Провадження № 1-кс/344/7969/21
У Х В А Л А
22 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 16.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000169 за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.362, ч.3 ст.362 КК України. Досудовим розслідуванням установлено, що на протязі 2020 року в м. Івано-Франківську невідомі особи під приводом реалізації майнових прав, шахрайським способом заволоділи чужим майном громадян в особливо великих розмірах. Крім того виявлено факти несанкціонованих дій з інформацією, яка обробляється в автоматизованих системах, у якій обробляються Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, вчинені особою, яка має право доступу до неї, вчинені повторно. Зокрема установлено, що реєстрація об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 проведена безпідставно. Установлено, що земельна ділянка із кадастровий номером :23:001:1185, цільове призначення якої «Для індивідуального садівництва» площею 0.1264 га., перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_4 (1/4 частка), ОСОБА_5 (1/4 частка), ОСОБА_6 (1/4 частка) та ОСОБА_7 (1/4 частка). 06.11.2020 на замовлення ОСОБА_7 ТОВ «А++» виготовлено технічний паспорт на торгове приміщення № НОМЕР_1 загальною площею 216,4 кв.м. 10.12.2019 в м. Івано-Франківську між продавцем ТОВ «Пасічна Інвест-БУД» в особі директора ОСОБА_8 та покупцем ОСОБА_7 укладено договір купівлі продажу № Н46А/4, відповідно до якого ТОВ «Пасічна Інвест-БУД» виконує функції забудовника і зобов`язується передати у власність ОСОБА_7 об`єкт нерухомого майна (торгове приміщення проектний № IV, площею 216,4 за адресою: АДРЕСА_1 ), що будується на земельній ділянці кадастровий номером :23:001:1185. 16.11.2019 в м. Івано-Франківську між продавцем ТОВ «Пасічна Інвест-БУД» в особі директора ОСОБА_8 та покупцем ОСОБА_7 складено акт приймання передачі № Н46А/1-5, відповідно до якого ОСОБА_7 прийняв торгове приміщення проектний №V, площею 216,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до інформації Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради №12/31.1-18/305 від 20.07.2021 містобудівні умови та обмеження для проєктування об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 та на земельній ділянці кадастровий номером :23:001:1185, не видавалися та рішень виконавчого комітету Івано-Франківської мої ради про присвоєння поштової адреси: АДРЕСА_1 , не приймалося. Відповідно до інформації Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради №12/32-12/1397 від 25.10.2021 по об`єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_1 та на земельній ділянці кадастровий номером :23:001:1185, будь яких дозвільних документів у сфері будівництва не видавалося. Знаючи про відсутність дозвільних документів на будівництво та про відсутність рішення міської ради про присвоєння поштової адреси, з метою набуття права власності на торгове приміщення проектний №V, площею 216,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 діючи умисно, 26.11.2020 звернувся до державного реєстратора із заявою №55380783 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Частиною 2 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено: якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону. Згідно п. 41 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Постанови №1127), для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна, крім інших документів, подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. У той же день, тобто 26.11.2020, у порушення вимог статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та вимог п. 41 Постанови КМУ від 25.12.2015 № 1127, ОСОБА_9 будучи державним реєстратором, тобто особою, яка згідно вимог ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» має доступ до автоматизованої системи, в якій обробляються Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, використовуючи документацію, яка не містила будь яких фактичних даних, з якими закон пов`язує реєстрацію права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна, знаючи, що відповідні документи про готовність об`єкта до експлуатації органами Державної архітектурно-будівельної інспекції не видавались, поштова адреса: АДРЕСА_1 будь якому новозбудованому об`єкту нерухомого майна у визначеному законодавством порядку не присвоювалась, діючи умисно, несанкціоновано вчинила дії з інформацією, яка оброблюється в автоматизованих системах, а саме внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зміни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) об`єкта нерухомого майна торгового приміщення (нежитлового) № IV, площею 200,6 кв.м. у будинку, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :23:001:1185, реєстраційний номер об`єкта 101, із незаконним присвоєнням адреси: АДРЕСА_1 , про що зробила запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №39408169. За результатами вказаних незаконних дій ОСОБА_7 безпідставно став власником нерухомого майна, а саме: торгового приміщення № V, площею 216,4 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. 12.10.2021 проведено огляд будівлі, яка розташована на земельній ділянці з кадастровим номером №:23:001:1185, цільове призначення якої «01.05 Для індивідуального садівництва», за адресою: АДРЕСА_1 , та у якій знаходиться нежитлове приміщення № V площею 216,4 кв.м., власником якого є ОСОБА_7 . За результатами огляду установлено, що приміщення використовується невідомими особами, а також наявна інформація про намагання власника приміщення здійснити дії щодо його подальшого відчуження третім особам. Зареєстрований державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Лисецької селищної ради Тисменицького району Івано-Франківської області ОСОБА_10 об`єкт нерухомого майна торгове нежитлове приміщення № V площею 216,4 кв.м., із незаконним присвоєнням адреси: АДРЕСА_1 у вказаному кримінальному провадженні має значення речового доказу. З метою запобігання можливості відчуження, пошкодження, псування, перетворення майна нежитлового торгового приміщення № V площею 216,4 кв.м. реєстраційний номер об`єкта 101, власником якого є ОСОБА_7 , яке розташоване в будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці із кадастровим номером :23:001:1185, площею 0.1264 га. в такому стані, в якому воно є на даний час, оскільки вони є доказом вчинення злочинних незаконних дій, що доказуються у вказаному кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні арешту на таке майно. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником нерухомого майна торгового приміщення № V площею 216,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_7 РНОКПП НОМЕР_2 . Враховуючи, що власником майна вчиняються дії щодо відчуження цього майна, є необхідність у накладенні арешту на майно із забороною його користування, розпорядження та відчуження.

Слідчий просив про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, торгове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_7 .

Згідно копії акту приймання-передачі від 16.11.2020 на виконання договору купівлі-продажу передано торгове приміщення №V, площею 216,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

12.10.2021 проведено огляд.

Постановою від 20.12.2021 торгове приміщення, реєстраційний номер об`єкта 101, площею 200,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_7 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000169 від 16.04.2021.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається, з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.10-11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

Слідчим не доведено, що власником майна вчиняються дії щодо відчуження цього майна, та є необхідність у накладенні арешту на майно із забороною його користування, розпорядження та відчуження.

Крім цього, слідчим визнано речовим доказом у кримінальному провадженні торгове приміщення, площею 200,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , однак просить накласти арешт на приміщення № V площею 216,4 кв.м.

Таким чином, слідчим не зазначено правових підстав та не доведена необхідність накладення арешту на нежитлове приміщення за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Набережна ім. В.Стефаника, будинок 46Б, приміщення V.

Таким чином, подане клопотання задоволенню не підлягає.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :
у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1