Провадження № 1-кп/643/703/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року м. Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004524 від 12.08.2018, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Харкова, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

11.06.2007 р. Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК Україн до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 13.05.2016 р. Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном строком 1 рік
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5
встановив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_3 , вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за наступних обставин .
Так, 12.08.2018 р. близько 15 годин 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходився біля будинку № 234 по вул. Дружби Народів у м. Харкові, де побачив раніше незнайому йому ОСОБА_6 , яка проходила повз вказаного будинку. Далі, ОСОБА_3 , діючи за раптово виниклим злочинним умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, підійшов до ОСОБА_6 та діючи відкрито для потерпілої, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпечність своїх дій, та бажаючи діяти саме таким чином, шляхом ривка, зірвав рукою з шиї потерпілої ланцюг із металу жовтого кольору вагою 4 грами 583 проби, вартість 3800 гривень. Далі, ОСОБА_3 , з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на суму 3800 гривень.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 передбачена частиною другою статті 186 КК України.
Позиція сторін кримінального провадження
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 - свою вину у вчиненні злочину не визнав в повному обсязі, пояснив, що 12.08.2018 р. він дійсно бачив потерпілу, але злочинних дій щодо неї не вчиняв. Обвинувачений показав, що він йшов по вул. Дружби Народів в м.Харкові на зустріч своєму знайомому, з яким розмовляв по телефону. Він бачив як потерпіла йшла попереду знайомого і коли потерпіла наблизилася до нього на відстань 2 мерти то знайомий ривком зірвав з її шиї ланцюг, перелякавшись цих подій він побіг, але його наздогнали, завалили і загримали. Прізвище та інші данні свого знайомого ОСОБА_3 суду відмовився повідомляти, пояснивши, що останні йпомер.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що 12.08.2018 р. близько 15 години вона йшла додому по вул. Дружби Народів в м. Харкові і бачила як їй на зустріч йшов обвинувачений з сумкою і розмовляв з кимось по телефону. Коли вони порівнялися і вже майже розминулися, то обвинувачений ривком руки зірвав з неї золотий ланцюг. Потерпіла схопила рукою кулон на ланцюжку та тримала, щоб останній її не задушив. Ланцюжок був міцним, пошкодив їй шию. Потерпіла зазначила, що хворіє бронхіальною астмою, а тому почався приступ, що призвів до не можливості нормально вдихнути повітря чи видихнути, потерпіла почала задихатися. А тому не могла ані кричати, ані покликати на допомогу одразу. Після цього обвинувачений з незнайомим чоловіком в метрах 20 від нападу роздивлялися ланцюжок. До потерпілої підійшли перехожі, які і допомогли затримати обвинуваченого. Зазначила, що працівники поліції повернули маленький шматочок ланцюжка, який після приїзду працівників поліції був вилучений із сумки обвинуваченого. В судовому засідання потерпіла повідомила, що саме обвинувачений шов їй на зустріч та зірвав з неї ланцюжок.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що 12.08.2018 р. він з товаришем ОСОБА_8 заїжджали у двір будинку по АДРЕСА_2 , де побачили як двоє чоловіків зірвали з шиї потерпілої ланцюг після чого побігли з місця вчинення злочину, вони та інші перехожі переслідували злочинців, ОСОБА_3 використовував газовий балончик, бризкаючи у очі переслідувачам. Один з нападників був одягнутий у темну футболку, це був ОСОБА_3 , а другий, якого наздогнати не вдалося у білу футболку. Перехожий чоловік наздогнав та затримав ОСОБА_3 , а інший нападник скрився в невідомому напрямку.
В судове засідання під час нового розгляду справи забезпечити явку свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 для допиту не вдалося.
За клопотанням прокурора та за відсутності заперечень сторони захисту в судовому засіданні були оголошенні показання свідка ОСОБА_9 , які він давав під час судового розгляду 10.12.2019 року, який закінчився вироком від 14.07.2020 року. Так, свідок ОСОБА_9 показав, що 12.08.2018 р. він під`їхав до будинку АДРЕСА_2 , почув крики жінки, яка просила допомоги, так як її обікрали, побачив двох чоловіків, які бігли у різні сторони. Він наздогнав ОСОБА_3 , який забризкував йому в очі з газового балончика, навалився на нього і притримував на землі поки його не затримали.
За клопотанням прокурора та за відсутності заперечень сторони захисту в судовому засіданні були оголошенні показання свідка ОСОБА_10 , які він давав під час судового розгляду 26.05.2020 року, який закінчився вироком від 14.07.2020 року. Свідок ОСОБА_10 , показав, що бачив як ОСОБА_3 зірвав ланцюг з шиї потерпілої. Після чого багато людей побігло за ним, а коли його затримали у нього в руках був ланцюжок, а у потерпілої був слід на шиї від зірваного ланцюга. ОСОБА_3 пояснював при затриманні, що він йшов на зустріч знайомому, а коли побачив потерпілу, то вирішив зірвати з її шиї ланцюг.
Показання потерпілої та свідків є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими наявними у кримінальному провадженні доказами, а тому суд визнає їх належними та допустимими доказами на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Що стосується судових свідчень свідків під час минулого розгляду, попри всі необхідні заходи забезпечити явку зазначених свідків виявилося неможливим, сторона на доведення своєї позиції може надати суду показання особи, які та давала під час минулого судового розгляду, і сам факт відсутності такої особи під час нового розгляду не може бути підставою для визнання таких її показань недопустимим доказом.
Суд зазначає, що під час минулого розгляду сторонам була надана необмежена можливість піддати вказаних свідків перехресному допиту, і матеріали провадження підтверджують, що сторони повною мірою скористалися такою можливістю, зокрема й можливістю дискредитувати ці показання.

Відповідно до чинного законодавства, суд допитав тих свідків, допит яких був можливим.
За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні було допитано свідка
ОСОБА_11 , яка пояснила, що вона є донькою потерпілої. 12.08.2018 року ходила з ОСОБА_6 до супермаркету «Екватор», після чого розійшлися. Потім на її мобільний телефон зателефонували і повідомили, що у ОСОБА_6 зірвали ланцюжок. Через декілька хвилин свідок прибула до місця вчинення злочину. Зазначила, що хлопці, що наздогнали ОСОБА_3 повідомили, що в нього в руках був шматок ланцюга, який останній потім викинув. При складанні протоколу огляду місця події, свідок була понятою, зазначила, що всі предмети з сумки
ОСОБА_3 оглядалися в присутності поліцейських.
Щодо допиту свідка сторони захисту ОСОБА_12 , суд вважає необхідним зазначити наступне, так, статтею 22 КПК встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, визначеними цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 вказаної статті під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Згідно з ч. 6 ст. 22 КПК суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
За частиною 2 ст. 327 КПК прибуття в суд, зокрема, свідка забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик. Суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні його явки шляхом здійснення судового виклику.
Судом було здійснено виклик, свідка ОСОБА_12 , заявленого стороною захисту, однак на адресу суду повернулися конверти з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Ухвалою суду від 10.01.2022 року було застосовано привід свідка ОСОБА_12 , однак за рапортом О/у ВКП Харківського районного Управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 , встановити місце перебування ОСОБА_12 не виявилося можливим.
Таким чином, суд здійснив усі можливі дії для виклику цього свідка, однак вони виявилися безрезультатними.
Сторона захисту не забезпечила прибуття свідка у судові засідання, а тому підстав для подальшого їх виклику суд не вбачає.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

З протоколів огляду місця події від 12.08.2018 р. та фототаблиць до них встановлено, що події відбулися біля будинку № 234 по вул. Дружби Народів в м.Харкові, а біля будинку № 244 по вул.Дружби Народів в м.Харкові о 16 год. 23 хвилин був затриманий ОСОБА_3 , у якого у сумці було знайдено металевий балончик з написом «Перец», металевий розкладний ніж, телефон Nokia-6021, пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору. Відповідно до схороненої розписки речі ОСОБА_3 для зберігання отримала його мати ОСОБА_14 . Під час проведення даної слідчої дії, підозрюваний ОСОБА_3 жодних зауважень та доповнень не мав.
З протоколу місця огляду від 12.08.2018 р. та фототаблиць до нього вбачається, що біля будинку № 244 по вул. Дружби Народів в м.Харкові о 16 год. 20 хвилин потерпіла ОСОБА_6 видала працівникам поліції фрагмент ланцюга жовтого кольору (розірваний ланцюг) довжиною 32 см., хрестик і кулон, які у неї раніше зірвав із шиї невідомий. Даний ланцюг був визнаний речовим доказом на підставі постанови слідчого від 13.08.2018 р. і в подальшому потерпіла отримала його, хрестик та кулон від слідчого на зберігання, про що складено відповідний документ.
Згідно даних протоколу пред`явлення особи для впізнання та фототаблиць до нього від 12.08.2018 р. потерпіла впізнала ОСОБА_3 як особу, яка 12.08.2018 р. здійснила грабіж, зірвавши з неї ланцюг.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 22.08.2018 р. потерпіла ОСОБА_6 на місці вчинення злочину біля будинку АДРЕСА_2 показала та розповіла як саме ОСОБА_3 зірвав з неї ланцюг, і ці данні повністю співпадають з тими показами, які потерпіла надала суду під час розгляду справи.
Відповідно до протоколу від 12.08.2018 р. ОСОБА_3 був затриманий працівниками Московського ВП ГУНП в Харківській області як особа, яку затримали під час вчинення злочину, будь яких пояснень та заперечень ОСОБА_3 з цього приводу не висловлював, в протоколі зазначив, що пояснень не має.

Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно .
Суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні, в яких він не визнав свою вину у вчиненні даного злочину. Ці покази обвинуваченого спростовані як вищевикладеними показами потерпілої ОСОБА_6 так і свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , які в судовому засіданні послідовно і впевнено дали свої покази, відповівши на всі питання сторони захисту, так і письмовими матеріалами кримінального провадження, які були дослідженні в судовому засіданні за участі всіх учасників процесу. Потерпіла ОСОБА_6 без будь-яких сумнівів вказала безпосередньо в судовому засіданні на ОСОБА_3 , як особу, яка ривком руки зірвала з неї золотий ланцюг.
При цьому судом враховується поведінка обвинуваченого після вчинення інкримінованого злочину.
Так, потерпіла та свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у своїх показаннях, зазначила, що після вчинення злочину, обвинувачений намагався втекти.
Такі покази потерпілої та свідків повністю узгоджуються з іншими доказами дослідженими в судовому засіданні.
Суд приймає до уваги такі показання свідків, оскільки вони не містять внутрішніх протиріч, повністю узгоджуються між собою. Разом з тим, суд не враховує незначні розбіжності у даних показаннях свідків по не істотних питаннях, оскільки з моменту події злочину до допиту свідків пройшов значний проміжок часу, а отже їх показання можуть містити неточності, які обумовлюються особливостями пам`яті людини.
Аналізуючи обрану обвинуваченим ОСОБА_3 позицію захисту, суд знаходить її такою, що продиктована його бажанням уникнути персональної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.
Злочини проти власності становлять одну із найнебезпечніших злочинних діянь, оскільки вони посягають на право власності, що є об`єктом злочину статті 186 Закону України про кримінальну відповідальність.
Підвищена суспільна небезпека грабежу обумовлюється відкритістю злочинного наміру протиправно заволодіти майном. Відкритим визначається викрадення, що здійснюється у присутності інших осіб, які розуміють протиправний характер дій винного, а він, у свою чергу, усвідомлює цю обставину. Так, ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій у присутності ОСОБА_6 та інших перехожих шляхом ривка, відкрито зірвав з шиї потерпілої ланцюжок.
Під кваліфікованою ознакою повторності розуміють, вчинення діяння особою, яка раніше вчинила, окрім іншого таємне викрадення чужого майна. Так, 13.05.2016 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого в силу ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

Щодо доводів сторони захисту про порушення приписів частини 7 статей 223 КПК при складанні протоколу огляду місця події від 12.08.2018 року, відповідно до якого понятою була залучена ОСОБА_11 , яка є донькою потерпілої, суд зазначає наступне.

Метою участі понятих у проведенні слідчих дій є посвідчення факту провадження слідчої дії, її ходу та результатів. Нормами ст. 223 КПК України визначено випадки коли участь понятих є обов`язковою. Такими випадками є пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи, обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи.

Отже зазначена норма містить виключний перелік слідчих дій при проведенні яких участь понятих є обов`язковою.

З аналізу норм ст. 223 КПК України не вбачається обов`язковість участі понятих при огляді, якщо він проводиться не в житловому приміщенні. Отже доводи сторони захисту про визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події у даній справі є необґрунтованими.

Вирішуючи питання про застосування правил статті 87 КПК до наданих сторонами доказів, суд виходить з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті. Сторона захисту, наполягаючи на недопустимості доказу відповідно до частини 2 або 3 статті 87 КПК, має зазначити, який саме пункт цих положень став підставою недопустимості.

Виходячи з наведених вище висновків щодо застосування правил статті 87 КПК, суд зазначає, що доводи сторони захисту не містить жодного посилання на обставини, які необхідно встановити для застосування частини 1 статті 87 КПК. За відсутності такого обґрунтування посилання у даному випадку на статтю 87 КПК для визнання доказу недопустимим є непереконливим.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання
Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває; у лікаря нарколога на обліку не перебуває, раніше судимий, підлягає покаранню за вчинення тяжкого злочину, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.
З урахуванням викладеного, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки скоїного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, ставлення ОСОБА_3 до скоєного, впливу призначеного покарання на виправлення обвинуваченого, з метою захисту прав і законних інтересів особистості, суспільства і держави, з урахуванням вимог справедливості і цілей правосуддя, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України. Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Комплексне з`ясування обставин, що характеризують поведінку винного, обставини, що безпосередньою пов`язані з вчиненням злочину, поведінка винного, після вчиненого злочину та індивідуальні властивості обвинуваченого, наявність незанятої та непогашеної судимості, не дають підстав для застосування положень статей 69, 75 КК України при призначенні покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень
Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити без змін до моменту набрання вироком суду законної сили, у разі розгляду в суді апеляційної інстанції до вирішення питання про зміну або скасування запобіжного заходу судом апеляційної інстанції.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 12.08.2018 року з дня його фактичного затримання.
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова 15.08.2018 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.
Витрати пов`язані із проведенням експертиз становлять286 грн. Відповідно до вимог частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.
Цивільний позов відсутній.
На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
ухвалив:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити без змін до моменту набрання вироком суду законної сили, у разі розгляду в суді апеляційної інстанції до вирішення питання про зміну або скасування запобіжного заходу судом апеляційної інстанції.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 12.08.2018 року з дня його фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у розмірі 286 грн за проведення експертизи.

Речовий доказ у справі, а саме: ланцюжок з металу жовтого кольору довжиною 32 см залишити за належністю; мобільний телефон «Nokia 6021» в корпусі сірого кольору- залишити за належністю, металевий розкладний ніж з рукояткою чорного кольору, металевий балончик з написом «Перець-4»- , поліетиленовий пакет з порошкоподібною кристалічною речовиною білого кольору після набраннявироком законної сили знищити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова 15.08.2018 року по справі №643/11314/18 на мобільний телефон «Nokia 6021» в корпусі сірого кольору, металевий розкладний ніж з рукояткою чорного кольору, металевий балончик з написом «Перець-4», поліетиленовий пакет з порошкоподібною кристалічною речовиною білого кольору.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1