Провадження № 1-кп/756/488/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000188 від 01.10.2018 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Магадан, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до обвинувального акту проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на час розгляду справи судом проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 (зі слів), раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 незаконно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману отримував матеріальне забезпечення в загальній сумі 18612 грн. 19 коп., що було нараховане Оболонським районним центром зайнятості, тим самим шляхом обману заволодів коштами Державного Бюджету України, чим завдав державі збитку на вказану суму.
Так, 13.11.2015 року ОСОБА_5 , перебуваючи у денний час доби у приміщенні Оболонського районного центру зайнятості (з 22.11.2017 Оболонська районна філія Київського міського центру зайнятості), розташованого за адресою: 04201, м. Київ, вул. Петра Панча, б. 7-Б, , подав для розгляду заяву про надання статусу безробітного та заяву про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю.
Під час прийому вказаної заяви 13.11.2015 провідним фахівцем з питань зайнятості відділу організації працевлаштування населення Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятості ОСОБА_8 . ОСОБА_5 було роз`яснено вимоги ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», зокрема п. 4 ч. 2 та ч. 3 щодо зобов`язання зареєстрованих безробітних інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 Закону України «Про зайнятість населення». Крім того, ОСОБА_5 було роз`яснено, що відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи.
В цей же день та час 13.11.2015 ОСОБА_5 було роз`яснено вимоги ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 за N 1533-ІІІ, зокрема частин 2 та 3 щодо обов`язку застрахованим особам, зареєстрованим в установленому порядку як безробітні, своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг; роз`яснено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Відповідно до вимог ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та п. 5 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 за № 198, на підставі Заяви про надання (поновлення) статусу безробітного від 13.11.2015 року, ОСОБА_5 було надано статус безробітного з 13.11.2015 року, тобто з моменту звернення до служби зайнятості.
Відповідно до вимог ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» та ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», на підставі Заяви про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю від 13.11.2015 року, ОСОБА_5 призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 30.11.2015 року (з 18 дня після реєстрації).
Проте, 06.10.2015 року між громадянином ОСОБА_5 та ТОВ «Старлайф» укладено договір № 517756 про надання посередницьких послуг у сфері страхування, згідно якого ОСОБА_5 отримав дохід в розмірі 7162 грн. 19 коп. в період часу з 01.12.2015 року по 31.01.2016 року. У зазначений період часу у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману з метою незаконного збагачення за рахунок коштів державного бюджету.
Таким чином, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману з метою незаконного збагачення за рахунок коштів державного бюджету, ОСОБА_5 13.11.2015 року не повідомив Оболонський районний центр зайнятості про факт укладання між ним та ТОВ «Старлайф» договору № 517756 від 06.10.2015 року про надання посередницьких послуг у сфері страхування, чим порушив вимоги п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» та ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а саме: подав недостовірні дані, на підставі яких було прийнято рішення про надання йому статусу безробітного. ОСОБА_5 на момент подання Заяви про надання (поновлення) статусу безробітного був зайнятою особою та не мав права на надання йому статусу безробітного та отримання ним матеріального забезпечення (виплат допомоги по безробіттю) в розмірі 18612 грн. 19 коп.
В подальшому ОСОБА_5 згідно договору № 517756 від 06.10.2015 року про надання посередницьких послуг у сфері страхування в період часу з 01.12.2015 року по 31.01.2016 року отримав дохід, а саме комісійну винагороду в розмірі 7162 грн. 19 коп., достовірно знаючи, що він знаходиться на обліку в Оболонському районному центрі зайнятості в статусі безробітного та отримує виплати матеріального забезпечення, в результаті чого, безпідставно одержав виплати допомоги по безробіттю в розмірі 18612 грн. 19 коп.
У квітні 2016 року провідним фахівцем з питань зайнятості відділу взаємодії з роботодавцями Чернівецького міського центру зайнятості ОСОБА_9 було проведено звірку (перевірку) стосовно достовірності даних перебування громадянина ОСОБА_5 у трудових відносинах з ТОВ «Старлайф» на підставі листа Київського міського центру зайнятості № 25-1031 від 04.04.2016 року. За результатами отриманої інформації виявлені порушення умов перебування ОСОБА_5 на обліку в Оболонському районному центрі зайнятості, а саме: встановлення факту перебування вказаного громадянина у цивільно-правових відносинах з ТОВ «Старлайф» на підставі договору № 517756 від 06.10.2015 року, а також факту отримання доходу у виді винагороди (комісійних) відповідно до вказаного договору в розмірі 7162 грн. 19 коп. впродовж періоду часу з 01.12.2015 року по 31.01.2016 року, про що 13.04.2016 року було складено відповідний акт № 189 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення».
В подальшому на підставі вказаної інформації наказом заступника директора Оболонського районного центру зайнятості міста Києва ОСОБА_10 № 67 від 26.04.2016 року матеріальне забезпечення в сумі 18612 грн. 19 коп. громадянина ОСОБА_5 визнано безпідставним та таким, що підлягаю поверненню.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, ніякі обставини справи не оспорював, щиро покаявся та показав, що спричинену матеріальну шкоду у розмірі 18612 грн. 19 коп.він ще на стадії досудового слідства відшкодував Оболонській районній філії Київського міського центру зайнятості.
Крім того, обвинувачений просив звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення з підстав ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження просив закрити.
Обвинуваченому зрозуміла названа ним підстава звільнення від кримінальної відповідальності, про яку він клопоче, зрозуміле його право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, а також розуміє, що зазначена підстава для закриття кримінального провадження не є реабілітуючою.
Прокурор ОСОБА_7 , який підтримує публічне обвинувачення в суді, вважає клопотання обвинуваченого обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню судом, а кримінальне провадження підлягає закриттю з вказаних вище підстав.
Враховуючи вище викладене та правову позицію сторін, суд встановив, що відповідно до діючої редакції ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, відноситься до кримінальних проступків.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Згідно ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) карається штрафом від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.
У даному випадку, враховуючи те, що перебіг строку давності у кримінальному провадженні не зупинявся і не переривався, то трирічний строк давності щодо кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, вчиненого обвинуваченим у період з 13.11.2015 по 13.04.2016 уже сплив (п. 2 ч. 1 ст.49 КК України).
Згідно з ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Враховуючи, що з моменту вчинення ОСОБА_5 кримінального проступку минуло вже понад п`ять років, з врахуванням положень ст. 5 КК України про дію закону в часі, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
При цьому нових злочинів обвинувачений не вчиняв, до кримінальної відповідальності не притягувався.
Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.
Підсумовуючи вищенаведене, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 285 КПК України, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, суд
п о с т а н о в и в :

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 190 КК України - закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1