Київський апеляційний суд
Провадження № 11кп/824/4599/2021 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 189 КК України

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старомихайлівка Мар`їнського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 11 квітня 2019 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 258-3, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою до 09 січня 2022 року включно.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд першої інстанції врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , конкретні обставини справи та дані про особу обвинувачених, зокрема їх вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки, на підставі чого прийшов до висновку, що інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не в змозі запобігти існуючим ризикам.
Не погоджуючись з рішенням суду, вважаючи його незаконним та невмотивованим, захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, або визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави.
Так, захисник зазначає, що стороною обвинувачення не доведено існування у поведінці обвинуваченого ОСОБА_7 жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України. Що стосується ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_7 , то вони не підтверджуються матеріалами провадження, а відтак є надуманими. При цьому, апелянт просить врахувати, що обвинувачений не має наміру вчиняти будь-які кримінальні правопорушення або іншим чином незаконно впливати на хід судового розгляду справи у даному провадженні та, у разі його звільнення з-під варти, має можливість та намір офіційно влаштуватися на роботу та завершити лікування.
Крім того, сторона захисту вважає, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення ґрунтується на неналежних і недопустимих доказах, а відтак вважає, що забезпечення справедливого балансу на свободу, здоров`я, працю та виконання завдань кримінального провадження, можливо, застосувавши щодо останнього запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби за адресою: АДРЕСА_2 , або визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, внесення та виконання якої забезпечується адвокатським бюро «Тігішвілі».
Від інших учасників судового провадження апеляційних скарг не надходило.
Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
З огляду на вказані вимоги закону апеляційний розгляд здійснено без участі сторін судового провадження, оскільки відсутні клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участю.
Вислухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Згідно з абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За змістом ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Таким чином, розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Як убачається з матеріалів справи, Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Суд першої інстанції при вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою дійшов висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, ступінь яких не зменшився та інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено максимальне покарання у виді семи років позбавлення волі, при цьому інкриміноване йому кримінальне правопорушення вчинене в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор», що вказує на особливу зухвалість його дій, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, характер дій, у вчиненні який обвинувачується ОСОБА_7 , а також дані про його особу, а саме його вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки, наявність судимості у минулому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу наявності підстав для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інший, більш м`який, запобіжний захід не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти існуючим ризикам.
Дані про особу обвинуваченого, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, також були враховані судом при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак вони не зменшують існуючих ризиків, а тому не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу.
Доводи апеляційної скарги про те, що стороною обвинувачення не доведено наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки суд прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Що стосується доводів апеляційної скарги про не належність і не допустимість доказів, на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_7 , то вказані обставини, у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального законодавства, на даній стадії кримінального провадження, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, не перевіряються.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при вирішенні судом першої інстанції питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, як і підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, принаймні на цій стадії судового розгляду, колегія суддів не встановила.
За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 та скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 422-1 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року, якою ОСОБА_7 продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою до 09 січня 2022 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4