Справа № 136/580/20
провадження №1-кп/136/29/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" січня 2022 р. м.Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 03.03.2020, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, Рівненської обл., жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи притягнутим згідно із постановою Липовецького районного суду від 30.08.2018 до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП у вигляді 240 (двісті сорок) годин суспільно корисних робіт, під розписку ознайомленим з порядком та умовами відбування суспільно корисних робіт та наслідками ухилення від відбування призначеного адміністративного стягнення, починаючи з 20.01.2020 по 24.01.2020 не приступив без поважних причин до виконання суспільно-корисних робіт, у зв`язку з чим 28.01.2020 старшим інспектором Липовецького районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_6 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно останнього за ст. 183-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 13.02.2020 на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 діб. При цьому, з 27.01.2020 по 31.01.2020, з 03.02.2020 по 07.02.2020, з 10.02.2020 по 14.02.2020, з 17.02.2020 по 21.02.2020, з 24.02.2020 по 25.02.2020 (дата набрання постановою Липовецького районного суду від 13.02.2020 законної сили) ОСОБА_3 суспільно-корисні роботи умисно не відпрацьовував.

У подальшому ОСОБА_3 , будучи притягнутим до відповідальності за ст. 183-2 КУпАП, за відсутності поважних причин, починаючи з 25.02.2020 по 17.03.2020 не приступив до виконання рішення Липовецького районного суду від 30.08.2018, тим самим злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 389-2 КК України, як злісне ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Ухвалою суду від 16.07.2021 було призначено обвинуваченому ОСОБА_3 судово - психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам судово-психітричного відділення КНП Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка, а на вирішення експертів поставлено відповідні запитання, які за змістом стосуються визначення загальної психологічної характеристики ОСОБА_3 , як в період часу так і після вчинення інкримінованого йому кримінально правопорушення та про доцільність застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

За результатами проведення вищевказаної експертизи до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта №111 від 14.09.2021, згідно якого вбачається, що ОСОБА_3 страждає на психічний розлад у вигляді помірного порушення пізнавальної функції органічного (алкогольного, травматичного) генезу (F06/7), судомний синдром, і страждав ним як в період часу так і після вчинення інкримінованого йому кримінально правопорушення. Також у висновку вказано, що ОСОБА_3 потребує застосування до нього заходів медичного характеру.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про зміну порядку розгляду кримінального провадження та застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру, яке мотивоване вищевказаними обставинами та тим, що всі докази в справі досліджено.

Зі сторони захисту заперечень щодо задоволення клопотання прокурора не висловлено.

З огляду на вищевказані обставини, суд зауважує, що за змістом ст. 362 КПК України якщо під час судового розгляду будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, суд постановляє ухвалу про зміну порядку розгляду і продовжує судовий розгляд згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Зважаючи на наявність висновку судово-психіатричного експерта №111 від 14.09.2021, яким підтверджується, що ОСОБА_3 є психічне захворювання, яке на час вчинення інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, тому суд вважає за необхідне змінити порядок розгляду і продовжувати судовий розгляд даного кримінального провадження згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України, тобто щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у ОСОБА_3 має місце психічна хвороба, яка на момент вчинення інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого 389-2 КК України, перешкоджала усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Враховуючи викладене, за відсутності заперечень з боку сторін кримінального провадження суд вважає за необхідне змінити порядок розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 03.03.2020, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України та продовжити судовий розгляд згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України.

Разом з тим, ураховуючи суспільну небезпечність зазначеного правопорушення та вищевказаного висновку експерта, суд, вислухавши сторін кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, дослідивши усі зібрані у кримінальному провадженні докази, вважає доведеними обставини вчинення ОСОБА_3 , а саме - злісне ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, оскільки фактичні обставини кримінального правопорушення та його причетність до його вчинення доводиться доказами доданими до матеріалів кримінального провадження, висновком експерта, які були безпосередньо досліджено судом в судовому засіданні, а тому дійшов висновку про обґрунтованість клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне правопорушення у стані неосудності.

У судовому засіданні знайшло підтвердження те, що ОСОБА_3 , в момент вчинення суспільно-небезпечного діяння за висновком проведеної судово-психіатричної експертизи не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними та на даний час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Вимогами ч. 2 ст. 513 КПК України передбачено, що суд встановивши доведеними, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Суд, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, яка виключає можливість застосування до нього покарання і на даний час є неосудним, враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, вважає, що ОСОБА_3 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 94 КК України, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 медичні заходи примусового характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У відповідності до вимог ст.ст.511-512 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

Враховуючи майновий стан ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне звільнити його від сплати процесуальних витрат.

У кримінальному провадженні не застосовувались заходи забезпечення.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , у даному кримінальному провадженні не обирався.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 362, 372, 395, 508, 512, 513 КПК України, ст. ст. 19, 93 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Змінити порядок розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 03.03.2020, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України та продовжити судовий розгляд згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, Рівненської обл., проживаючого по АДРЕСА_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Липовецький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо ухвалу не скасовано.

Копію ухвал суду про застосування примусових заходів медичного характеру після набрання законної сили надіслати на виконання до відповідного підрозділу Національної поліції, на який покладається виконання судового рішення про госпіталізацію, а також в експертну установу, де особа перебувала на обстеженні та до закладу охорони здоров`я за місцем її проживання.

СуддяОСОБА_7