Провадження № 1-кп/686/598/21
14 грудня 2021 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілої ОСОБА_10 ,
законних представників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
захисника ОСОБА_14 ,
обвинуваченої ОСОБА_15 ,
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хмельницького Хмельницької області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, неодруженої, на утриманні неповнолітня дитина, непрацюючої, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України,
ОСОБА_15 10 червня 2019 року, перебуваючи на території парку культури і відпочинку ім. М.Чекмана, що неподалік вул. Проскурівського Підпілля в м. Хмельницькому, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи примус та уразливий стан своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_10 , передала останню іншій особі за грошову винагороду з метою її подальшої сексуальної експлуатації, за наступних обставин.
Так, в травні 2019 року ОСОБА_15 , ніде не працюючи, не маючи постійного джерела заробітку, з метою погашення боргів та вирішення фінансових проблем, вирішила передати за грошову винагороду свою неповнолітню дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала разом з нею по АДРЕСА_1 , для подальшої сексуальної експлуатації.
Діючи відповідно до вказаної мети, ОСОБА_15 08 червня 2019 року близько 14 год. 00 хв., перебуваючи на території парку культури і відпочинку ім. М.Чекмана, що неподалік вул. Проскурівського Підпілля в м. Хмельницькому, під час зустрічі із особою зі зміненими анкетними даними ОСОБА_16 (далі ОСОБА_16 ), який залучений працівниками поліції для проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, діючи умисно, з корисливих мотивів, запропонувала передати останньому за грошову винагороду в розмірі 30 000 грн. свою неповнолітню дочку ОСОБА_10 для зайняття проституцією на території Одеської області на період літніх канікул та визначила дату такої передачі 10 червня 2019 року.
Виконуючи попередню домовленість, ОСОБА_15 10 червня 2019 року близько 14 год. 25 хв., перебуваючи на території вищевказаного парку, під час повторної зустрічі з ОСОБА_16 підтвердила останньому готовність здійснити передачу своєї дочки ОСОБА_10 за грошову винагороду з метою подальшої сексуальної експлуатації, погодившись при цьому отримати за це частину раніше обумовленої суми в розмірі 20 000 грн., з умовою подальшої виплати решти коштів протягом кількох найближчих місяців.
Цього ж дня о 14 год. 35 хв. ОСОБА_15 , перебуваючи на території вищевказаного парку, застосовуючи примус до своєї дочки ОСОБА_10 у вигляді психологічного тиску, який полягав у погрозах позбавлення їжі та житла, використовуючи матеріальну залежність неповнолітньої та її уразливий стан, викликаний важкими сімейними та іншими обставинами, зокрема проживання в неповній сім`ї, захворюванням на психічне захворювання у вигляді поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю та стимуляторів із синдромом залежності, усвідомлюючи, що ОСОБА_10 є неповнолітньою, в силу чого вона не може в повній мірі приймати за своєю волею самостійні рішення та чинити опір незаконним діям, свідомо порушуючи першочергове право неповнолітньої дитини на зростання і виховання в рідній сім`ї, усвідомлюючи свої злочинні дії та бажаючи негативних наслідків для власної дитини, пов`язаних з подальшою її експлуатацією на користь сторонніх осіб зайняття проституцією, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на здійснення незаконної передачі неповнолітньої дочки з метою її подальшої сексуальної експлуатації, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, передала свою неповнолітню дочку ОСОБА_10 для подальшого зайняття проституцією ОСОБА_16 , за що отримала від останнього грошову винагороду в сумі 20 000 грн., а решту грошових коштів в сумі 10 000 грн. згідно з домовленістю мала отримати протягом кількох найближчих місяців.
Після отримання грошових коштів в сумі 20 000 грн. та передачі неповнолітньої дочки ОСОБА_10 була затримана працівниками поліції в ході контролю за вчиненням злочину.
За передачу людини, вчинену з метою її експлуатації (зайняття проституцією), з використанням примусу, матеріальної залежності потерпілої, її уразливого стану, щодо неповнолітньої її матір`ю, ОСОБА_15 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 3 ст. 149 КК України.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.
