Ухвала

07 грудня 2021 року
м. Київ
Справа № 753/5159/20
Провадження № 51-5386 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши спільну касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 та в її інтересах захисника ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року,
встановив:
У спільній касаційній скарзі захисник та засуджена порушують питання про перегляд рішень суду першої та апеляційної інстанції в касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що їх спільну касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Однак, захисник та засуджена подали касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
За змістом касаційної скарги скаржники, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушують питання про перегляд оскаржених судових рішень в касаційному порядку. Проте, на обґрунтування своїх вимог щодо закриття кримінального провадження через не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості засудженої у вчинені інкримінованого їй злочину, скаржники наводять доводи, які за своїм змістом стосуються невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неповноти судового розгляду та просять суд касаційної інстанції вирішити питання про достовірність того чи іншого доказу, що відповідно до положень ст. 438 КПК України, не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Крім того, на обґрунтування вимог щодо незаконності ухвали апеляційного суду скаржники взагалі не вказують які конкретно доводи апеляційної скарги захисника щодо його вимог про закриття кримінального провадження, у порушення приписів ст. 419 КПК України, суд апеляційної інстанції, належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Проте, у касаційній скарзі скаржників відсутнє належне формулювання їх вимог із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги.
Вимоги захисника та засудженої до суду касаційної інстанції скасувати лише вирок суду першої інстанції не відповідають приписам ст. 436 КПК України.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою захисника та засудженої.
Враховуючи наведе, колегія суддів касаційного суду вважає, що спільну касаційну скаргу захисника та засудженої слід залишити без руху, надавши скаржникам п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.
При повторному зверненні до суду касаційної інстанції скаржниками має бути підтверджено, що вони не пропустили цей строк.
Щодо клопотання засудженої та захисника стосовно зупинення виконання вироку суду, колегія суддів зазначає, що вирішення даного питання можливе лише в разі прийняття касаційним судом рішення про відкриття касаційного провадження, в порядку передбаченому п. 4 ч. 1 ст. 430 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Спільну касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 та в її інтересах захисника ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року залишити без руху, надавши їм п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних в ній недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3