печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , особи відносно якої подано клопотання: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку дії обов`язків, покладених на громадянку Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення видачі особи на запит компетентного органу іноземної держави,

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку дії обов`язків, покладених на громадянку Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення видачі особи на запит компетентного органу іноземної держави.
Клопотання мотивоване тим, що 17.04.2017 о 08 год. 30 хв. працівниками Окремого контрольно- пропускного пункту «Киі?в» Державноі? прикордонноі? служби Украі?ни затримано громадянку Росіи?ськоі? Федераціі? ОСОБА_5 ?лівну ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшоі? екстрадиціі? до Росіи?ськоі? Федераціі? для притягнення до кримінальноі? відповідальності.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2017 щодо ОСОБА_5 відмовлено у застосуванні тимчасового арешту.

Генеральною прокуратурою України отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу громадянки Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення останньої до кримінальної відповідальності.

Проведення екстрадиційної перевірки стосовно громадянки Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Генеральною прокуратурою України, відповідно до ст. 587 КПК України, доручено прокуратурі Київської області.

Запит іноземної сторони та інші документи щодо ОСОБА_5 оформлені належним чином відповідно до вимог Європейської конвенції про боротьбу з тероризмом 1977 року, Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, якими врегульовані відносини між Україною та Російською Федерацією у питаннях екстрадиції.

Відповідно до наданих іноземною стороною документів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розшукується за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205.5 КК РФ, а саме участь в діяльності організаціі?, яка у відповідності до законодавства Росіи?ськоі? Федераціі? визнана терористичною.

Так,перебуваючи на території Сирійської Арабської Республіки (САР) ОСОБА_5 розділяючи релігійну ідеологію екстремістського характеру, навмисне, протиставляла себе загальноприйнятим нормам моралі, усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно вступила і взяла участь в збройному формуванні, яке структурно входить до складу міжнародної терористичної організації Ісламська держава.

Основними цілями та задачами даної терористичної організації, до складу якої добровільно вступила та прийняла участь в ній ОСОБА_5 , є вчинення на території САР дій, направлених на незаконний оборот вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових пристроїв і вибухових речовин і вчинення з їх допомогою злочинів проти військовослужбовців і представників влади САР.

Відповідно до постанови про притягнення в якості обвинуваченого від 20.04.2016 винесеноі? старшим слідчим слідчого відділу Управління ФСБ Росіі? по Карачаєво-Черкесськіи? Республіці ОСОБА_8 громадянку Росіи?ськоі? Федераціі? ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто в якості обвинуваченоі? та пред`явлено і?и? обвинувачення в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205.5 КК РФ, а саме участь в діяльності організаціі?, яка у відповідності до законодавства Росіи?ськоі? Федераціі? визнана терористичною.

Відповідно до постанови судді Черкеського міського суду Карачаєво- Черкеськоі? Республіки від 19.05.2016 громадянці Росіи?ськоі? Федераціі? Каракотовіи? ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжнии? захід у вигляді тримання під вартою на строк 2 (два) місяці з моменту і?і? екстрадиціі? на територію Росіи?ськоі? Федераціі? або з моменту затримання на територіі? Росіи?ськоі? Федераціі?.

Постановою старшого слідчого слідчого відділу Управління ФСБ Росіі? по Карачаєво-Черкесськіи? Республіці ОСОБА_8 від 20.04.2016 громадянку Росіи?ськоі? Федераціі? ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено в розшук.

Постановою оперуповноваженого відділу управління ФСБ Росії по КЧР в м. Усть-Джегуте від 13.05.2016 ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук.

Відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом», тероризм є суспільно небезпечна діяльність, яка полягає у свідомому, цілеспрямованому застосуванні насильства шляхом захоплення заручників, підпалів, убивств, тортур, залякування населення та органів влади або вчинення інших посягань на життя чи здоров`я ні в чому не винних людей або погрози вчинення злочинних дій з метою досягнення злочинних цілей. Терористичний акт це злочинне діяння у формі застосування зброї, вчинення вибуху, підпалу чи інших дій, відповідальність за які передбачена ст. 258 КК України. У разі, коли терористична діяльність супроводжується вчиненням злочинів, передбачених статтями 112, 147, 258-260, 443, 444, а також іншими статтями Кримінального кодексу України, відповідальність за їх вчинення настає відповідно до Кримінального кодексу України.

Терористична діяльність охоплює планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму, фінансування та інше сприяння тероризму.