Показаннями самої обвинуваченої ОСОБА_15 , яка повністю визнала свою вину у пред`явленому обвинуваченні, щиро розкаялася та показала, що до вищевказаної події вона працювала не офіційно на різних роботах, при цьому не мала постійного джерела заробітку та мала заборгованість по отриманих в банківських установах кредитах, проживала разом з неповнолітньою дочкою ОСОБА_10 по АДРЕСА_1 . 08 червня 2019 року близько 14 год. 00 хв. вона на території парку культури і відпочинку ім. М.Чекмана, що неподалік вул. Проскурівського Підпілля в м. Хмельницькому, зустрічалась із ОСОБА_16 , домовлялась про наступну зустріч у тому ж парку 10 червня 2019 року та цього дня близько 14 год. 35 хв. отримала від останнього грошові кошти в сумі 20 000 грн., після чого була затримана працівниками поліції.
Вищевказані обставини підтвердив свідок ОСОБА_16 . Останній, крім того, показав, що обвинувачена ОСОБА_15 під час зустрічі 08 червня 2019 року запропонувала передати йому за грошову винагороду в розмірі 30 000 грн. свою неповнолітню дочку ОСОБА_10 для зайняття проституцією на території Одеської області на період літніх канікул та визначила дату такої передачі 10 червня 2019 року. Під час зустрічі вказаного дня підтвердила готовність здійснити передачу своєї дочки, погодившись при цьому отримати за це частину раніше обумовленої суми в розмірі 20 000 грн., з умовою подальшої виплати решти коштів протягом кількох найближчих місяців. Цього ж дня ОСОБА_15 передала йому свою неповнолітню дочку ОСОБА_10 для подальшого зайняття проституцією, за що він передав обвинуваченій грошові кошти в сумі 20 000 грн.
Потерпіла ОСОБА_10 показала, що проживала разом з матір`ю ОСОБА_15 по АДРЕСА_1 , остання мала заборгованість по отриманих кредитах, в зв`язку з чим просила знайти вихід щоб її погасити, при цьому знала, що вона «спала» за гроші. Одного дня вона прийшла до матері та повідомила про можливість поїхати для зайняття проституцією на територію Одеської області на період літніх канікул, на що обвинувачена погодилась відпустити її за грошову винагороду в сумі 40 000 грн. за один місяць. В подальшому матір зустрічалась з чоловіком, який пропонував поїздку, після чого повідомила, що все нормально та вона домовилась. 22.05.2019 р. вона писала заяву в правоохоронні органи про наміри матері продати її сутенеру, примус до зайняття проституцією з метою отримання за це грошових коштів для оплати боргів, погрози вигнати з дому.
Про написання та подачу потерпілою ОСОБА_10 вищевказаної заяви в правоохоронні органи підтвердили свідки ОСОБА_17 (співробітник УСБУ в Хмельницькій області) та ОСОБА_18 (заступник начальника відділу ГУНП в Хмельницькій області). Свідки також ствердили, що потерпіла писала заяву добровільно та без будь-якого тиску, в зв`язку з чим було прийнято рішення перевірити цю інформацію зокрема проведенням негласних слідчих дій.
За даними протоколу про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи від 31.05.2019 р. та додатку до нього (аудіо записів) зафіксовані розмови обвинуваченої ОСОБА_15 з потерпілою ОСОБА_10 з приводу схиляння останньої до зайняття проституцією, при цьому потерпіла повідомляє, що є людина, яка може допомогти займатись проституцією, а обвинувачена ініціює призначення зустрічі з такою людиною. Зміст розмови співпадає з текстом заяви потерпілої ОСОБА_10 від 22.05.2019 р. з приводу схиляння обвинуваченою до пошуку людини, яка б платила великі гроші за зайняття проституцією.
Дозвіл на проведення вищевказаної негласної слідчої дії, зокрема на здійснення заходів по аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_10 та візуальне спостереження за нею в період з 28 травня по 26 червня 2019 року надано судом (ухвала слідчого судді Хмельницького апеляційного суду від 28 травня 2019 року).
Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.
Даючи правову оцінку діям обвинуваченої ОСОБА_15 згідно з пред`явленим обвинуваченням у передачі людини, вчиненої з метою її експлуатації (зайняття проституцією), з використанням примусу, матеріальної залежності потерпілої, її уразливого стану, щодо неповнолітньої її матір`ю, суд враховує положення примітки до ст. 149 КК України, згідно з якими під експлуатацією людини в цій статті слід розуміти зокрема всі форми сексуальної експлуатації. Під уразливим станом особи слід розуміти зумовлений фізичними чи психічними властивостями або зовнішніми обставинами стан особи, який позбавляє або обмежує її здатність усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, приймати за своєю волею самостійні рішення, чинити опір насильницьким чи іншим незаконним діям, збіг тяжких особистих, сімейних або інших обставин. Відповідальність за передачу малолітнього чи неповнолітнього за цією статтею настає незалежно від того, чи вчинені такі дії з використанням зокрема примусу, уразливого стану зазначених осіб або особою, від якої потерпілий був у матеріальній чи іншій залежності.
Аналізуючи докази, що мають значення для встановлення змісту та спрямованості умислу обвинуваченої ОСОБА_15 при скоєнні злочину, суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння і приходить до переконання про наявність в ОСОБА_15 умислу на передачу з корисливих мотивів іншій особі з метою експлуатації (зайняття проституцією) своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_10 , яка була від неї матеріально залежна (перебувала на її утриманні), мала уразливий стан, викликаний важкими сімейними та іншими обставинами, зокрема проживання в неповній сім`ї, захворюванням на психічне захворювання у вигляді поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю та стимуляторів із синдромом залежності, та в силу неповнолітнього віку не могла в повній мірі приймати за своєю волею самостійні рішення та чинити опір незаконним діям. При цьому ОСОБА_15 застосувала примус до своєї дочки у вигляді психологічного тиску, який полягав у погрозах позбавлення їжі та житла.
Такий висновок суду повністю підтверджується вищевказаними, дослідженими судом доказами, зокрема показаннями самої обвинуваченої, яка підтвердила факт передачі нею ОСОБА_16 за грошову винагороду в розмірі 20 000 грн. своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_10 з метою її експлуатації (зайняття проституцією), свідка ОСОБА_16 на підтвердження цих обставин та матеріалами проведеної негласної слідчої дії у виді контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту.
Суд відхиляє заяви обвинуваченої та захисника про провокацію з боку правоохоронних органів, оскільки вони повністю спростовуються вищевказаними, безпосередньо дослідженими судом доказами, зокрема: відомостями з повідомлення начальника ВБКОЗ Управління Служби безпеки України в Хмельницькій області від 23.05.2019 р. про вчинене кримінальне правопорушення, матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, в тому числі у вигляді контролю за вчиненням злочину, показаннями самої обвинуваченої, потерпілої та свідка ОСОБА_16 , з яких вбачається, що підставою для внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань стало отримання правоохоронними органами у встановленому законом порядку інформації про наміри та готування ОСОБА_15 до передачі неповнолітньої дитини в експлуатацію. Така інформація знайшла своє підтвердження в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні, а негативні наслідки вчинення злочину для дитини були попереджені завдяки контролю правоохоронного органу за вчиненням ОСОБА_15 злочину. Про наявність намірів в ОСОБА_15 передати свою неповнолітню дитину ще до внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань підтверджується її розмовами з дочкою ОСОБА_10 з приводу схиляння останньої до зайняття проституцією, які зафіксовані в протоколі про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи від 31.05.2019 р. та додатку до нього (аудіо записах), де обвинувачена нагадує потерпілій, що ще тиждень тому просила знайти людину, яка може допомогти займатись проституцією, а у відповідь потерпілої, що така людина є, ініціює призначення зустрічі з нею. Зміст розмови співпадає з текстом заяви потерпілої ОСОБА_10 від 22.05.2019 р. з приводу схиляння обвинуваченою до пошуку людини, яка б платила великі гроші за зайняття проституцією, та намір продати сутенеру. На підтвердження таких висновків суду свідчать рішучість та ініціатива ОСОБА_15 передати свою неповнолітню дитину малознайомій сторонній особі.
