Справа № 275/103/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року смт. Брусилів.

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів Житомирської області кримінальне провадження №0000486 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Брусилів Житомирської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України -

ВСТАНОВИВ:

До Брусилівського районного суду Житомирської області 11.02.2022 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000486 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України.

В суді прокурор вважав, що справу може бути призначено до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України, підстав для повернення обвинувального акту, закриття справи, внесення подання про визначення підсудності немає. Просив викликати в судове засідання свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Прокурором до суду подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, а саме порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило загибель кількох осіб - ОСОБА_4 , ОСОБА_14 та спричиненні тілесного ушкодження середньої тяжкості потерпілій ОСОБА_15 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, санкція якої передбачає відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 7 до 10 років, тому у разі визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, до нього неможливо буде застосувати приписи ст. 75 та ч.3 та ч. 4 ст. 469 КПК України. Вважав, що обвинувачений, усвідомлюючи наслідки вчиненого кримінального правопорушення, може вчинити спроби переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та може безпідставно не з"являтися за викликом до суду. Вказав, що зважаючи на надані потерпілими та свідками показами під час досудового розслідування, обвинувачений може вчиняти спроби протиправного впливу на потерпілих, свідків, експертів та інших учасників кримінального провадження з метою уникнути кримінальної відповідальності. Зазначив , що ОСОБА_6 неодноразово виїздив за кордон на роботу,офіційного місця роботи в Україні не має, він хоч і є батьком неповнолітньої дитини, але фактично дитина з ним не проживає. Прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці без визначення розміру застави.

В суді потерпілий ОСОБА_4 вважав, що справу можливо призначити до судового розгляду, клопотання прокурора про продовження терміну тримання під вартою обвинуваченому підтримав.

Потерпіла ОСОБА_15 в підготовче судове засідання не з"явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, від неї надійшла заява про розгляд справи в підготовчому судовому засіданні без її участі.

Захисник обвинуваченого- адвокат ОСОБА_5 в суді вважав, що обвинувальний акт підлягає поверненню, так як він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме:

- у ч. 1 обвинувального акту не відображено належної хронології реєстрації кримінального провадження та зміни кваліфікації, що мала місце з ч.3 ст. 286-1 КК України на ч. 4 ст. 286-1 КК України; що також не відображено у реєстрі матеріалів досудового розслідування;

- у ч. 2 обвинувального акту невірно вказане місце проживання ОСОБА_16 , вказано- АДРЕСА_3 , однак вірною адресою місця проживання є АДРЕСА_2 ,

- у ч. 3 обвинувального акту не зазначена адреса місця реєстрації потерпілого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_15 ,

- у частині 5 обвинувального акту незрозуміло вказано, що є фактичними обставинами кримінального провадження, а де сформульовано обвинувачення ОСОБА_6 та є незрозумілим де, коли та при яких обставинах відбулася дорожньо-транспортна пригода;

- у ч.6 обвинувального акту не вказані обставини, які пом"якшуть та обтяжують відповідальність.

- з обвинувального акту не вбачається на підставі яких доказів слідчий/прокурор прийшли до висновку, що ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп"яніння під час експлуатації транспортного засобу.

Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить всіх процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.

Захисник просив повернути обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає положенням КПК України .

Крім того, просив зазисник відмовити прокурору в задоволенні клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як таке клопотання не відповідає вимогам діючого законодавства, а саме ст. 315 КПК України, так як під час підготовчого судового засідання суд не має повноважень щодо продовження запобіжного заходу.

Захисником заявлено клопотання про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт з тих підстав, що ризики, які існували при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу значно зменшились , або повністю перестали існувати, та відсутні нові ризики, так як він має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, бажає працювати, в період застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не порушував його.

Обвинувачений ОСОБА_6 в суді просив обвинувальний акт повернути прокурору з підстав, вказаних його захисником, у випадку призначення обвинувального акту до розгляду просив справу розглядати колегією суддів, просив в задоволенні клопотання прокурора про продавження заппобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, з підстав, вказаних захисником, та задовольнити клопотання захисника про зміну йому запобіжного заходу на домашній арешт.

Прокурор та потерпілий ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, клопотання, приходить до наступного.

Дане кримінальне провадження підсудне Брусилівському районному суду Житомирської області.

Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Суд не вбачає підстав для повернення обвинувального акту прокурору.

Судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити у відкритому судовому засіданні, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

Судовий розгляд, з урахування заявленого клопотання обвинуваченого про колегіальний розгляд справи, відповідно до вимог ч.2 ст. 31 КПК, слід проводити колегіально у складі трьох судів.

Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді, слід визначити наступним: прокурор, потерпілі, представник потерпілого , обвинувачений, захисник обвинуваченого та свідки .

За таких обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Разом з тим, вислухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали, заявлених клопотань про продовження запобіжного заходу та зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 суд приходить до наступного.

ОСОБА_6 24.10.2021 року о 14 год. 10 хв. було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26.10.2021 року слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 23.12.2021 року.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16.12.2021 року в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою відмовлено та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ухвалою колегії суддів Житомирського апеляційного суду від 24.01.2022 року скасовано ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16.12.2021 року та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20.02.2022 року , без визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України суд під час підготовчого судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого .

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу судом враховується позиція Європейського суду з прав людини, висловлена в рішенні « Харченко проти України» від 10.02.2011. Зокрема в п. 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Судом при вирішенні питання про доцільність продовження запобіжних заходів та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуються положення законодавства, "Конвенції про захист прав людини", а також практика Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, а також враховує конкретні обставини по даному провадженню.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_16 обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння, що спричинило загибель декількох осіб, а саме ОСОБА_4 і ОСОБА_14 та спричинення телесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості ОСОБА_15 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 286- 1 КК України.

ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 7 до 10 років.

ОСОБА_16 офіційної роботи в Україне не має, неодноразово перебував на роботі за кордоном , є батьком неповнолітньої дитини, але фактично дитина з ним не проживає.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості , переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обгрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв"язки з суспільством.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_16 , дані про його особу, суд вважає, що існують ризики впливу на потерпілих, свідків, експертів та інших учасників кримінального провадження з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи наслідки, обвинувачений може вчиняти спроби переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та недостатність за таких обставин у застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді домошнього арешту.

Наявність постійного місця проживання, перебування у шлюбу та неповнолітніх дітей, на думку суду, не є переконливим доводом для можливості застосування більш м"якого запобіжного заходу- домашнього арешту, оскільки ці обставини відповідно до обвинувального акту, не стримали обвинуваченого від протиправної поведінки.

На думку суду, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , має досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого, та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Тому, враховуючи продовження існування ризиків, визначених пунктами ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а також враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів, таким чином відмовивши в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 183, 314-316, 331, 372, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Підготовче провадження закінчити та призначити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Брусилівського районного суду Житомирської області 02 березня 2022 року о 14 годині 30 хвилин .
Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 16.04.2022 року ( включно), без визначення розміру застави.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілих, представника потерпілих, обвинуваченого, захисника обвинуваченого та свідків : ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Кримінальне провадження розглядати колегією у складі трьох суддів, визначеною відповідно до вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1