Справа № 362/4739/21
Провадження № 1-кп/362/656/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провів у місті Василькові відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 квітня 2021 року за № 0000515 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Завадинці Городоцького району Хмельницької області, українець, громадянин України, з вищою освітою, не працює, на утриманні має двох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий (далі ОСОБА_3 )

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України.

У судове засідання прибули:
прокурор ОСОБА_4 ;

потерпіла ОСОБА_5 ;

обвинувачений ОСОБА_3 .

Суд установив:
03 вересня 2021 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 квітня 2021 року за № 0000515.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 20 квітня 2021 року близько 02:00, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, керуючи технічно справним автомобілем марки «Hyundai Sonata» реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з пасажиром ОСОБА_6 , яка знаходилася на передньому пасажирському сидінні, рухався по автодорозі сполученням Багрин - Діброва, в напрямку с. Діброва.

Водій ОСОБА_3 , ігноруючи правила безпеки на транспорті, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не врахував стан дорожнього покриття та погодних умов, не вибрав безпечної швидкості руху керованого ним автомобіля, не вжив заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху, та своїми необережними діями, які виразились у грубому порушенні вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2002 року № 1306 (далі ПДР України), а саме пункту 2.3б) цих Правил, відповідно до якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою. відповідно реагувати на її зміну, не від відволікатися від керування цим засобом у дорозі», та порушення вимог пункту 12.1 ПДР України, відповідно до якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», поряд із знаком початку населеного пункту «с. Багрин», Фастівського району Київської області не впорався з керуванням та виїхав на праве узбіччя, де відбулося зіткнення з перешкодою - деревом.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 02 червня 2021 року № 26/д ОСОБА_6 в результаті даної дорожньо-транспортної події спричинено тілесні ушкодження у вигляді: перелому лонної та сідничної кісток справа; перелом крижових мас по типу латеральної компресії справа, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Порушення водієм автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вимог пунктів 2,3б) та 12.1 «дорожня розмітка 1.1» ПДР України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді отримання середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження ОСОБА_6 .

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за частиною 1 статті 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 подала заяву, в якій просила звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, на підставі статті 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою. Потерпіла зазначила, що дійсно примирилась з ОСОБА_3 , претензій матеріального та морального характеру до нього немає. На запитання суду також ОСОБА_5 зазначила, що жодного тиску на неї не було.

Наслідки закриття кримінального провадження потерпілій роз`яснені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав усі зазначені в обвинуваченні фактичні обставини, щиро розкаявся, шкодує про вчинене. Вказав про те, що він відшкодував потерпілій завдані збитки, вони примирилися.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги заяву потерпілої ОСОБА_5 , також просив звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Обвинувачений ОСОБА_3 подав до суду аналогічну заяву.

Також обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що йому роз`яснено та зрозуміло суть обвинувачення, підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, його право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Прокурор не заперечував щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, виходить з такого.

Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з вимогами статті 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

За приписами статті 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як зауважено у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», передбачене у статті 46 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, яке є необережним нетяжким злочином.

Відповідно до примітки до статті 45 КК України злочин, передбачений частиною 1 статті 286 КК України, не є корупційним злочином.

Крім того, суд установив, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, примирився з потерпілою і відшкодував їй завдану шкоду, що безпосередньо підтверджено потерпілою у судовому засіданні.

Враховуючи наведене, оцінюючи визначені законом України про кримінальну відповідальність правові підстави звільнення осіб від кримінальної відповідальності, наявність всіх обов`язкових підстав, перелічених у статті 46 КК України, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що клопотання захисника належить задовольнити, а обвинуваченого звільнити від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (частина 3 статті 288 КПК України).

Отже, проаналізувавши аргументи клопотання до додані до нього матеріали, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, відповідність вимогам закону України про кримінальну відповідальність і статтям 285-287 КПК України. Відтак, клопотання належить задовольнити, звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності в порядку статті 46 КК України та закрити кримінальне провадження.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати слід віднести за рахунок держави.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись статтею 46 КК України, статтями 284-287 КПК України, суд

ухвалив:

1. Задовольнити заяви потерпілої ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження.

2. Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 цього Кодексу у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою.

3. Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 квітня 2021 року за № 0000515 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України.

4. Речовий доказ автомобіль «Hyndai Sоnаta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 залишити у його власності.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 532 КПК України, та може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.
Повний текст ухвали оголошено 04 жовтня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1