Справа № 203/1910/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000647 від 17.03.2019 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, з середньою освітою, маючої на утриманні трьох малолітніх дітей ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 ), не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 19.12.2018 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття строку покарання звільнена з іспитовим строком 1 рік;

- 14.05.2020 року вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, 71 КК України до чотирьох років одного місяця позбавлення волі, вирок в частині призначеного покарання скасований і вироком Дніпровського апеляційного суду від 16.09.2020 року призначено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2018 року, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки. За ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців; - за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 3 (три) місяці; - за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців; - за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2018 та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 2 (два) місяця;

- 13.05.2021 року вироком Бабушкінського районного суд м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді двох років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Дніпровського апеляційного суду від 16.09.2020 року остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у виді чотирьох років двох місяців позбавлення волі,

обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2019 року приблизно о 14 годині 56 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину №212, що належать ТОВ «Сільпо-Фуд», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Пастера, буд. 6А, керуючись раптово виниклим злочинним умислом направленим на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за її протиправними діями ніхто не спостерігає та вона діє таємно, взяла з торгівельних прилавків зазначеного магазину: ковбаса Алан Спец-цех Московська в/к в/с, 1,746 кг, вартістю 733,18 гривень, Лосось Flagman с/ш слабосолоне в/у, 1,61 кг, вартістю 900,31 гривень, шоколад молочний Toblerone с нугой меда-миндаля, в кількості 20 шт., вартістю 815,80 гривен, що належать «Сільпо-Фуд», які поклала у свою сумку.

Після чого, ОСОБА_3 , того ж дня близько 15 годин 05 хвилин утримуючи викрадений вищеперерахований товар у своїй сумці, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, не маючи наміру на сплату грошових коштів за вказану продукцію, пройшла із зазначеними товарами, не оплачуючи його вартість, повз касову зону магазину та покинула територію приміщення магазину №212, що належать ТОВ «Сільпо- Фуд», розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, вчинила таємне викрадення чужого майна, що належать ТОВ «Сільпо-Фуд», спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 2449 гривен 29 копійок.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала повністю та суду пояснила, що вона дійсно вчинила кримінальне правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, а саме, 11 березня 2019 року в магазині ТОВ «Сільпо-Фуд» викрала ковбасу, лосось та шоколад. В скоєному щиро кається.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, раніше надав заяву про слухання справи за його відсутності. В заяві, також, зазначив, що претензій майнового характеру не має, цивільний позов пред`являти не буде.

Покази обвинуваченої є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи те, що обвинувачена не оспорює фактичні обставини справи, та, як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, врахувавши письмову заяву представника потерпілого, в якій він вказав, що не заперечує щодо розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, положення якої йому зрозумілі, заслухавши думки учасників судового розгляду, роз`яснивши учасникам судового провадження вимоги ст. 349 КПК України, а саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що характеризують її особу, а також, документів, що підтверджують процесуальні витрати по кримінальному провадженню та визнання речових доказів.

Оцінюючи зазначене, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

В судовому засіданні прокурор просила призначити обвинуваченій за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного їй за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2021 року більш суворим, призначеним їй за даним вироком суду, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці. При цьому, зазначений вид та міру покарання, а також, принцип його призначення, прокурором обґрунтовано не було.

Разом з тим, обвинувачена ОСОБА_3 просила суд не призначати їй більше покарання, аніж те, яке визначено вироком Дніпровського апеляційного суду та, одночасно, яким поглинуте покарання Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, тобто не більше 4 років 2 місяців позбавлення волі, оскільки вона має трьох неповнолітніх дітей, яких має намір виховувати після відбуття покарання. Також, зауважила, що вироком Дніпровського апеляційного суду, за скоєння більш тяжкого злочину, а саме, за ч. 2 ст. 186 КК України, їй призначене покарання менше, ніж просить прокурор по даному кримінальному провадженню за ч. 2 ст. 185 КК України, яке є менш тяжким.

Так, при призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання, та враховує тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як нетяжкий злочин, максимальне покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі строком до 5 років, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості за засудженні свого вчинку, особу обвинуваченої, яка раніше судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченій - щире каяття, відсутність обставин, що його обтяжує, а також, думку прокурора щодо виду та міри покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 необхідно призначити покарання, у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано її дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України визначено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_3 раніше судима вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2021 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці.

Кримінальне правопорушення за даним обвинувальним актом ОСОБА_3 скоїла 11 березня 2019 року, тобто до засудження її за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2021 року.

Внаслідок чого, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених за цим вироком та за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2021 року, враховуючи дані про її особу, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, а не шляхом часткового складання покарань, як про це просила прокурор у судовому засіданні.

Саме таке покарання, на переконання суду, є достатнім, виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нею нових злочинів.

Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 122,124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжні заходи, не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавленні волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2021 року, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці, менш суворого покарання за цим вироком, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 29 вересня 2021 року, зарахувавши у строк відбуття покарання строк її попереднього ув`язнення та строк відбуття покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2021 року з 18 березня 2019 року по 28 вересня 2021 року, включно.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у даному кримінальному проваджені не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 1690-19 від 11.04.2019 року в розмірі 314 (триста чотирнадцять) гривень 00 копійок.

Речовий доказ CD-R диск, який був наданий представником потерпілого ТОВ "РУШ" - зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000647.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1