ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/487/21 Справа № 710/1282/20 Категорія: застосування заходів медичного характеру Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

законного представника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою особи до якої застосовані примусові заходи медичного характеру на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 11 травня 2021 року, якою до

ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

який вчинив суспільно-небезпечне діяння передбачене, ч.2 ст.125 КК України в стані неосудності застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Вирішено долю речових доказів у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

в с т а н о в и л а :

Згідно ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_9 09.09.2020 перебуваючи на АДРЕСА_1 , на дорозі, біля власного домоволодіння наніс один удар цеглиною по правій руці ОСОБА_10 , а саме в область правого ліктьового суглобу, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забою правого ліктьового суглобу із раною на його передній поверхні, що продовжувалася садном, які відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_9 судом першої інстанції кваліфіковані за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, які виразились як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду ОСОБА_11 просить змінити ухвалу суду, примусове лікування замінити на покарання у вигляді штрафу або громадські роботи. Судом не враховано, що ініціатором конфлікту був ОСОБА_10 , так як останній скоїв на нього наїзд своїм авто та не враховано ряд істотних обставин, а тому просить призначити повторну медичну експертизу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора яка заперечила проти апеляційної скарги, доводи ОСОБА_9 , законного представника ОСОБА_8 та захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Ці вимоги закону судом дотримані в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Висновок суду про вчинення Фисуном суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я підтверджується фактичними обставинами справи та наведеними в ухвалі доказами, які досліджені судом першої інстанції повно та об`єктивно.

Як свідчать матеріали кримінального провадження і дані журналу судового засідання, судом досліджено всі ті обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, а тому посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_11 про те, що суд першої інстанції не врахував ряд істотних обставин справи та не звернув увагу на ту обставину, що потерпілий був ініціатором конфлікту, так як скоїв на нього наїзд своїм авто - не заслуговують на увагу та спростовуються наступним.

Відповідно до вимог ст.94 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.23 КПК суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим кодексом.

Мотивуючи висновки про вчинення Фисуном суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, районний суд обґрунтовано послався на покази потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що 09 вересня 2020 року заїхав до ОСОБА_12 , який проживає біля ОСОБА_9 .. Вдома його не виявилося, а біля хвіртки було розсипано багато цвяхів. Потерпілий вирішив дізнатися хто це зробив, після перегляду відеокамер стало зрозуміло, що це ОСОБА_9 .. ОСОБА_9 почав щось кричати зі свого подвір`я, а потерпілий тим часом поїхав додому. ОСОБА_10 по дорозі зупинився та запитав ОСОБА_9 навіщо він це зробив, на що отримав відповідь нецензурною лексикою, сварками. Між ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_10 зав`язалася словесна перепалка в ході якої ОСОБА_11 перший наніс цеглиною удар по руці. Удар цеглою був один, з внутрішньої сторони ліктя.

Покази потерпілого ОСОБА_10 узгоджуються з показами свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що восени, після обіду, точну дату не пам`ятає, приїхав потерпілий ОСОБА_10 , та сказав, що біля хвіртки розсипані цвяхи. По відеозапису з камер встановили, що зробив це ОСОБА_9 . Свідок ОСОБА_13 пішов прибирати, а потерпілий поїхав додому. ОСОБА_9 цим часом кричав нецензурною лексикою. Свідок звернув увагу, що автомобіль потерпілого дорогою додому зупинився біля ОСОБА_9 , коли ОСОБА_10 сідав в машину за ним біг ОСОБА_9 з цеглиною. Коли свідок ОСОБА_13 підійшов до потерпілого ОСОБА_10 то побачив у нього садно на руці біля ліктя з якого виступала кров.

Також вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечного діяння підтверджується й іншими доказами, а саме:

- даними протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицею за участю свідка ОСОБА_13 від 17.09.2020, який показав та розказав про подію, що сталася 09.09.2020 року, як ОСОБА_9 тримаючи цеглину у правій руці наніс нею один удар ОСОБА_10 по ліктю правої руки (а.с.71-73);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицею за участю потерпілого ОСОБА_10 від 18.09.2020, який розповів та показав про обставини, які сталися 09.09.2020 року, як ОСОБА_11 наніс йому удар цеглиною, яку тримав у правій руці по ліктю правої руки (а.с.74-76);

- даними висновку судово-психіатричної експертизи № 373 від 29.09.2020 відповідно до якої на період часу, до якого відноситься скоєння підекспертним інкримінованого йому правопорушення, у нього відмічалися прояви вказаного хронічного психічного захворювання у формі шизофренії параноїдної форми з епізодичним перебігом і наростаючим дефектом, з актуальними маячними і психопатоподібними розладами, ускладненої психічними і поведінковими розладами внаслідок сполученого вживання психоактивних речовин з синдромом залежності (на теперішній час утримання), через що на вказаний період часу він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними.

На теперішній час у підекспертного виявляються прояви хронічного психічного захворювання у формі шизофренії параноїдної форми з епізодичним перебігом і наростаючим дефектом, з актуальними маячними ї психопатонодібними розладами, ускладненої психічними і поведінковими розладами внаслідок сполученого вживання психоактивних речовин з синдромом залежності (на теперішній чає утримання), з відміченими в клінічній картині проявами афективного напруження, актуальними систематизованими персоніфікованими маячними ідеями відношення і переслідування, психопатоподібними розладами і проявами експлозивності, некритичності до свого стану і ситуації, через що на теперішній час підекспертний не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, не може самостійно приймати участь при проведенні слідчих діях і при розгляді справи в суді, і за своїм психічним станом, що становить пасивний тип суспільної небезпеки і може привести до скоєння суспільно-небезпечних дій, він потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом і лікування в примусовому порядку.

- показами експерта ОСОБА_14 , який надав покази аналогічні висновку експертизи № 373 від 29.09.2020;

- даними висновку експерта №_05-6-01/347_ від 18.09.2020 згідно якого у ОСОБА_10 забій правого ліктьового суглобу із раною на його передній поверхні, що продовжувалася садном. Ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета, відносяться до категорії легких, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (а.с.70);

- даними заяви потерпілого ОСОБА_10 від 21.09.2020 про долучення до матеріалів кримінального провадження відеозапису з реєстратора автомобіля (а.с.144);

- диском з відеозаписом з відеореєстратора на якому зафіксовані події від 09 вересня 2020 року (а.с.146).

Колегія суддів вважає, що при дослідженні доказів, суд першої інстанції дотримався вимог ст.94 КПК України, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності та прийшов до обгрунтованого висновку, що докази в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вчинення Фисуном суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України вчинення кримінального правопорушення (проступку) - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Підстави здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру містяться у вимогах ст.503 КПК України.

Відповідно до вимог ст.508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:

1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;

2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Враховуючи вищевикладене, дані висновку судово-психіатричної експертизи № 373 від 29.09.2020, доводи апеляційної скарги про застосування до Фисуна штрафу або громадських робіт не грунтується на вимогах закону та в даному випадку не може бути застосоване при розгляді справи про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.404 КПК України, апеляційна скарга перевіряється судом апеляційної інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що районний суд при розгляді клопотання про застосування заходів медичного характеру в повному обсязі дотримався вимог кримінального кодексу України та кримінального процесуального закону, а тому відсутні підстави для скасування ухвали районного суду, таким чином апеляційну скаргу ОСОБА_9 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 11 травня 2021 року про застосування до ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців, а особою, яка поміщена до закладу з надання психіатричної допомоги, з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді