ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1532/21 Справа № 932/7398/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, утриманців не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та мешкаючого у квартирі АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого, останній раз
вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.06.2021 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, від відбування якого звільнений з іспитовим строком тривалістю у три роки, -
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000565,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2021 року задоволено клопотання слідчого та застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 52 дня, з до 31 жовтня 2021 року включно.
Визначена застава у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 45400 гривень.
При внесенні визначеної суми застави підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти звільнити.

У випадку внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі, на ОСОБА_5 покладені обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Підозрюваному ОСОБА_5 роз`яснені вимоги, передбачені ст. 182 КПК України.

Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкриміновано, за яке у разі визнання його винним передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 5 років. Застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів є недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, вчинити інший умисний корисливий злочин, вплинути на потерпілого та свідка з метою зміни ними показів.

В апеляції:
- захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
В обґрунтування посилається на те, що прокурором не доведена наявність обставин, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КК України.
Вказує, що слідчий суддя самостійно винайшов доказ, а саме, здійснив запит до державного реєстру юридичних осіб, який поклав в основу оскарженої ухвали, у зв`язку з чим дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого.
Зазначає, що всупереч ч. 1 ст. 184 КПК України в клопотанні слідчого зазначено, що підозрюваному інкримінована ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного із проникненням до іншого приміщення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, однак чинна редакція КК України не містить такого злочину з такими кваліфікуючими ознаками.
Звертає увагу на те, що підозрюваний має постійне місце проживання, є приватним підприємцем, кожного разу з`являвся за викликами слідчого та суду, що підтвердив слідчий під час розгляду клопотання, що повністю спростовує ризик переховування від слідства. Щодо існування інших ризиків, то вони ґрунтуються виключно на припущеннях, клопотання не містить жодного доказу їх існування.

Заслухавши сторони кримінального провадження, підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення її вимог, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.
З матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що 18.07.2021 року до ЄРДР за № 0000569 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.
31 серпня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
08.09.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується, зокрема: рапорт інспектора чергової частини про прийняття ним заяви на гарячу лінію «102» про крадіжку майна з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.07.2021 року; протокол огляду місця події від 18.07.2021 року; протокол допиту потерпілого від 23.07.2021 року; постанова від 23.07.2021 року про визнання речових доказів; протокол перегляду відеозапису від 23.07.2021 року; товарна накладна від 20.07.2020 року; висновок судово-автотоварознавчою експертизи № 3772-21 від 28.07.2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 26.07.2021 року; протокол пред`явлення підозрюваного до впізнання за фотознімками свідку від 06.09.2021 року; договір про надання фінансового кредиту від 19.07.2021 року, укладений ОСОБА_5 під заставу викраденого майна; постанова від 26.07.2021 року про визнання речовими доказами; протокол перегляду відеозапису від 11.08.2021 року, які вказують на високу ймовірність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому злочину.
Перевіряючи доводи щодо наявності ризиків, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України, зважає на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та який відносяться до категорії тяжких злочинів і за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, особу підозрюваного, який раніше судимий за злочини проти власності, міцних соціальних зв`язків не має, а тому, на переконання колегії суддів, на даний час наявні ризики, переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на потерпілого та свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить факт неодноразового вчинення підозрюваним аналогічних злочином, відсутності у підозрюваного легального джерела доходу.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
За наведених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Колегія суддів також погоджується з висновком слідчого судді, щодо необхідності визначення ОСОБА_5 застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 45400 гривень, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та застава в меншому в розмірі не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Посилання захисника на наявність у підозрюваного постійного місця проживання, що він є приватним підприємцем, що він кожного разу з`являвся за викликами слідчого та суду не є само по собі достатньо переконливими підставами для стверджень про наявність обставин, які істотно зменшують визначені судом ризики.
Доводи щодо невірно вказаної диспозиції частини статті, що інкримінована підозрюваному, не заслуговують на увагу, оскільки її правильність та оцінка підлягають дослідженню на іншій стадії кримінального процесу.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4