печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2587/19-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб ГУ СБУ у місті Києві та Київській області, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій та зобов`язанні вчинити дії, у кримінальному провадженні №0000414,-

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. ст. 55, 303 КПК України на бездіяльність посадових осіб ГУ СБУ у місті Києві та Київській області. В обґрунтування доводів скарги зазначив, що ОСОБА_4 звернувся до прокуратури Київської області з заявою про залучення до кримінального провадження №0000414, як потерпілим. Прокуратура Київської області перенаправило заяву до ГУ СБУ у місті Києві та Київській області, для розгляду. На даний час заява не розглянута, відповідно до ст. 55 КПК України.

Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки не повідомила.

Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки не повідомив.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що адвокат, слідчий в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду провадження повідомлялись належним чином про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд скарги за їх відсутності не направили, що є проявом принципу диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їх участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до прокуратури Київської області з заявою про залучення до кримінального провадження №0000414, як потерпілим. Прокуратура Київської області заяву перенаправило до ГУ СБУ у місті Києві та Київській області, для розгляду. На даний час заява не розглянута, відповідно до ст. 55 КПК України.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

За змістом цієї норми, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Слідчий в судове засідання не з`явився, доводів адвоката належним чином не спростував, власну правову позицію не виклав.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що скаргу слід задовольнити.

Разом з тим, що стосується вимоги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про визнання бездіяльності посадових осіб ГУ СБУ у місті Києві та Київській області, то слід зазначити наступне. Відповідно ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Даний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Оскільки адвокат просить ухвалити рішення, яке не передбачено вимогами КПК України, тому в задоволені скарги в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 55, 93, 94, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб ГУ СБУ у місті Києві та Київській області, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій та зобов`язанні вчинити дії, у кримінальному провадженні №0000414 задовольнити.

Зобов`язати компетентних посадових осіб ГУ СБУ у місті Києві та Київській області розглянути клопотання ОСОБА_4 від 27.11.2018 в рамках кримінального провадження №0000414, відповідно до ст. 55 КПК України.

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1