Провадження № 1-кп/643/1171/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.12.2021 року Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові заяву обвинуваченої ОСОБА_6 про відвід прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000556 від 23.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

ВСТАНОВИВ:
На розгляді Московського районного суду м. Харкова перебуває вищевказане кримінальне провадження.

21.10.2021року через канцелярію суду ОСОБА_6 було подану заяву про відвід прокурора ОСОБА_3 на підставі пункту 3 частини 1 статті 77 КПК України, яка мотивована тим, що після початку судового розгляду перед минулим судовим засіданням до неї підійшла прокурор ОСОБА_3 , яка вимагала від неї відмовитись від послуг адвоката ОСОБА_7 . При цьому вона погрожувала їй тим, що її ув`язнять, якщо вона не зробить так, як від неї вимагає прокурор ОСОБА_3 . Зазначені протиправні дії прокурора ОСОБА_3 викликають обґрунтовані сумніви у її неупередженості.

Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримала заяву про відвід прокурора та просила її задовольнити.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 підтримала заяву обвинуваченої та просив її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти заяви обвинуваченої ОСОБА_6 , вказала, що підстав для задоволення заяви про її відвід немає. Тиск на обвинувачену не здійснювала, не погрожувала їй та не прохала її відмовитися від послуг адвоката. Поза судових засідань з обвинуваченою не спілкувалась.
Потерпіла ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення заяви про відвід прокурора та просили у її задоволенні відмовити.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, суд дійшов висновку, що заява про відвід прокурору не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, та з метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження мають право заявити відвід, який повинен бути вмотивованим (частина 5 статті 80 КПК України).

Прокурор є одним з учасників кримінального провадження, що належить до сторони обвинувачення. За частиною 1 статті 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід прокурору, передбачений статтею 77 КПК, й, зокрема, відповідно до пункту 3 частини 1 цієї статті, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Упередженість прокурора, як вбачається із формулювань статті 77 КПК України, може виникнути у зв`язку з наявністю у нього родинних, професійних зв`язків, іншого процесуального статусу, попередньою участю у цьому провадженні тощо. Обставини, які викликають сумнів в неупередженості прокурора, мають бути обумовлені фактами відповідного питання, що розглядається, або пов`язаними з ними.

Особиста заінтересованість прокурора у результатах розгляду кримінального провадження повинна бути пов`язана саме з особою обвинуваченого чи інших учасників кримінального провадження, що має об`єктивно підтверджуватись відповідними доказами.

Суд не заперечує, що прокурори, як самостійні учасники кримінального провадження, на яких покладено обов`язок здійснювати підтримання державного обвинувачення та процесуальне керівництво в кримінальному провадженні, мають свої процесуальні цілі та професійну заінтересованість у розгляді кримінальних проваджень, в яких вони беруть участь, зокрема і даного провадження. Те саме стосується і сторони захисту, яка має свій професійний інтерес у результатах розгляду цього кримінального провадження. При цьому, кожна із сторін кримінального провадження є рівною у доведенні своєї позиції та досягненні своєї процесуальної мети.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявником відводу не було доведено факту наявності особистої заінтересованості прокурора ОСОБА_3 у результатах цього кримінального провадження, доводи заявника нічим не підтверджені.
Також судом не встановлено обставин, які б викликали розумні, об`єктивно обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява про відвід прокурору є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами статей 75-81, 370, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні заяви обвинуваченої ОСОБА_6 про відвід прокурора ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1