КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
прокурора ОСОБА_5 ,
представника заінтересованої особи ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою директора театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр юного глядача на Липках» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 вересня 2021 року, -
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю, літ. А, загальною площею 3528,8 кв.м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Липська,буд. 15/17, перебуває в комунальній власності Територіальної громади м. Київ в особі Київської міської ради, , із забороною службовим особам Київської міської ради або особам, які будуть діяти від їх імені або за їх дорученням (довіреністю), відчужувати, розпоряджатися вищевказаним об`єктом нерухомості, а також проводити будь-які будівельні роботи, у тому числі реконструкцію приміщень та забороною державним реєстраторам та нотаріусам вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вищевказаного об`єкту нерухомості.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме - збереження речових доказів.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, директор театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр юного глядача на Липках» ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.
Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді є необгрунтованою, не відповідає вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги директор театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр юного глядача на Липках» зазначає, що висновки слідчого судді не перевірені, не відповідають дійсним обставинам справи та арештоване майно не може вважатися речовим доказом в розумінні статті 98 КПК України.

Апелянт вважає хибними висновки слідчого судді про те, що арешт на вказане майно необхідно накласти з тих підстав, що було незаконно та з грубим порушенням проведено конкурс на заміщення посади директора-керівника театру та переможцем конкурсу визначено ОСОБА_7 , який не відповідає критеріям для зайняття посади директора-керівника театру (не відповідає професійним, морально-етичним якостям, притягувався до кримінальної відповідальності).

Також апелянт не погоджується і з тими твердженнями слідчого судді, що ОСОБА_7 фактично зупинив діяльність театру, повідомивши про реконструкцію приміщення театру, та єдиною метою обрання на посаду ОСОБА_7 було заволодіння будівлею театру та її відчуження на користь третіх осіб.

Апелянт просить врахувати, що на даний час в Окружному адміністративному суді міста Києва знаходиться справа про оскарження рішення конкурсної комісії про обрання переможцем конкурсу ОСОБА_7 (справа № 640/25589/21).
Автор апеляційної скарги вважає, що висновки слідчого судді в оскаржуваній ухвалі щодо невідповідності ОСОБА_7 вимогам, що ставляться до кандидатів на посаду керівника театру, не перевірені під час розгляду клопотання про арешт майна.

Крім того, як зазначається в апеляційні скарзі, слідчим суддею в ухвалі не наведено жодного обґрунтованого доказу того, що приміщення театру є реальним речовим доказом у кримінальному провадженні в розумінні ст. 98 КПК України. Окрім того, відсутні докази того, що приміщення буде пошкоджене, відчужене чи перетворене.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр юного глядача на Липках», яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити в повному обсязі, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, в провадженні СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000139, розпочате 07 вересня 2021 року за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами театрально-видовищногозакладу культури «Київський академічний театр юного глядача на Липках» та Департаменту культури КМДА, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 191 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Печерською окружною прокуратурою м. Києва.
Постановою процесуального керівника від 23 вересня 2021 року вказану нежитлову будівлю театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр юного глядача на Липках» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
27 вересня 2021 року прокурор Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотання про накладення арешту на на об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю, літ. А, загальною площею 3528,8 кв.м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Липська, буд. 15/17, перебуває в комунальній власності Територіальної громади м. Київ в особі Київської міської ради, , із забороною службовим особам Київської міської ради або особам, які будуть діяти від їх імені або за їх дорученням (довіреністю), відчужувати, розпоряджатися вищевказаним об`єктом нерухомості, а також проводити будь-які будівельні роботи, у тому числі реконструкцію приміщень та забороною державним реєстраторам та нотаріусам вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вищевказаного об`єкту нерухомості.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 вересня 2021 року задоволено клопотанняпрокурора та накладено арешт на вказане майно, з метою збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону в цілому дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000139, про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що воно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому на нього необхідно накласти арешт.

З урахуванням цього, слідчий суддя вважав, що існують належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та постановою прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 від 23 вересня 2021 року визнане речовим доказом (а.с. 57-61).

Тому твердження апелянта про те, що в матеріалах справи немає жодних даних, які б давали підстави вважати, що таке майно відповідає критеріям речового доказу, є такими, що не грунтуються на матеріалах справи.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищевказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи автора апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено. При цьому колегія суддів враховує, що апелянт не є власником арештованого майна, яке перебуває в комунальній власності Територіальної громади м. Київ в особі Київської міської ради і накладений арешт не перешкоджає статутній діяльності театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр юного глядача на Липках», який не позбавлений права користування майном, яке перебуває у його оперативному управлінні.

Посилання представника, як на підставу для відмови у накладенні арешту на майно, на те, що на даний час в Окружному адміністративному суді міста Києва знаходиться справа про оскарження рішення конкурсної комісії про обрання переможцем конкурсу ОСОБА_7 , не є визначеними законом підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не виключає можливості арешту майна з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, дані щодо якого внесені до ЄРДР.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.
Крім цього, колегія суддів враховує, що відповідно до положень ст.174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про його арешт, мають право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково.

Отже, достатніх законних підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає, а тому апеляційна скарга, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 вересня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 та накладено арешт на на об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю, літ. А, загальною площею 3528,8 кв.м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Липська,буд. 15/17, перебуває в комунальній власності Територіальної громади м. Київ в особі Київської міської ради, , із забороною службовим особам Київської міської ради або особам, які будуть діяти від їх імені або за їх дорученням (довіреністю), відчужувати, розпоряджатися вищевказаним об`єктом нерухомості, а також проводити будь-які будівельні роботи, у тому числі реконструкцію приміщень та забороною державним реєстраторам та нотаріусам вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вищевказаного об`єкту нерухомості - залишити без змін, а апеляційну скаргу директора театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр юного глядача на Липках» ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6295/2021
Єдиний унікальний номер 757/51738/21
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_9
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1