УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001376 від 20.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на нерухоме майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001376 від 20.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.10.2021 до ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшли матеріали за заявою ОСОБА_4 в якій він просить вжити заходів реагування до групи осіб, представників АН «УСПЕХ», директора ТОВ «ТЕХІНВЕСТ-98» ОСОБА_5 та інших осіб, які як встановлюється слідством діють у групі за попередньою змовою, шахрайським шляхом під приводом продажу свого нерухомого майна та за надання інформаційних послуг стосовно відшукання нерухомого майна останньому, перевірку документів для придбання, заволоділи його грошовими коштами в розмірі 2000 доларів США, а також в подальшому заволоділи його грошовими коштами у розмірі 54 000 доларів під приводом відчуження йому квартири АДРЕСА_1 , які за своїми технічними характеристиками є ідентичними, та на праві приватної власності квартира АДРЕСА_2 належить взагалі іншій особі, а саме гр. ОСОБА_6 .

Крім того, 20.10.2021 до ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшли матеріали за заявою ОСОБА_6 , в якій він просить вжити заходів реагування до групи осіб, представників АН «УСПЕХ», директора ТОВ «ТЕХІНВЕСТ-98» ОСОБА_5 та інших осіб, які як встановлюється слідством діють у групі за попередньою змовою, шахрайським шляхом під приводом продажу свого нерухомого майна, намагаються відчужити належну йому квартиру АДРЕСА_3 , яка на праві приватної власності належить заявнику.

В ході досудового розслідування встановлено, що 03.08.2021 ОСОБА_7 будучи засновником ТОВ «ТЕХІНВЕСТ-98» з метою формування статутного капіталу, включила в статутний капітал ТОВ «ТЕХІНВЕСТ-98» своє нерухоме майно, а саме квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , єдиним засновником якого на даний час в особі директора, є ОСОБА_5 .

Отже, як встановлено органом досудового розслідування, ОСОБА_7 може мати причетність до скоєння вказаного кримінального правопорушення, шляхом вступу у злочинну змову з ОСОБА_5 з метою заволодіння чужими грошовими коштами та майном ОСОБА_4 та ОСОБА_6 під приводом продажу квартири АДРЕСА_1 .

Посвідчення угоди купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 , відбулось 02.11.2021 у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , яка здійснює діяльність за адресою: АДРЕСА_6 , після чого на підставі ухвал Приморського районного суду одразу було проведено ряд обшуків в ході яких вилучено грошові кошти здобуті злочинним шляхом, встановлено усіх фігурантів та вилучено необхідну документацію.

Відповідно до вилученої документації в ході проведення обшуку 02.11.2021 в приміщенні нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_6 , де здійснює діяльність приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , вилучено технічний паспорт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , замовником якого є ТОВ «ТЕХІНВЕСТ-98». Крім того, як вже встановлено під час досудового слідства квартира якій присвоєно АДРЕСА_7 , в дійсності є квартирою АДРЕСА_3 , яка на праві приватної власності належить другому заявнику, а саме: ОСОБА_6 .

За таких обставин, існують достовірні відомості про те, що особи які фігурують у кримінальному провадженні з метою заволодіння чужим майном, виробили технічний паспорт на квартиру та присвоїли їй номер, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , яка в дійсності є квартирою АДРЕСА_2 .

Об`єктом кримінального правопорушення є майно у вигляді нерухомого майна, квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , та яка в дійсності є квартирою АДРЕСА_2 .

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою п.1-збереження речових доказів, п.2-спеціальної конфіскації, п.3-конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, п. 4 відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Так ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено що з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4 , є об`єктом кримінально протиправних дій, право на яке набуте протиправним шляхом, зберігає сліди та інші відомості що можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене, у органу досудового розслідування виникла необхідність накласти арешт на зазначене майно, заборонивши відчуження, розпорядження та користування, підставою якого є те що існують безспірні підстави та підозри що воно є доказом злочину, було предметом вчинення кримінального правопорушення, зберігає сліди та інші відомості що можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження, метою накладання арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На теперішній час особи які фігурують в зазначеному кримінальному провадженні можуть бути обізнані про факт проведення досудового розслідування, розуміючи важливість дослідження доказів саме в тому вигляді в якому вони є на теперішній час, та для уникнення кримінальної відповідальності можуть здійснити відчуження майна, його поділ або інші реєстраційні дії що зашкодить досудовому розслідуванню.

Зазначене майно можливо та необхідно використати у кримінальному провадженні, як доказ, а не накладання арешту може призвести до його, відчуження поділ або інших дій направлених на приховування незаконних реєстраційних дій та слідів правопорушення та в результаті неможливості встановлення важливих фактів та обставин що обов`язково необхідно встановити під час кримінального провадження.

Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої просив розглядати клопотання без його участі та підтримав доводи викладені у клопотанні.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.
Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Частина 3 ст. 132 КПК України зазначає, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вивченням клопотання слідчого встановлено, що в провадженні СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001376 від 20.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за заявою ОСОБА_4 , в якій він просить вжити заходів реагування до групи осіб, представників АН «УСПЕХ», директора ТОВ «ТЕХІНВЕСТ-98» ОСОБА_5 та інших осіб, які шахрайським шляхом під приводом продажу свого нерухомого майна та за надання інформаційних послуг стосовно відшукання нерухомого майна останньому, перевірку документів для придбання, заволоділи його грошовими коштами в розмірі 2000 доларів США та 54 000 доларів США під приводом відчуження йому квартири АДРЕСА_1 , які за своїми технічними характеристиками є ідентичними, та на праві приватної власності квартира АДРЕСА_2 належить взагалі іншій особі, а саме ОСОБА_6 .

Зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя виходить з того, що критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107).

При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Так, враховуючи наведене, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт саме шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна, а саме щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_8 .

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні та запобігання можливості його пошкодження, псування, перетворення, відчуження.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про можливість задоволення клопотання та накладення арешту на зазначене в клопотанні слідчого майно.

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт, заборонивши відчуження, розпорядження та користування, заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 .

Зобов`язати уповноважених осіб Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради, за адресою: м. Одеса. вул. Черняховського, 6, внести відомості про арешт даного об`єкту нерухомого майна до ЄДРРП.

Виконання ухвали покласти на п старшого слідчого слідчого відділення ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , або інших слідчих групи слідчих та/або прокурорів з групи у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

16.11.2021