Також суд відхиляє твердження захисника про недопустимість доказів: протоколу огляду місця події від 10.06.2019 р.; висновку експерта від 24.06.2019 р. № 8.14-0296:19; протоколів освідування ОСОБА_15 , огляду покупця, огляду та обробки грошей, проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 10.06.2019 р.; протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме аудіо-,відео контролю особи від 31.05.2019 р. та 11.06.2019 р.
Так, захисник посилається на те, що наведені докази є недопустимими, так як отримані в порушення вимог КПК України, оскільки: в протоколі огляду місця події не вказано дат народження та відсутні підписи усіх учасників цієї слідчої дії, порушено порядок упакування флешкарти відеозапису, не міститься відомостей про послідовність всіх дій під час проведення огляду, працівниками поліції було порушено право ОСОБА_15 на захист, на яку чинився тиск працівниками поліції та фактично проводився її обшук; протокол освідування ОСОБА_15 є похідним до протоколу огляду місця події та недопустимим в силу застосування практики Європейського суду, а саме доктрини «плодів отруєного дерева»; в протоколі огляду покупця не зазначено часу його складення; протоколи огляду і обробки грошей та проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту складені в один і той же час; не зазначено про хід проведення негласної розшукової дії; для проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме аудіо-, відео контролю особи залучено неповнолітню ОСОБА_10 без законного представника та особу зі зміненими даними ОСОБА_16 , проте стороною обвинувачення не надано суду документів про те, що останнім надавався доступ до державної таємниці; постанова про проведення спеціального слідчого експерименту винесена прокурором ОСОБА_7 07 червня 2019 року; протоколи складені особою, яка не проводила НСРД; кошти, які використовувалися в ході проведення НСРД, були отримані не з спецфонду ГУНП, що свідчить до провокування злочину.
Відповідно до ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів. Особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. Слідчий, прокурор має право заборонити будь-якій особі залишити місце огляду до його закінчення та вчинювати будь-які дії, що заважають проведенню огляду. Невиконання цих вимог тягне за собою передбачену законом відповідальність. При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.
Згідно зі ст. 241 КПК України слідчий, прокурор здійснює освідування підозрюваного, свідка чи потерпілого для виявлення на їхньому тілі слідів кримінального правопорушення або особливих прикмет, якщо для цього не потрібно проводити судово-медичну експертизу. Освідування здійснюється на підставі постанови прокурора та, за необхідності, за участю судово-медичного експерта або лікаря. Перед початком освідування особі, яка підлягає освідуванню, пред`являється постанова прокурора. Після цього особі пропонується добровільно пройти освідування, а в разі її відмови освідування проводиться примусово. При освідуванні не допускаються дії, які принижують честь і гідність особи або небезпечні для її здоров`я. За необхідності здійснюється фіксування наявності чи відсутності на тілі особи, яка підлягає освідуванню, слідів кримінального правопорушення або особливих прикмет шляхом фотографування, відеозапису чи інших технічних засобів. Про проведення освідування складається протокол згідно з вимогами цього Кодексу.
Як встановлено під час судового розгляду огляд місця події території парку культури і відпочинку ім. М.Чекмана, що неподалік вул. Проскурівського Підпілля в м. Хмельницькому, та освідування ОСОБА_15 проведено слідчим у відповідності до вищенаведених норм чинного законодавства, а саме з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, з участю обвинуваченої, понятих та спеціаліста, проведенням відеозапису, вилученням речових доказів, які мають значення для кримінального провадження, на підставі постанови прокурора для виявлення слідів кримінального правопорушення зроблено змиви з рук ОСОБА_15 з її добровільної згоди, про що складено відповідні протоколи.
