Справа № 192/1820/21
Провадження № 1-кп/192/59/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2022 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000151 від 10.11.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Кам`янодніпровське Запорізької області, громадянина України, не одруженого, з базовою середньою освітою, офіційно не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:

-03 квітня 1997 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі;
-29 червня 2000 року вироком Нікопольського районного суду Дніпропетровської області за ч.ч. 2, 5 ст. 140, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі;
-08 червня 2004 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
-22 жовтня 2004 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 18 жовтня 2007 року по відбуттю строку покарання;
-21 січня 2009 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ст. 297 КК України до 2 років обмеження волі. Звільнений 22 березня 2010 року умовно-достроково, невідбутий строк 10 місяців 16 днів ;
-30 листопада 2011 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
-10 січня 2012 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
-13 листопада 2012 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 18 листопада 2016 року по відбуттю строку покарання;
-14 листопада 2019 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
- 02 листопада 2021 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України із застосуванням ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 3 років позбавлення волі;
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в:

08 листопада 2021 приблизно о 19 годині 40 хвилин ОСОБА_4 знаходячись в приміщенні магазину ФОП «Чекурда», розташованого за адресою АДРЕСА_2 , без захисної маски, маючи при собі підроблене міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику (документ про зроблені щеплення, який відповідає міжнародним медико-санітарним нормам) коронавірусної хвороби COVID-19, видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, що він вакцинацію від гострої респіраторної хвороби COVID-19 не здійснював та міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику (документ про зроблені щеплення, який відповідає міжнародним медико-санітарним нормам) коронавірусної хвороби COVID-19 в установленому законодавством України порядку не отримував, був зупинений працівниками поліції. Під час складання на ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.44-3 КУпАП, останній, з метою уникнення притягнення його до адміністративної відповідальності, діючи умисно, достовірно знаючи що наявне в нього при собі міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику (документ про зроблені щеплення, який відповідає міжнародним медико-санітарним нормам) коронавірусної хвороби COVID-19 є підробленим, пред`явив працівникам поліції завідомо підроблений офіційний документ, а саме міжнародне свідоцтва про вакцинацію/профілактику (документ про зроблені щеплення, який відповідає міжнародним медико-санітарним нормам) коронавірусної хвороби COVID-19 вакциною AstraZeneca.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, фактичних обставин справи не оспорював та пояснив, що в листопаді 2021 року придбав за 500 грн. у незнайомої людини свідоцтво про вакцинаціюкоронавірусної хвороби COVID-19 на своє ім`я, замовивши сертифікат через мережу інтернет. Розуміючи, що свідоцтво підроблене, оскільки він у будь-якому пункті вакцинації не робив жодного щеплення перебував у магазині по АДРЕСА_2 без захисної маски та був зупинений працівниками поліції яким під час складання протоколу про адміністративне правопорушення з метою уникнення притягнення його до відповідальності пред`явив працівникам поліції.Щиро розкаявся у скоєному та зазначив, що дуже шкодує та більше не буде так робити, він працює неофіційно оскільки за наявності судимостей не оформлюють офіційно, однак отримує достатньо коштів для власного забезпечення та сплати штрафу.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; а також їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, останній раз 02.11.2021 до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, вчинив правопорушення до набрання вироком законної сили, за місцем проживання характеризується задовільно, працює та заробляє тимчасовими заробітками.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують його покарання згідно зі ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, вищенаведені обставини, зазначені дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз 02.11.2021 Солонянським районним судом Дніпропетровської області до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, вчинив правопорушення до набрання вироком законної сили, однак працює та отримує дохід, його щире каяття у вчиненому та приходить до висновку про те, що йому слід призначити покарання у виді штрафу у максимальному розмірі, визначеному санкцією ч.4 ст.358 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ч.3 ст.72 КК України у зв`язку з призначенням покарання у виді штрафу, вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02.11.2021, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України із застосуванням ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 3 років позбавлення волі, необхідно виконувати самостійно.

Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850 грн. (вісімсот п`ятдесят грн.00 коп.).

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02.11.2021, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України до 3 років позбавлення волі та визначити ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 грн. та 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.72 КК України вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02.11.2021 щодо ОСОБА_4 виконувати самостійно.

Речовий доказ - міжнародне свідоцтво про вакцинацію від вірусної хвороби COVID-19 виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії 17.06.2021-12.06.2022 в нижньому правому кутку якого є штамп АЗПСМ №11 КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Житомирської міської ради» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1