Дата документу 09.12.2021 Справа № 328/2713/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 328/2713/21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11сс/807/1010/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Токмацького районного суду Запорізької області від 13 жовтня 2021 року, якою клопотання прокурора Токмацького відділу Пологівської окружної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна, в рамках кримінального провадження внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000461 від 07 жовтня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.355 КК України, задоволено частково та накладено арешт на вилучений під час проведення огляду предмету від 07 жовтня 2021 року навпроти ВП №3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області за адресою: м.Токмак, вул.Центральна, 43, автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150» (JTЕBU3FJ20K059579), державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, 2013 року випуску, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_6 , з метою забезпечення збереження зазначеного речового доказу, шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження, без позбавлення права користування; в іншій частині клопотання відмовлено,

за участю прокурора ОСОБА_9 - в режимі відеоконференції з приміщенням Токмацького районного суду Запорізької області,

представника власника майна ( ОСОБА_6 ) адвоката ОСОБА_7 .

Представник власника майна ( ОСОБА_6 ) адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Токмацького районного суду Запорізької області від 13 жовтня 2021 року, якою клопотання прокурора Токмацького відділу Пологівської окружної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000461 від 07 жовтня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.355 КК України, задоволено частково та накладено арешт на вилучений під час проведення огляду предмету від 07 жовтня 2021 року навпроти ВП №3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області за адресою: м.Токмак, вул.Центральна, 43, автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150» (JTЕBU3FJ20K059579), державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, 2013 року випуску, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_6 , з метою забезпечення збереження зазначеного речового доказу, шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження, без позбавлення права користування; в іншій частині клопотання відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що транспортний засіб має значення для доведення обставин кримінального провадження, у якому об`єктивно існує потреба у проведенні необхідних слідчих дій, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що арешт зазначеного у клопотанні автомобіля відповідає встановленим законодавством завданням запобігти можливості його знищення, зіпсування, приховування, відчуження.

В апеляційній скарзі представник власника майна ( ОСОБА_6 ) адвокат ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, а висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і слідчим суддею істотно порушено вимоги Кримінального процесуального закону України, зокрема щодо неприпустимості накладання арешту на майно без наявності доказів та обґрунтованих доводів на користь такого виключного втручання в права та свободи особи.

Апелянт вважає, що арешт майна ОСОБА_6 не є необхідним обмеженням його права, гарантованого ст.41 Конституції України та ст.1 Протоколу № 1 Європейської конвенції з прав людини.

Прокурором взагалі не зазначено в клопотанні, які саме сліди кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч.2 ст.355 КК України, містяться в/на автомобілі ОСОБА_10 .

Зброя, вилучена органом досудового розслідування у присутності відповідного експерта, не відноситься до вогнепальної, підтвердженням чого є відповідні дозволи на таку зброю, надані слідчому під час огляду.

ОСОБА_6 не має процесуального статусу (не затримувався за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та йому не повідомлялось про підозру) у межах кримінального провадження №0000461, яке порушене за фактом кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч.2 ст.355 КК України. Крім того, ОСОБА_6 жодного разу не викликано до органу досудового розслідування для допиту у зазначеному кримінальному провадженні.

Також апелянт зазначає, що 07 жовтня 2021 року, органом досудового розслідування проведено огляд належного ОСОБА_6 автомобіля, за результатами якого будь-яких слідів злочинів, передбачених ч.1 ст.263 та ч.2 ст.355 КК України, або інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту вчинення кримінальних правопорушень за допомогою зазначеного автомобіля - не виявлено, що підтверджується відповідним протоколом огляду.

Після огляду автомобіля, його було тимчасово вилучено до СВ ВП №3 Пологівького РВП ГУНП в Запорізькій області.
У зв`язку з викладеним представник вважає, що на теперішній час потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_6 та не існує підстав в застосуванні арешту його майна, адже це суперечить вимогам КПК України щодо наявності підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження та практики Європейського суду з прав людини.
Орган досудового розслідування так і не вказав, які саме сліди та якого саме кримінального правопорушення може містити на собі автомобіль ОСОБА_6 навіть після проведеного огляду даного автомобіля, і не надав суду жодного доказу на підтвердження можливості такого існування.

Проте, 13 жовтня 2021 року слідчий суддя Токмацького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , при ухваленні рішення, яке оскаржується, зазначила лише, що прокурором начебто доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, а це є підставою для застосування арешту майна.

При ухвалені рішення, яке оскаржується, слідчим суддею залишені без уваги роз`яснення Узагальнення від 07 лютого 2014 року щодо неможливості прийняття ухвали про арешт майна особи, визначеної у пп.2 п.2.6 (щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна), що фактично у сукупності з формальним дослідженням доказів та іншими істотними порушеннями вимог КПК України призвело до ухвалення необґрунтованого рішення.

