Справа №584/171/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/871/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
Іменем України

28 вересня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 584/171/18 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Путивльського районного суду Сумської області від 06.05.2021, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Київ та мешканцю АДРЕСА_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому

продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави,

установила:

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосувати відносно нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або нічний домашній арешт, оскільки має тяжку хворобу гепатит «С» і перебуваючи під вартою не може належним чином лікуватися. Крім того, зазначає, що під вартою він перебуває з 28.12.2017, а запобіжний захід відносно нього був неодноразово продовжений та всі подані прокурором клопотання мають ідентичний зміст із зазначенням одних і тих самих підстав, що свідчить про автоматичність. Зазначає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК прокурором не підтверджені, так як жодних доказів існування таких не наводиться, розмір застави є надмірним для нього.

ОСОБА_9 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК, а саме у тому, що близько 14:30 перебуваючи у під`їзді п`яти поверхового будинку АДРЕСА_3 скоїв напад на ОСОБА_10 з метою заволодіння майном останнього. Під час нападу, ОСОБА_9 застосовуючи небезпечне для життя та здоров`я насильство, умисно наніс ОСОБА_10 близько п`яти ударів кулаками в область голови останнього, від яких він впав, спричинивши тим самим потерпілому легкі тілесні ушкодження, що призвело до розладу здоров`я. Потім ОСОБА_9 заволодів грошовими коштами потерпілого на загальну суму 233090 грн.

Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 06.05.2021 обвинуваченому ОСОБА_9 продовжений строк тримання під вартою до 10:00 03.07.2021 включно та визначено заставу у розмірі 50-ти прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 113500 грн. З огляду на тривалий строк перебування обвинуваченого під вартою, який перевищує мінімальний термін покарання, визначений санкцією ч. 1 ст. 187 КК, суд першої інстанції дійшов висновку, що ризик його переховування від суду дещо зменшився. Однак, враховуючи, що ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень і на даний час на розгляді Буринського районного суду Сумської області перебуває інше кримінальне провадження відносно нього за ч. 2 ст. 345 КК, тому суд дійшов висновку, що ризик вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення є актуальним, як і ризик впливу на свідків.

Приймаючи до уваги те, що сторони кримінального провадження в судове засідання не з`явились, захисник ОСОБА_11 надала суду клопотання про розгляд справи за відсутності обвинуваченого та захисника, прокурор ОСОБА_12 також надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, то колегія суддів вважає за необхідне провести апеляційний розгляд без участі сторін судового провадження та без фіксації судового засідання технічними засобами, що узгоджується з ч. 4 ст. 107 та ч. 4 ст. 405 КПК.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ухваливши рішення щодо продовження строку тримання під вартою із визначенням розміру застави, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов такого висновку, оскільки при вирішенні зазначеного питання у повній мірі дотримався вимог ст. 176, 177, 183, 194, 197, 199 і 331 КПК, а саме з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою, зокрема те, що судове провадження не завершене до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого та наявність обставин, які свідчать, що заявлені ризики продовжують існувати і не зменшилися, та які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.

Зокрема, ОСОБА_9 є обвинуваченим у кримінальному провадженні і обґрунтованість цього обвинувачення може бути вирішена виключно при ухваленні судом першої інстанції вироку, яким закінчується кримінальне провадження, а тому колегія суддів не уповноважена надати оцінку доказам як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, вирішувати наперед питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому діяння і може з`ясовувати та досліджувати обставини тільки щодо наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків та необхідності і доцільності тримання під вартою обвинуваченого для їх запобігання.

Згідно положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також судової практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить запобігання встановлених судом першої інстанції ризиків, що є виправданим та необхідним елементом і визначає потребу в триманні обвинуваченого під вартою. При цьому, вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_9 , колегія суддів враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Щодо розумності строку тримання під вартою, то колегія суддів враховує рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02), де Суд зазначив, що «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в конкретному випадку залежності від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, привалює над принципом поваги до свободи особистості».

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК стороною обвинувачення не підтверджуються є необґрунтованими і спростовуються матеріалами кримінального провадження.

З приводу наявності у обвинуваченого захворювання, то ця обставина не є підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який, так як чинним законодавством передбачений порядок надання медичної допомоги ув`язненим особам, чим може скористатися і ОСОБА_9 .

Не заслуговують на увагу і доводи обвинуваченого про те, що розмір застави є надмірним для нього, оскільки суд першої інстанції при вирішенні питання про розмір застави з урахуванням майнового та сімейного стану ОСОБА_9 , а також того, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, на підставі вимог ч. 5 ст. 182 КПК визначив розмір застави, яка становить 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення та наявних ризиків визначив заставу у розмірі, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, при цьому не було встановлено жодних даних, які б свідчили про те, що даний розмір застави є завідомо непомірним для ОСОБА_9 .

Зважаючи на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, необхідність забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника судового провадження була застосована належна правова процедура, колегія суддів вважає, що суспільний інтерес, що полягає у захисті прав потерпілих від кримінального правопорушення привалює над принципом поваги до свободи особистості і виправдовує саме на теперішній час подальше тримання обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного, ухвалу суду відносно ОСОБА_9 , колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином умотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України,

постановила:

Ухвалу Путивльського районного суду Сумської області від 06.05.2021 відносно ОСОБА_13 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4