Так встановлено, що відповідно до Резолюції Ради Безпеки ООН 1267 (1999) «Ісламська держава Іраку та Леванту» (далі ІДІЛ) є групою, яка відокремилась від міжнародної терористичної організації «Аль-Каїда» та під номером QE.J.115.04 включена до переліку терористичних організацій, діяльність яких заборонена, який формується Комітетом Ради Безпеки ООН.

29.06.2014 ІДІЛ була перейменована на «Ісламську Державу» (далі ІД).

Відповідно до Резолюцій Ради Безпеки ООН 2170 (2014), 2178 (2014), 2199 (2015) діяльність ІД пов`язана із вчиненням численних злочинних терористичних актів, спрямованих на вбивство цивільних осіб та інших жертв, знищення майна, а також культурних, релігійних об`єктів та підрив світової стабільності, призводить до нищівного гуманітарного впливу на цивільне населення, вимушеного переселення мільйонів людей та провокування міжрелігійної напруженості, вчинення злочинів проти людяності та міжнародного правопорядку, тощо.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 622 Про затвердження Порядку формування переліку осіб, пов`язаних з провадженням терористичної діяльності або стосовно яких застосовано міжнародні санкції, організація «Ісламська держава Іраку та Леванту» (далі ІДІЛ) під номером (С1): 154 із назвою (С6): IslamicStateinIraqandtheLevant (Ісламська держава Іраку та Леванту); Тип імені (С10): РЕ; Категорія (С11) якість (С12): 1; внесена до Переліку осіб, пов`язаних із здійсненням терористичної діяльності або стосовно яких застосовано міжнародні санкції.

Згідно з Резолюціями ради Безпеки ООН 1267 (1999), 1373 (2001), 1483 (2003), 1546 (2204), 2056 (2012), 2071 (2012), 2085 (2012), 2100 (2013), 2139 (2014), 2170 (2014), 2195 (2014), 2199 (2015), 2249 (2015), 2253 (2015), 2322 (2016), 2347 (2017), заявою ФАТФ про протидію фінансування ІДІЛ (FATFActionontheterroristgroupISIL) від 24 жовтня 2014 року, Резолюцією Парламентської асамблеї Ради Європи № 2027 від 2015 року, та інших рішень міжнародних організацій, членом яких є Україна, організація «Ісламська Держава Іраку та Леванту» (ІДІЛ, відома також як «ДАІШ»), вважається терористичною організацією, яка на території різних держав систематично вчиняє терористичні акти, спрямовані на загибель ні в чому невинних цивільних осіб та інших жертв, знищення майна, а також культурних та релігійних об`єктів, здійснює захоплення заручників, торгівлю людьми, викрадення жінок та дітей, експлуатацію та сплюндрування, включаючи зґвалтування, сексуальне насилля, навернення у рабство, а також вчиняє інші злочини проти людяності та міжнародного правопорядку тощо.

Таким чином, ОСОБА_5 розшукується за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205.5 КК РФ, а саме участь в діяльності організаціі?, яка у відповідності до законодавства Росіи?ськоі? Федераціі? визнана терористичною, що в порівнянні з законодавством Украі?ни про кримінальну відповідальність, відповідає ст. 258-3 КК Украі?ни (створення терористичноі? групи чи терористичноі? організаціі?, керівництво такою групою чи організацією або участь у ніи?, а так само матеріальне, організаціи?не чи інше сприяння створенню або діяльності терористичноі? групи чи терористичноі? організаціі?), передбачає покарання у виді позбавлення волі настрок більше 1 року та відповідно є екстрадиційним злочином.

Строк давності притягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності за вчинення нею злочинного діяння відповідно ст. 49 КК України не закінчився.

Запити інших держав про видачу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надходили.

За інформацією Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,із заявою з питань набуття громадянства України в установленому порядку не зверталася.

Водночас установлено, що ОСОБА_5 25.05.2017 звернулась до ГУ ДМС України в м. Києві із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. За результатами розгляду зазначеної заяви, наказом ГУ ДМС України в м. Києві від 14.06.2017 № 256 ОСОБА_5 відмовлено в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Вказане рішення ОСОБА_5 оскаржила до ДМС України. За результатами розгляду її скарги, на підставі наказуГУ ДМС України в м. Києві від 27.10.2017, документи повторно взято в оформлення. Рішенням ДМС України від 23.05.2018 № 169-18 ОСОБА_5 відмовлено у визнанні біженцем або особою, що потребує додаткового захисту. Дане рішення ОСОБА_5 оскаржила до Окружного адміністративного суду м. Києва. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.02.2020 в задоволені позову ОСОБА_5 відмовлено повністю. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.02.2020 залишено без задоволення. Ухвалою Касаційного адміністративного суду Верховного суду України від 23.07.2020 відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.02.2020 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020

З метою прийняття законного та обґрунтованого рішення за запитом іноземної сторони, прокуратурою області скеровані запити для встановлення факту можливої участі ОСОБА_5 у складі добровольчих батальйонів, які брали участь у проведенні операції Об`єднаних сил на сході України, чи є вона волонтером на сході України. Відповідно до отриманої інформації, відомості щодо участі ОСОБА_5 у складі добровольчих батальйонів відсутні, інформації про її волонтерську діяльність також немає, військову службу в складі Збройних Сил України не проходила та не проходить.

На території України зазначена особа не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалась.

За таких обставин, екстрадиційна перевірка 20.08.2020 прокуратурою області закінчена, матеріали разом з висновком скеровані до Офісу Генерального прокурора для прийняття рішення в порядку ст. 590 КПК України.

Листом Офісу Генерального прокурора від 27.10.2020 Київській обласній прокуратурі доручено подальше проведення екстрадиційної перевірки стосовно громадянки Російської Федерації ОСОБА_5 .

Відповідно до інформаціїЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 08.09.2020 повторно зверталася до ЦМУ ДМС із заявою про надання їй статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту. Наказом ЦМУ ДМС у від 08.09.2020 № 316 відмовлено у прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Вказане рішення ОСОБА_5 оскаржила до ДМС України. Рішенням ДМС України від 20.11.2020 скаргу ОСОБА_5 відхилено.

Вказане рішення ОСОБА_5 оскаржено в судовому порядку. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2021 відкрито провадження. Згідно з сайту Судова влада України рішення у вказаній справі на даний час не прийнято.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 16.09.2020 щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, до 16.11.2020.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.11.2020,11.01.2021та 09.03.2021 ОСОБА_5 продовжено строк дії обов`язків особистого зобов`язання до 06.05.2021.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.05.2021 щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, до 06.07.2021.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.07.2021 громадянці Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії обов`язків особистого зобов`язання до 30.08.2021.

Прокурор просить відповідно до вимог ст. 199 КПК України продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку з продовженням строку екстрадиційної перевірки.
У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити.
Захисник та особа відносно якої подано клопотання у судовому засіданні щодо задоволення клопотання не заперечували.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, особи відносно якої подано клопотання та його захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

Також, відповідно до ст. 585 КПК України, при вирішенні питання про обрання особі, яка підлягає екстрадиції, запобіжного заходу не пов`язаного з утриманням під вартою, слідчий суддя зобов`язаний врахувати: відомості про ухилення даної особи від правосуддя в Такої стороні та дотримання цією особою умов, на підставі яких воно було звільнено з-під варти; тяжкість покарання, що загрожує за інкриміноване злочин, вік, стан здоров`я та інші характеризуючі дані.

Встановлено, що правовідносини між Україною та Російською Федерацією врегульовано Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 та Європейською конвенцією про видачу правопорушників від 13.12.1957.

Згідно ст. 17 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах - у відносинах один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Відповідно до вимог ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах - Договірні Сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбачених цією Конвенцією, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення їх до кримінальної відповідальності або для приведення вироку у виконання.

Відповідно до вимог ст. 1 вказаної Конвенції - договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Забезпечення компетентними органами України виконання вимог вищезазначеної Конвенції стосовно видачі ОСОБА_5 можливо виконати лише в тому випадку, якщо судом щодо останньої буде застосована міра запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя відповідно до ст.ст. 177, 178, 585 КПК України враховує тяжкість пред`явленого ОСОБА_5 , звинувачення, за яке при доведеності вини передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, перебування останнього в міжнародному розшуку і обставини затримання на території України, в зв`язку з чим приходить до висновку про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки до вирішення питання про його видачу (екстрадицію) і фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 Конституції України, положеннями Європейською конвенцією про видачу правопорушників від 13.12.1957 та ст.ст. 179, 194, 585 КПК України,

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Продовжити дію обов`язків, покладених на громадянку Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення видачі особи на запит компетентного органу іноземної держави, до вирішення питання про його видачу і фактичну передачу іноземній державі, строком до 25.10.2021 року, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: повідомляти прокурора про місце свого проживання, про його зміну та зміну засобів зв`язку;прибувати за кожною вимогою до прокурора та слідчого судді;здати на зберігання до прокуратури свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про її видачу (екстрадицію) і фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.

Термін дії обов`язків, покладених судом визначити до 25.10.2021 року включно.
Ухвала не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає безумовному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1