Твердження захисника про здійснення працівниками поліції під час огляду місця події та освідування тиску на ОСОБА_15 , проведення її обшуку та порушення права на захист є голослівними та спростовуються відеозаписами слідчих дій, з приводу проведення яких обвинувачена жодних зауважень не висловлювала та заяв, в тому числі щодо участі захисника, не робила.
Не зазначення в протоколі огляду покупця часу його складення та зазначення в протоколах огляду і обробки грошей та проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту однакового часу початку цих слідчих дій не є істотними, оскільки огляд покупця та огляд і обробка грошей проводились одним працівником поліції в межах однієї негласної слідчої дії у виді контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту. Обставини проведення вказаних слідчих дій зазначені у протоколах та підтверджені в суді свідками ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які залучалися в якості понятих.
Залучення неповнолітньої ОСОБА_10 для проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме аудіо-, відео контролю особи, без законного представника не суперечить положенням кримінального процесуального закону, а не надання стороною обвинувачення суду документів про те, що потерпілій та особі зі зміненими даними ОСОБА_16 надавався доступ до державної таємниці, не свідчить про порушення вимог закону під час проведення з їх участю слідчих дій та відповідно про недопустимість отриманих в результаті їх проведення доказів. Негласні слідчі дії проведені та протоколи за результатами їх здійснення складені працівниками оперативного підрозділу ВБКОЗ УСБУ у Хмельницькій області на підставі доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України.
Винесення прокурором 07 червня 2019 року постанови про проведення спеціального слідчого експерименту стосовно обвинуваченої ОСОБА_10 в період часу з 28.05.2019 р. упродовж 30 діб не свідчить про недопустимість отриманих під час вказаної слідчої дії доказів, позаяк вона проведена 10.06.2019 р., тобто в межах визначеного прокурором строку з моменту винесення постанови.
Твердження захисника про те, що кошти, які використовувалися в ході проведення негласних слідчих дій, отримані не з спецфонду ГУНП, є безпідставними, оскільки спростовуються видатковими касовими ордерами та повідомленням т.в.о. заступника начальника ГУНП в Хмельницькій області від 19.09.2020 р. на адвокатський запит захисника про те, що в період з 28.02.2019 р. по 10.04.2019 р. виділялись кошти спеціального призначення в сумі 33 300 грн. на проведення оперативних закупок та використовувались на такі протягом лютого липня 2019 року, відповідно до «Витягу з переліку кодів, бюджетної класифікації видатків, за якими здійснюються видатки без подання підтвердних документів на 2019 рік» № 41 від 22.01.2019 р., підписаного МВС України та ДКС України.
Наведене вище свідчить про безпідставність тверджень і доводів захисника, які фактично ґрунтуються виключно на припущеннях, його роздумах щодо діяльності правоохоронних органів, систематичних звинуваченнях цих органів, як і органів досудового розслідування та суду, в упередженості та необ`єктивності, вільному тлумаченні кримінального закону, що не можна визнати допустимими доказами.
Суд також відхиляє показання потерпілої ОСОБА_10 про те, що заяву в правоохоронні органи від 22.05.2019 р. про наміри матері продати її сутенеру вона писала в стані наркотичного сп`яніння під диктовку слідчого та що викладені у заяві відомості не відповідають дійсності, оскільки такі спростовуються дослідженими доказами, зокрема показаннями свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які показали, що потерпіла писала заяву добровільно, не будучи в стані наркотичного чи іншого сп`яніння, без будь-якого тиску, а викладені у заяві відомості узгоджуються із даними протоколу про результати здійснення негласної слідчої дії аудіо-, відеоконтролю особи, де зафіксовані розмови обвинуваченої ОСОБА_15 з потерпілою ОСОБА_10 з приводу схиляння останньої до зайняття проституцією.
