Дата документу 01.09.2021 Справа № 554/7814/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2021 року слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Полтава скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 05.08.2021 року про відмову у задоволенні клопотання від 28.07.2021 р. про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000082, об`єднаному в одне провадження з кримінальним провадженням № 0001370 від 02.09.2020 під № 0000082 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.367, ч.1 ст.15, ч.1 ст.364 КК України ,-
В С Т А Н О В И В :

30 серпня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду із даною скаргою, в якій прохав скасувати постанову прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 05.08.2021 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 щодо залучення як потерпілого до кримінального провадження № 0001370 об`єднаного в одне провадження під № 0000082.
В обґрунтування скарги посилається на те, що у провадженні ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві перебуває кримінальне провадження № 0000082 від 14.04.2020 за ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 367, ч.1 ст. 364 КК України за фактом службової недбалості слідчим СВ Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження № 0000082, яке внесено до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_3 . Також слідчим ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві здійснювалося досудове слідство у кримінальному провадженні № 0001370 від 02.09.2020 за ознаками ч.1 ст. 365 КК України за заявою ОСОБА_3 щодо неправомірних дій працівників Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000302. 28.07.2021 ОСОБА_3 до прокуратури полтавської області подано клопотання про залучення ОСОБА_3 як потерпілого у кримінальному провадженні № 0001370. Постановою прокурора матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000819 від 06.05.2020 за ознаками ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 367, ч.1 ст. 366 КК України та № 0001370 від 02.09.2020 року об`єднані в одне провадження під № 0000819. У подальшому, постановою прокурора матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000082 від 14.04.2020 та № 0000819 від 06.05.2020 об`єднані в одне провадження під № 0000819. 05.08.2021 прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000082 ОСОБА_8 винесена постанова про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 щодо залучення як потерпілого до кримінального провадження № 0001370 об`єднаного в одне провадження під № 0000082. По суті клопотання ОСОБА_3 від 28.07.2021 прокурором не розглянуто. Прокурор посилається на те, що ОСОБА_3 не може взагалі подавати такі клопотання у зв`язку з тим, що останньому не завдано ніякої моральної шкоди. Оскаржувана постанова прокурора ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілим вимогам КПК України не відповідає, оскільки остання належним чином не обгрунтована та не вмотивована.
У судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав з наведених у ній підстав .
ОСОБА_9 у судове засідання в режимі відео конференції не з`явився, надав заяву про розгляд скарги без його участі, але за участю адвоката.
Представник Полтавської обласної прокуратури в судове засідання не з`явився, суд про причину своєї неявки не повідомив.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Встановлено, що слідчими першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000082, розпочатому 14.04.2020 за заявами ОСОБА_3 щодо неправомірних дій слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 за ознаками ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 364 КК України. Також, слідчими ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві здійснювалося досудове слідство у кримінальному провадженні № 0001370 від 02.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, за заявою ОСОБА_3 щодо неправомірних дій працівників Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000302. Постановою прокурора матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000819 від 06.05.2020 за ознаками ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 364 КК України та № 0001370 від 02.09.2020, об`єднані в одне провадження під № 0000819. Слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві в кримінальному провадженні № 0000819 від 06.05.2020 винесено вмотивовану постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим.У подальшому постановою прокурора матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000082 від 14.04.2020 та № 0000819 від 06.05.2020, об`єднані в одне провадження за № 0000082.

До Полтавської обласної прокуратури надійшла заява про визнання потерпілим ОСОБА_3 від 28.07.2021 у кримінальному провадженні №0001370.

05.08.2021 прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_10 винесена постанова про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 щодо залучення як потерпілого до кримінального провадження №0001370 об`єднаного в одне провадження під № 0000082.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні, зокрема, може бути юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Водночас ч. 5 ст. 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Вказана норма слугує гарантією безпідставного набуття статусу потерпілого.

Таким чином КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Процесуальною підставою для прийняття такого рішення є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України.

У п. 4 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 зазначено, що процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди.

«Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому: очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення; відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву; очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою; наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено ч. 1 ст. 55 КПК (наприклад, заподіяння особі моральної шкоди як представнику певної частини суспільства; заподіяння моральної шкоди юридичній особі); неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення.

При визначенні шкоди, як підстави для визнання особи потерпілим, необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням, тобто повинен існувати прямий зв`язок, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

Причинний зв`язок має місце лише тоді, коли діяння виступає необхідною умовою, без якої неможливе настання наслідку. З цього випливають такі вимоги: причина (діяння) у часі повинна передувати наслідку; причина (діяння) не лише повинна передувати наслідку в часі, але і викликати його; причинний зв`язок має місце лише у разі, коли діяння є головною, визначальною умовою (фактором) настання суспільно небезпечного наслідку, тобто діяння слід розглядати як головну умову (причину) настання наслідків, якщо без нього суспільно небезпечні наслідки не настали б; діяння перебуває в причинному зв`язку з наслідком, якщо воно з неминучістю викликає настання цього наслідку.

Як зазначено у оскаржуваній постанові, у заяві ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення, за якими були внесені відомості до ЄРДР та в заяві про залучення до кримінального провадження як потерпілого, відсутні дані про заподіяння йому істотної шкоди, її розрахунок та документальне підтвердження.

Виходячи з визначення поняття потерпілого, яке міститься у статті 55 КПК України (фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди), логічним є висновок, що на момент подання заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення, шкода вже повинна бути завдана останньому від кримінального правопорушення.

Доводи скарги щодо необгрунтованості та постанови прокурора від 05.08.2021 року є безпідставними, так як постанова відповідає вимогам ст. 110 КПК України, переконливих аргументів для протилежних висновків суду матеріали скарги та провадження не містять, а тому слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність вимог скарги щодо скасування рішення прокурора.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 05.08.2021 року про відмову у задоволенні клопотання від 28.07.2021 р. про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0001370, об`єднаному в одне провадження з кримінальним провадженням № 0000082 від 14.04.2020 року під № 0000082 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.367, ч.1 ст.15, ч.1 ст.364 КК України -відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1