Справа № 142/681/20
Провадження № 1-кп/147/4/22
УХВАЛА

01 березня 2022 року смт.Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
із секретарем ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника, адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000071 від 24.06.2020 р. про обвинувачення ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,
ВСТАНОВИВ:
На розгляді у Тростянецькому районному суді Вінницької області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.
28.02.2022 р. до канцелярії суду прокурором було подано клопотання про продовження строку ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки не відпали ризики, які були підставою для обрання останньому такого виду запобіжного заходу.
В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Обвинувачений заперечив проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вважає, що відсутні будь-які ризики, які були підставою для обрання йому даного запобіжного заходу.
Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні просив застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.
Потерпіла та її законний представник в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали, дійшов наступного висновку.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою продовжити, змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного шляхом його ізоляції за місцем проживання.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України.
Судом встановлено, що ухвалою суду від 07.02.2022 р. продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 30 діб, до 09.03.2022 включно.
Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.
У своєму клопотанні прокурор посилається на наявність ризиків, визначених ст.177 КПК України, зокрема переховуватися від суду, може втекти в метою уникнення відповідальності, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Варто зазначити, що в судовому засіданні 19.01.2022 р. прокурор було повідомлено, що нею готується зміна обвинувачення ОСОБА_4 .
Станом на 01.03.2022 р. зміну обвинувачення подано не було.
Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства (суду) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).
Прокурор, хоча й посилається на те, що підстави, які стали обставинами для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є і надалі актуальними та надалі мають місце, однак ОСОБА_4 має постійне місце проживання та належну процесуальну поведінку, а тому суд вважає за необхідне забезпечити останньому більш м`який запобіжний захід, аніж цілодобовий домашній арешт. Зазначене узгоджується з тим, що станом на день розгляду клопотання, в Україні оголошено воєнний стан, а неможливість залишення приміщення може становити загрозу життю та здоров`ю обвинуваченого.
Відтак, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 діб.
Особисте зобов`язання полягає у покладені на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст.194 цього Кодексу.
Обираючи ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, суд враховує в сукупності обставити, передбачені ст. 178 КПК України та п.3 і п.4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 193, 194, 196, 309 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволені клопотання прокурора Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , - відмовити.
Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю смт.Красні Окни Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: : АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, у вигляді цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання, строком на 60 (шістдессят) діб, тобто до 30.04.2021 включно.
Застосувати до ОСОБА_4 наступні обмеження:
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Виконання ухвали доручити органам Національної поліції.
Контроль за виконанням ухвали покласти на групу прокурорів у даному кримінальному провадженні.
В судовому засіданні оголосити перерву до 13-30 год. 04.04.2022 року.
Ухвалу може бути оскаржено протягом семи днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019.
Повний текст ухвали проголошено о 13.00 год. 01.03.2022р.

Суддя ОСОБА_1