Згідно з ухвалою слідчого судді, до Токмацького районного суду Запорізької області надійшло клопотання прокурора Токмацького відділу Пологівської окружної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження №0000461 від 07 жовтня 2021 року за попередньою правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.355 КК України, в якому просив накласти арешт на майно, зазначене в клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що в СВ відділення №3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області перебуває об`єднане кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000461 від 07 жовтня 2021 року, за попередньою правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень за ч.1 ст.263, ч.2 ст.355 КК України.

07 жовтня 2021 року приблизно о 14:14 годин невстановлені особи чоловічої статі, знаходячись на трьох автомобілях " TOYOTA ", на території СФГ "Клиновий" по вулиці Зарічна, 32 в селі Благодатне Пологівського району Запорізької області, без передбаченого законом дозволу, незаконно зберігали при собі предмети, зовні схожі на вогнепальну зброю.

07 жовтня 2021 року вказані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000461 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що кваліфікується як носіння, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Крім того, 07 жовтня 2021 року приблизно о 14:14 годин невстановлені особи чоловічої статі, діючи за попередньою змовою, групою осіб, перебуваючи на трьох автомобілях " TOYOTA ", на території СФГ "Клиновий" по вулиці Зарічна, 32 в селі Благодатне Пологівського району Запорізької області, демонструючи предмети зовні схожі на зброю, насильно примушували директора вказаного СФГ - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання цивільно-правових зобов`язань щодо переоформлення прав власності на майно СФГ "Клиновий", поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я, в результаті чого частина вказаного майна була пошкоджена.

07 жовтня 2021 року вказані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000462 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України, що кваліфікується як примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, вчинене за попередньою змовою групою осіб поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я, з пошкодженням майна.

07 жовтня 2021 року прокурором Токмацького відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 кримінальне провадження за №0000461 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та кримінальне провадження за №0000462 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України, об`єднанні під спільним №0000461.

07 жовтня 2021 року, в ході проведення огляду предмету на проти ВП №3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області за адресою: м.Токмак, вул.Центральна, 43 проведено огляд та вилучено до ВП №3 наступне майно:

1) автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado 150» (JTЕBU3FJ20K059579) чорного кольору д/н НОМЕР_1 .

2) техпаспорти на автомобілі: «Toyota Land Cruiser PRADO 150» д/н НОМЕР_1 ; техпаспорт на автомобіль «Toyota Land Cruiser 200» д/н НОМЕР_3 ; техпаспорт на автомобіль «Toyota Land Cruiser 200» д/н НОМЕР_4 , які упаковані в спец-пакет № SUD2056398.

Вилучені в ході проведення огляду предмети, було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, про що 07 жовтня 2021 року, винесено відповідну постанову.

Відповідно до рапорту начальника СКП ВП №3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області підполковника поліції ОСОБА_12 від 07 жовтня 2021 року, було встановлено що на автомобілях виявлених на місці скоєння кримінальних правопорушень, були закріплені державні номерні знаки, що не відповідають належності автомобіля:

1. TOYOTA LAND CRUISER 200, д/н НОМЕР_5 , вказаний державний номерний знак в дійсності відповідає автомобілю TOYOTA RAV 4, 2018 р.в., білого кольору, ТОВ «Віва еліт», м.Дніпро, проспект Олександра Поля, 33. При звірці vin-коду автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200 ( НОМЕР_6 ), було встановлено, що державний номерний знак вказаного автомобілю у дійсності - НОМЕР_3 , який на праві власності належить гр. ОСОБА_13 , АДРЕСА_1 ;

2. TOYOTA LAND CRUISER 200, д/н НОМЕР_7 , вказаний державний номерний знак в дійсності відповідає автомобілю Мерседес GL 63 AMG, 2013 р.в., чорного кольору, який належить гр. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає: АДРЕСА_2 . При звірці vin-коду вказаного автомобілю TOYOTA LAND CRUISER 200 ( НОМЕР_8 ), було встановлено, що державний номерний знак вказаного автомобілю у дійсності - НОМЕР_4 , який на праві власності належить гр. ОСОБА_15 , АДРЕСА_3 .

3. TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, д/н НОМЕР_9 , вказаний державний номерний знак відповідає в дійсності автомобілю TOYOTA LAND ROVER SPORT, 2020 р.в., чорного кольору, ПП «Лєон», м.Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 59 А/6. При звірці vin-коду вказаного автомобілю TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150 ( НОМЕР_10 ), було встановлено, що державний номерний знак вказаного автомобілю у дійсності - НОМЕР_11 , який на праві власності належить гр. ОСОБА_6 , АДРЕСА_4 .

З матеріалів провадження, показів потерпілих та свідків вбачається, що 07 жовтня 2021 року на територію СФГ «Клиновий» на трьох автомобілях «Toyota» з номерами « НОМЕР_12 » приїхали невідомі озброєні особи із вогнепальною зброєю, які погрожували потерпілим та свідкам, з метою вирішення питань спадкування між спадкоємцями після померлого голови СФГ «Клиновий». В подальшому, по приїзду співробітників поліції, два автомобілях «Toyota» покинули місце події. Один автомобіль «Toyota», разом із трьома свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів, були вилучені до ВП №3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області.

Прокурор вважає необхідним накласти арешт на вищевказані предмети (об`єкти), оскільки вони визнані речовими доказами, що підтверджується відповідною постановою, яка є чинною.

Заслухавши доповідь судді; представника власника майна ( ОСОБА_6 ) адвоката ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст.173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На думку колегії суддів, слідчим суддею зазначених вимог закону враховано не в повній мірі при розгляді клопотання, з огляду на таке.
Як убачається з матеріалів провадження, прокурор Токмацького відділу Пологівської окружної прокуратури ОСОБА_8 , звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначено, що в разі несвоєчасного арешту тимчасово вилученого майна зацікавлені особи можуть знищіти, зіпсувати, приховати або відчужити майно, яке має важливе значення для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, та у подальшому буде використано в якості доказів обставин, які встановлюються у кримінальному провадженні, та забезпечення збереження речових доказів.
На підтвердження доводів клопотання прокурором наданий витяг з ЄРДР за №0000461 від 07 жовтня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.355 КК України, та інші копії документів, якими, на думку ініціатора клопотання, підтверджується необхідність зазначеного арешту.
В той же час, клопотання слідчого не містить будь-яких посилань на докази, а матеріали провадження і самих доказів, на підтвердження того, що автомобіль TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150 ( НОМЕР_13 ) та три технічні паспорти на автомобілі: «Toyota Land Cruiser PRADO 150» д/н НОМЕР_1 ; «Toyota Land Cruiser 200» д/н НОМЕР_3 ; «Toyota Land Cruiser 200» д/н НОМЕР_4 , дійсно відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Так, речовими доказами, відповідно до вимог ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
В клопотанні міститься формальне посилання на те, що забезпечення арешту необхідно з метою збереження речового доказу.
Проте, в клопотанні конкретно не зазначено, яке саме доказове значення має вищевказане майно, з огляду на правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, відомості про які внесені до ЄРДР.
Тобто, клопотання слідчого, всупереч вимогам ч.2 ст.171 КПК України, не містить належного обґрунтування необхідності вказаного арешту.
З огляду на викладене, не є переконливими доводи клопотання про те, що зазначене у цьому клопотанні майно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.
Дослідивши надані суду матеріали, колегія суддів доходить висновку, що ініціатором клопотання не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, та не доведено що унаслідок застосування вищевказаного арешту може бути виконано завдання, для виконання якого подано клопотання.
Всупереч вимогам ст.132 КПК України, на викладене слідчий суддя уваги не звернув та без наявності для цього достатніх підстав дійшов передчасного висновку про необхідність накладення вищевказаного арешту.
Сам по собі факт винесення слідчим постанови про визнання будь-якого майна речовим доказом у провадженні не може безумовно свідчити про те, що таке майно дійсно відповідає критеріям речового доказу, визначеним ст.98 КПК України. Вказаний факт має бути доведений слідчим та прокурором, чого в цьому випадку не зроблено.
Отже, колегія суддів вважає, що жодної з передбачених законом підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, як і самої доцільності такого арешту в цьому випадку не доведено у встановленому законом порядку.
З огляду на зазначене, доводи представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , викладені в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді, є слушними.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що, всупереч вимогам ст.ст.94, 370 КПК України, слідчий суддя не здійснив повного і всебічного дослідження всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення клопотання, не оцінив додані до клопотання докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, без достатніх для цього підстав наклав вищевказаний арешт, та свої висновки належним чином не вмотивував в оскаржуваній ухвалі, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Враховуючи зазначене, вказана ухвала слідчого судді не може бути визнана законною та обґрунтованою та підлягає безумовному скасуванню, з постановленням нової ухвали - про відмову у задоволенні клопотання прокурора.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Токмацького районного суду Запорізької області від 13 жовтня 2021 року, якою клопотання прокурора Токмацького відділу Пологівської окружної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000461 від 07 жовтня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.355 КК України, задоволено частково та накладено арешт на вилучений під час проведення огляду предмету від 07 жовтня 2021 року навпроти ВП №3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області за адресою: м.Токмак, вул.Центральна, 43, автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150» (JTЕBU3FJ20K059579), державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, 2013 року випуску, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_6 , з метою забезпечення збереження зазначеного речового доказу, шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження, без позбавлення права користування. В іншій частині клопотання відмовлено, скасувати.

Відмовити у задоволенні вищезазначеного клопотання прокурора.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4