Справа № 130/830/21
Провадження №11-кп/801/1313/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянув у відкритому судового засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та апеляційною скаргою адвоката-захисника ОСОБА_10 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08.09.2021 року, -

в с т а н о в и в :

28.10.2021 року до Вінницького апеляційного суду надійшли матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та апеляційною скаргою адвоката-захисника ОСОБА_10 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08.09.2021 року.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до дня набрання вироком законної сили, але не довше ніж на 60 днів з дня ухвалення вирока - до 06 листопада 2021 року.

До суду надійшло клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки на даний час кримінальне провадження у суді апеляційної інстанції не розглянуто по суті, наявні ризики не змінились.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечив проти клопотання прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданого клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , - підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого цього запобіжного заходу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08.09.2021 року ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до дня набрання вироком законної сили, але не довше ніж на 60 днів з дня ухвалення вирока - до 06 листопада 2021 року.

Злочини, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, у яких обвинувачується ОСОБА_7 відносяться до тяжких злочинів відповідно, на даний час кримінальне провадження у суді апеляційної інстанції не розглянуто по суті, призначено до розгляду.

Розглядаючи питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування реальної суспільної потреби, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу права, передбаченого ст. 5 Конвенції (рішення у справі "Lavents v. Latvia" п. 70).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

З огляду на наведене вище Апеляційний суд вважає, що ризики, встановлені під час застосування запобіжного заходу, не припинились, на даний час кримінальне провадження у суді апеляційної інстанції не розглянуто по суті, а одне з кримінальних правопорушень, у якому обвинувачується ОСОБА_7 , відносяться до тяжких злочинів, через що доцільно продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.177, 183, 197, 331, 401 КПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, жителю АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, строк тримання під вартою до завершення апеляційного розгляду кримінального провадження.

Копію ухвали негайно направити учасникам судового провадження і начальнику Вінницької установи виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_11