н/п 1-кп/953/911/21

"27" жовтня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова, в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черкаська Лозова , Дергачівського району, Харківської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не одруженого, маючого на спільному утриманні із цивільною дружиною доньку 2020 року народження, не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого, останній раз: вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.03.2017 за ч. 4 ст. 70, ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 7 місяців; ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 20.02.2018 змінено строк відбуття на 4 роки 6 місяців, із зарахуванням строку попереднього ув`язнення; 11.09.2018 перегляд вироку згідно ч.2 ст. 72 КК України враховано строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 20.02.2018 та з 17.07.2015 по 20.12.2015, звільнений у вересні 2018 з ДУ «Харківська виправна колонія № 43» за ст.. 72 КК України, день відбуття тримання під вартою зараховано за 2, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, -
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.10.2021, справу розподілено судді ОСОБА_1 .
Прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судовому засідання вважали за необхідним об`єднати кримінальні провадження.
Обвинувачений та його захисник не заперечували проти об`єднання кримінальних проваджень.
Відповідно до ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, які не заперечували проти об`єднання кримінальних проваджень в одне, прийшов до висновку про їх об`єднання та присвоєння їм одного спільного номеру.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб. Обґрунтовуючи дане клопотання прокурор посилається на не зменшення ризиків, передбачених п. п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Прокурор ОСОБА_4 покладався на розсуд суду .
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Суд, заслухавши клопотання, думку учасників судового засідання, виходить з наступного.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.09.2021 ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.11.2021.
До спливу продовженого строку, судове провадження не завершено.
Так, прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_6 , оскільки на його думку продовжують існувати обґрунтовані підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам обвинуваченим: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд також відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Так, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризики: переховування від правосуддя, здійснювати незаконний сплив на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.
З урахуванням викладеного, враховуючи особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, ті обставини, що обвинувачений не має офіційних джерел існування, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, суд вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому продовжує йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, передбачений КПК України.
При цьому, відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що застава в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме в розмірі 181600 грн. є достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 27, 177, 178, 182, 183, 334, 369 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строків тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 25.12.2021.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_6 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 обов`язки:
1) прибувати за першим викликом до суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання;
4) утримуватися від спілкування з потерпілими;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
6) носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений , будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, але може бути оскаржена в частині продовження строку запобіжного заходу до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий судя ОСОБА_1