Більше того, свідок ОСОБА_22 (на той час законний представник потерпілої) показав, що після написання заяви потерпіла ОСОБА_10 була допитана слідчим в його та психолога і соціального працівника присутності, без будь-якого тиску, в стані наркотичного чи іншого сп`яніння не перебувала, добровільно розповіла в тому числі про викладені у заяві обставини щодо схиляння її матір`ю до зайняття проституцією.
Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченої ОСОБА_15 у передачі людини, вчиненої з метою її експлуатації (зайняття проституцією), з використанням примусу, матеріальної залежності потерпілої, її уразливого стану, щодо неповнолітньої її матір`ю, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України.
Обвинувачена на момент вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждала, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає її осудною та відповідальною за скоєне.
При призначенні покарання суд згідно зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують їй покарання.
Суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_15 вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнала свою вину, щиро розкаялася, має на утриманні неповнолітню дитину, вчинила кримінальне правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин (відсутність постійного місця роботи та доходу, наявність фінансових проблем, проживання в неповній сім`ї, які значною мірою обумовили вчинення злочину), що покарання їй пом`якшує, відсутні обставини, які б обтяжували покарання.
При призначенні покарання суд також враховує, що обвинувачена окрім скоєного характеризується негативно, вчинила умисний корисливий особливо тяжкий злочин, який визначається високим ступенем небезпечності для суспільства.
Визначаючи вид покарання ОСОБА_15 , суд, окрім наведених вище обставин, також враховує характер і обсяг вчинених злочинних дій та їх наслідки, всі відомості про особу обвинуваченої, її поведінку до та після вчинення злочину, і приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченої можливе лише в умовах ізоляції її від суспільства та їй слід призначити покарання у виді позбавлення волі.
Разом з тим, враховуючи наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого (повне визнання вини, щире каяття, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, перше притягнення до кримінальної відповідальності), позицію потерпілої, яка просить ОСОБА_15 суворо не карати, а також особу винної, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_15 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 149 КК України, без конфіскації майна.
На переконання суду саме таке покарання у цьому випадку буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами.
Підстав для застосування ст. 75 КК України, про що заявили обвинувачена та її захисник, а саме звільнення ОСОБА_15 від відбування призначеного покарання з випробуванням, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винної, суд не вбачає. Така обставина, як наявність в ОСОБА_15 на утриманні неповнолітньої дитини, вже існувала на момент вчинення обвинуваченою протиправного діяння, однак не вплинула і не забезпечила її належної поведінки, не слугувала стримуючим фактором під час вчинення злочину відносно цієї ж дитини.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченій слід залишити у виді тримання під вартою, адже ОСОБА_15 засуджується до позбавлення волі на тривалий строк. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченої, а також досліджені судом докази, суд приходить до переконання, що, перебуваючи на волі, обвинувачена може ухилитися від суду та відбування покарання. Лише запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та виконання судового рішення.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України та ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» ОСОБА_15 в строк відбування покарання слід зарахувати строк її попереднього ув`язнення з 10.06.2019 р. (дня затримання) до дня вступу вироку в законну силу, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Документально підтверджені процесуальні витрати по справі за проведення судово-хімічної експертизи в сумі 1256 грн. 08 коп. в силу ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави. Вказаний розмір процесуальних витрат та факт їх понесення ніким із учасників судового розгляду не оспорюється.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України,
ОСОБА_15 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 149 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_15 рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.
-аркуш паперу із зразком спецзасобу, гумові рукавиці з первинним упакуванням, змиви, марлеві тампони зі змивами, упакування, які передані на зберігання до Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області (квитанція № 618), знищити;
-жіночу сумку та гаманець, які передані на зберігання до Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області (квитанція № 618), повернути ОСОБА_15 ;
-відрізки паперу із записами зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 червня 2019 року на речові докази арешт скасувати.
Запобіжний захід ОСОБА_15 до набрання вироком чинності залишити попередній тримання під вартою.
Зарахувати ОСОБА_15 в строк відбуття покарання час її попереднього ув`язнення з 10.06.2019 р. до дня вступу вироку в законну силу із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_15 на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 1256 грн. 08 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя

судді: