щодо потерпілої ОСОБА_8 , провадження за ст.173-2 ч.2 КУпАП судом закрито 27.10.2020 р. у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Ці обставини встановлені судом першої інстанції і не оспорюються апелянтом.

Крім того, ні в суді першої інстанції, ні в поданій апеляційній скарзі не оспорюється факт вчинення ОСОБА_7 21.01.2021 р. біля 10 год. домашнього насильства щодо ОСОБА_8 , яке виразилось в нанесенні їй образ в нецензурній формі та погрозах фізичною розправою.

З показань потерпілої ОСОБА_8 , даних нею в суді першої інстанції, вбачається, що брат систематично вчиняє з нею сварки та конфлікти, в ході яких, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ображає її нецензурними словами, погрожує їй фізичною розправою. Вона турбується про свого брата, але той, перебуваючи в стані сп`яніння, агресивно реагує на її зауваження. Так, 04.06.2020 р. брат виганяв її з будинку, ображав її нецензурними словами, в листопаді 2020 р. також лаявся, забороняв їй палити в грубці, говорив, що не буде так, як вона хоче, кидався на неї з ножом, в січні 2021 року ОСОБА_7 також виражався в її адресу нецензурними словами, виганяв її з будинку. Дії обвинуваченого призводять до виникнення в неї нервових стресів, вона змушена викликати лікарів та вживати заспокійливі медичні препарати. Такі психологічні страждання призводять до її поганого самопочуття, погіршення настрою, втрати позитивних емоцій.

З протоколу слідчого експерименту та фототаблиці до нього вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 в ході проведення цієї слідчої дії показував та демонстрував як він вчиняв в будинку по місцю проживання сварку та інші дії щодо ОСОБА_8 (т.1 а.с.80-82).

Відповідно до змісту ст.126-1 КК України, домашнє насильство це умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, після постановлення щодо нього вироку суду, систематично продовжує вчиняти протиправні дії щодо своєї сестри, з якою перебуває в сімейних відносинах, які виражаються у вчиненні правопорушень, передбачених ст.173-2 ч.2 КУпАП.

Так, судом встановлено, що 05.12.2020 р. та 11.11.2020 р. ОСОБА_7 двічі вчинив правопорушення, передбачені ст.173-2 ч.2 КУпАП щодо потерпілої ОСОБА_8 , а також 21.01.2021 року біля 10 год. 00 хв. він вчинив по місцю проживання домашнє насильство психологічного характеру щодо сестри ОСОБА_8 , яке виразилось в нанасенні їй образ в нецензурній формі та погрозах застосування фізичної розправи.

Вказані протиправні дії обвинуваченого є систематичними, вчиняються ним щодо своєї сестри ОСОБА_8 , з якою він перебуває в сімейних відносинах, призводять до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої.

А тому дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд правильно кваліфікував за ст.126-1 КК України.

Посилання апелянта на те, що досудовим слідством не встановлено свідків вчинення протиправних дій обвинуваченим, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки обвинуваченому інкримінується вчинення домашнього насильства, яке вчиняється не в громадському місці, де можуть бути очевидці вчинення протиправних дій.

Той факт, що в справі відсутні показання лікарів, які приїжджали на виклики до потерпілої, в даному випадку не спростовують сам факт викликів та приїзду лікарів швидкої медичної допомоги для надання допомоги потерпілій. Апелянт також не навів спростувань щодо цих обставин.

А тому колегія суддів вважає, що висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтовані.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65, 71 КК України.

Підстав для скасування оскаржуваного вироку немає, а тому в задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-
У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 відмовити, а вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 25 жовтня 2021 року в кримінальному провадженні №0000011 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя