ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №629/5614/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/3269/21
Категорія: ч.2 ст.189, ч.4 ст.189 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілого

ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові судове провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 жовтня 2021 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_12 , 1988 року народження, ОСОБА_13 , 1994 року народження, ОСОБА_14 , 1994 року народження, ОСОБА_15 , 1990 року народження, ОСОБА_16 , 1988 року народження, ОСОБА_17 , 1995 року народження, ОСОБА_18 , 1997 року народження, на 60 днів.

В апеляційній скарзі захисник обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 адвокат ОСОБА_7 посилається на неповноту судового розгляду та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Указав, що клопотання прокурора про обрання обвинуваченим запобіжного заходу було розглянуто неуповноваженим складом суду. Зауважив, що обвинувачені не причетні до інкримінованих їм злочинів, а жодний із зазначених прокурором ризиків, не був доведений. Зазначив, що при обранні запобіжного заходу судом не були враховані дані про осіб обвинувачених, а саме:

- ОСОБА_12 , який має постійне місце проживання, характеризується виключно позитивно, має постійну роботу;

- ОСОБА_13 , який має постійне місце проживання, характеризується виключно позитивно, раніше не судимий, має постійну роботу;

- ОСОБА_14 , який має постійне місце проживання, характеризується виключно позитивно, раніше не судимий, учасник бойових дій;

- ОСОБА_15 , який має постійне місце проживання, характеризується виключно позитивно, раніше не судимий, має постійну роботу;

- ОСОБА_16 , який має постійне місце проживання, характеризується виключно позитивно, раніше не судимий;

- ОСОБА_17 , який має постійне місце проживання, характеризується виключно позитивно, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, має родину, дитину, працює, але не офіційно.

Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_8 посилається на неповноту судового розгляду, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та зазначає, що:

- заявлене стороною захисту клопотання, у тому числі, про здійснення розгляду справи колегіально судом у складі трьох суддів, було залишене судом без задоволення;

-стороною захисту було заявлено відвід головуючому судді, однак під час розгляду заяви про відвід іншим суддею, головуючим було вже надіслано повістки про призначення наступного судового засідання у цій справі. На думку захисника, головуючий суддя цим окреслила свою упередженість, в тому, що обізнана з рішенням судді який розглядає відвід, та заздалегідь знає про відмову у задоволенні зазначеної заяви;

-стороною захисту ставилось під сумнів правомочність прокурора, адже у суду окрім обвинувального акту та реєстрів матеріалів досудового розслідування відсутні будь-які документи по справі, у тому числі постанова про призначення групи прокурорів;

-всі доводи, яким обґрунтовувалось первинне клопотання про обрання ОСОБА_15 запобіжного заходу, наразі зникли;

- ОСОБА_15 готовий передати свої паспорти та взяти на себе зобов`язання з`являтися за кожним викликом суду. Наголосив, що обвинувачений має постійне місце проживання; місце роботи; знаходиться у добрих стосунках зі своєю сім`єю; має на утриманні матір та батька, який тяжко хворіє; має позитивні характеристики; є самодостатньою та працьовитою людиною і не становить суспільної небезпеки;

-із матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_15 із потерпілим ОСОБА_9 ніколи не зустрічалися та не знайомі, обвинувачений мешкає за адресою, що знаходиться на відстані 220 км. від місця проживання потерпілого, а відтак твердження прокурора про наявність ризику впливу на потерпілого, є безпідставними. Зауважив, що у своїх численних допитах потерпілий ОСОБА_9 не вказує на ОСОБА_15 , як на особу, яка безпосередньо вимагала у нього грошові кошти.

Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_18 адвокат ОСОБА_11 посилається на неповноту судового розгляду та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Указала, що прокурором не було доведено наявності ризиків, вказаних у клопотанні, зокрема не надано доказів того, що перебуваючи на волі, обвинувачений переховуватиметься від досудового розслідування чи суду, вчинить нове кримінальне правопорушення. Відзначила, що судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не було взято до уваги, що останній має постійне місце проживання, місце реєстрації, вищу освіту, раніше не судимий. Вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде доцільним для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню можливих ризиків і співрозмірним інкримінованому кримінальному правопорушенню. Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_18 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачені та захисник ОСОБА_11 , будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце судового засідання, заяв чи клопотань про особисту участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не надали, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проводився за відсутності останніх.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги, прокурора та представника потерпілого ОСОБА_10 про законність та обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Колегія суддів погоджується висновками суду першої інстанції, щодо продовження існування ризиків передбачених ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинувачених переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останні з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину можуть вдатися до відповідних дій.

Так, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України. за яке може бути призначене покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 обвинувачуються у вчиненні, у тому числі, особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, за яке може бути призначене покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років.

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, а саме того, що ОСОБА_16 , ОСОБА_17 інкримінується вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, пошкодження майна потерпілого та його близьких родичів, що перебуває в їх віданні, за попередньою змовою групою осіб; ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , у тому числі інкримінується вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, пошкодження та знищення їхнього майна, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, у складі організованої групи, на думку колегії суддів, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Таким чином клопотання сторони обвинувачення є вмотивованим, оскільки самі фактичні обставини вчиненого вказують на наявність ризиків та неможливість їм запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому відсутність додатків до клопотання, які не були надані прокурором, не спростовує обґрунтованості прийнятого судом рішення.

За таких обставин, посилання сторони захисту на відсутність існування ризиків, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки існування ризиків в тому числі і втечі від правоохоронних органів та суду об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_8 про те, що обвинувачений ОСОБА_15 мешкає за адресою, що знаходиться в іншій частині Харківської області на відстані 220 км від місця проживання потерпілого ОСОБА_9 , то вони не спростовують ризику впливу, як на потерпілого ОСОБА_9 так і на інших потерпілих та свідків.

Посилання захисника ОСОБА_7 про непричетність обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 до інкримінованих злочинів, колегія суддів не бере до уваги, оскільки зазначені обставини, повинні бути оцінені судом при ухвалені остаточного рішення у цьому кримінальному провадженні.

Щодо посилань сторони захисту про наявність у обвинувачених:

- ОСОБА_12 постійного місця проживання, роботи;

- ОСОБА_13 постійного місця проживання, робити, відсутність судимості;

- ОСОБА_14 постійного місця проживання, відсутність судимості, який є учасником бойових дій;

- ОСОБА_15 постійного місця проживання, роботи, перебування на утриманні матері та тяжко хворого батька, відсутність судимості,

- ОСОБА_16 постійного місця проживання, відсутність судимості;

- ОСОБА_17 постійного місця проживання, роботи, відсутність судимості, наявність родини, дитини;

- ОСОБА_18 постійного місця проживання, вищої освіти, відсутність судимості,

в даному конкретному випадку недостатньо свідчить про належне виконання обвинуваченими своїх процесуальних прав та обов`язків, в разі обрання щодо них більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення та дійшов обґрунтованого висновку про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченими ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 їх процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, у тому числі щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 обвинувачуються саме у вчиненні вищезазначеного злочину та з урахуванням обставин його вчинення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не визначив розмір застави, у тому числі обвинуваченому ОСОБА_15 .

Що стосується доводів захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме розгляд клопотання про обрання обвинуваченим запобіжного заходу нібито неуповноваженим складом суду одноособово, без урахування поданого під час підготовчого судового засідання клопотання сторони захисту про розгляд справи колегіально судом у складі трьох суддів, то вони позбавлені підґрунтя.

Статтею 186 КПК України встановлено, що клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Як убачається із матеріалів провадження, обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_21 надійшов до Лозівського міськрайонного суду Харківської області 06 жовтня 2021 року і ухвалою суду від 06 жовтня 2021 року було призначено підготовче судове засідання на 13 жовтня 2021 року.

07 жовтня 2021 року прокурором було подано до суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , яке було розглянуто у підготовчому судовому засіданні 13 жовтня 2021 року, оскільки його обґрунтованість необхідно було перевірити невідкладно щоб унеможливити тримання обвинувачених під вартою у випадку відсутності для цього законних підстав.

Що стосується клопотань сторони захисту про здійснення розгляду кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів, то у подальшому вони були судом задоволенні.

Таким чином, вказане клопотання прокурора було розглянуто відповідно до вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим доводи сторони захисту про зворотне позбавлені підстав.

Позбавлені підстав і доводи захисника ОСОБА_8 про упередженість головуючого, яка нібито під час розгляду іншим суддею поданої стороною захисту заяви про відвід головуючого, вже надіслала повістки про призначення наступного судового засідання у цій справі, так як заздалегідь знала, що у задоволенні заяви про відвід буде відмовлено.

Таких даних, матеріали апеляційного провадження не містять.

Не надано апеляційному суду таких даних і стороною захисту.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційних скарг захисників.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: