Справа № 521/2698/22
Номер провадження:1-кс/521/781/22
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА
м. Одеса, Україна
09 лютого 2022 року

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , здійснив судовий контроль за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні № 0000230 від 07.02.2022 року, за ч. 2 ст. 194 КК.

Сторони кримінального провадження та інші учасники не приймали участі у здійснені судового контролю.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Слідчим суддею проводився розгляд клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси про арешт майна.

Клопотання розглядалось за ініціативою слідчого.

2.Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази.
06.02.2022 до ЧЧ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_3 , про те, що 06.02.2022 приблизно о 16:40 годин, біля будинку розташованого за адресою м. Одеса, вул. М. Бабаджаняна, 8, громадянин ОСОБА_4 , шляхом підпалу, умисно пошкодив легковий автомобіль марки «Renault-Logan», держ. Номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, білого кольору.

06.02.2022 року слідчим СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області проведено огляд місця події за адресою: м.Одеса, вул. М. Бабаджаняна, ділянка місцевості поблизу будинку №8 в ході якого виявлено та вилучено: чорний ліхтар налобний; шматок обугленого пластику; біла; чорний рюкзак; 2 чорні рукавички; скляна пляшка з написом «Celsius». А також в ході проведення затримання ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК, виявлено та вилучено: мобільний телефон у корпусі чорного кольору, марки HUAWEI, модель WNPNU7, у якому вставлені СІМ-карти мобільних операторів НОМЕР_2 , IMEI1- НОМЕР_3 IMEI2 НОМЕР_4 .

За даним фактом відділом поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області почато досудове розслідування, про що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2022 року за № 0000230 внесені відомості за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК.

Слідчий вважає, що вилучені речі і предмети є матеріальними об`єктами, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.
У зв`язку з викладеними обставинами у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті вилученого майна, яке є необхідним для збереження речових доказів.
3.Судовий виклик.
Слідчий, прокурор та власник майна про дату, час та місце розгляду клопотання були сповіщені належним чином в порядку ст. 135 КПК, однак в судове засідання не з`явились. Слідчий надав відповідну заяву про розгляд клопотання без його з прокурором участі.

4.Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався слідчий суддя.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Вирішуючи питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя керується ст. ст. 170, 173 КПК.

Слідчим суддею встановлено, що в ході огляду місця події 06.02.2022 року, а саме ділянки місцевості, за адресою: м.Одеса, вул. М. Бабаджаняна, 8, були вилучені речі відповідно протоколу обшуку та в ході затримання гр. ОСОБА_4 у останнього було виявлено та вилучено мобільний телефон марки HUAWEI, які містять на собі сліди або відомості, які можуть бути використані як доказ факу чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження. В теперішній час слідчим виконуються завдання кримінального провадження.

Арешт майна є тимчасовий захід забезпечення кримінального провадження, який направлений на позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У даному випадку, правовою підставою для арешту майна є сукупність об`єктивних даних та розумних підозр які свідчать про те, що вилучені предмети є речовими доказами, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчий мав право на вилучення майна, оскільки ним встановлена обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК. Про вказані факти, свідчать докази надані слідчому судді, які становлять відомості досудового розслідування недопустимі до розголошення.

Вилучені предмети підлягають перевірці на предмет встановлення їх доказового значення для кримінального провадження і можуть бути в подальшому використані як докази обставини, які підлягають такому доказуванню відповідно до ст. 91 КПК.

Оскільки перевірку доказів може здійснити тільки суд під час розгляду кримінального провадження по суті, відповідно в теперішній час слідчий суддя повинен лише забезпечити збереження доказів задля їх перевірки у змагальному процесі судом.

Вирішуючи питання, щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для третіх осіб, слідчий суддя приходить до висновку, що накладення арешту на вищевказані предмети, не створить для його власника таких обтяжень, обмежень та перешкод, які б могли суттєво позначитись на його правах як громадянина України.

Таким чином, завданням арешту майна у даному випадку є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження /ч. 1 ст. 170 КПК/.

Метою арешту майна, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, є збереження речових доказів.

Враховуючи обставини злочину, слідчий суддя вважає, що є всі законі підстави вважати, що вилучене майно в ході огляду місця події та в ході затримання, підпадає під ознаки тимчасово вилученого майна. З метою недопущення зникнення вилучених речей, втрати або їх пошкодження, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати арешт майна, з забороною користування та розпорядження.

Постановляючи ухвалу, слідчий суддя, керується ст. ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки слідчого судді.

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м.Одеси про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на:

- чорний ліхтар налобний упаковано до сейф-пакету №FPS6009841; шматок обугленого пластику упаковано до сейф-пакету №INP4002024; біла ганчірка упакована до сейф-пакету №FPS6009842; чорний рюкзак упаковано до сейф-пакету №7307553; 2 чорні рукавички упаковані до сейф-пакету №FPS6009840; скляна пляшка з написом «Celsius».

- мобільний телефон у корпусі чорного кольору, марки HUAWEI, модель WNPNU7, IMEI1 НОМЕР_3 ; IMEI2 НОМЕР_4 , із СІМ-карткою мобільного оператора НОМЕР_2 .

Заборонити розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

Копію ухвали надіслати прокурору, слідчому.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1