НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/893/22
Провадження № 1-кп/0182/763/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2022 року м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши в м. Нікополі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004046 від 27.12.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, на утриманні має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого
-07.06.2006 року Нікопольським міськрайонний судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 185,ч.2 ст. 185,ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3-х років позбавлення волі;
-05.02.2015 року Цюрупинським районним судом Херсонської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі. 28.01.2017 року звільнений з Синельниковської виправної колонії умовно-достроково, не відбутий термін: 1 рік 2 місяці 4 дні,
у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.162 Кримінального кодексу України (далі КК України)
в с т а н о в и в:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.26 грудня 2018 року о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_2 знаходився біля огородженого парканом домоволодіння АДРЕСА_3 , де в нього виник злочинний умисел на незаконне проникнення до вищевказаного житла, яке разом з розташованими на ній житловим будинком та надвірними будівлями на праві приватної власності належать ОСОБА_4 . З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_2 приблизно в цей же час, перебуваючи у тому самому місці, в порушення ст.30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканість житла (чи іншого володіння особи), не маючи визначених законом підстав та відповідного дозволу володільця ОСОБА_4 , відчинив вхідну хвіртку та зайшов на територію домоволодіння, тим самим проникши на територію вищезазначеного домоволодіння. Одразу після цього ОСОБА_2 , через незасклене вікно будинку АДРЕСА_3 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, незаконно, не маючи на те законних підстав, проник в середину вищезазначеного житлового будинку, та перебував там, поки його злочинні дії цього ж дня не були виявлені та припинені співробітниками групи реагування Нікопольського МВ УПО в Дніпропетровській області.
2.Дії обвинуваченої ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України, незаконне проникнення до житла.
Процедура
3.До суду обвинувальний акт у вказаному кримінальному проваджені надійшов із клопотанням прокурора про розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, відповідно до статті 302 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
4.Судом було постановлено ухвалу про розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні №0004046 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, в порядку статті 382 КПК.
5.Судом на підставі частини четвертої статті 107 КПК у зв`язку із тим, що відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.
Позиції учасників судового провадження
6.Разом із обвинувальним актом та матеріалами кримінального провадження від обвинуваченого ОСОБА_2 надійшла заява, яка підписана обвинуваченим у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без його участі. У вказаній заяві захисником адвокатом ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваного, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності. Також у вказаній обвинувачений просив призначити йому покарання у вигляді штрафу (а.с.13-14).
7.Потерпілою ОСОБА_4 надано письмову заяву, в якій остання погодилась зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, при цьому зазначила, що вона ознайомлена із обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, та погодилась із розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (а.с.12).
Оцінка та мотиви Суду
8.При досліджені матеріалів справи встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
9.У відповідності до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорюється пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.162 КК України.
10.Судом досліджені матеріали кримінального провадження №0004046: витяг з ЄДРДР від 27.12.2018 (а.п.1-2); електронний рапорт зареєстрований ЄО за №38752 від 26.12.2018 (а.п.8); протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 26.12.2018 року (а.п.10); заява ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення огляду приміщення (а.п.11); протокол огляду місця події від 26.12.2018 з фототаблицею (а.п.12-20); копії правовстановлюючих документів (а.п.27-29); протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.02.2019 (а.п.30-32); протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.02.2019 (а.п.37-39, 43-45, 47-49, 51-53); постанова про зупинення досудового розялідування від 10.06.2021 (а.п.105-106); постанова про оголошення в розшук від 10.06.2021(а.п.107); постанова про відновлення матеріалів кримінального провадження від 10.02.2022 (а.п.113-114); повідомлення про зміну підозри у вчиненні кримінального проступку(а.п.115-117).
11.Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування, обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваній було роз`яснено та дотримано.
12.Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.
13.Вина ОСОБА_2 у скоєному доведена у повному обсязі, дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла.
Призначення покарання
14.При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст.65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
15.Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.
16.Також, суд враховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.
17.Так, обвинувачений на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, не одружений, не є пенсіонером чи особою з інвалідністю, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога перебуває з 06.2018 року (а.п.56), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а.п.55,99), раніше судимий (а.п.94-95).
18.Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд вважає щире каяття.
19.Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд вважає рецидив кримінального правопорушення.
20.Крім того, суд враховує, що за змістом засади диспозитивності сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.26 КПК).
21.З огляду на ці положення закону сторона вправі самостійно визначитися, які обставини вважати для себе найбільш сприятливими. В тому числі це стосується і її думки щодо призначеного покарання, в даному випадку обвинуваченого (а.с.14).
22.Також судом враховується, що обвинуваченого ОСОБА_2 було оголошено у розшук, відповідно до постанови про оголошення в розшук від 10.06.2021 року, та останній з`явився до правоохоронних органі лише 10.02.2022 року, у наслідок чого було відновлено досудове розслідування кримінального провадження і припинено розшук.
23.Таким чином, відповідно до вимог ч.2 ст.49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років.
24.Аналогічну правову позицію щодо застосування вимог ст.49 КК України висловлено Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду (справа № 328/1109/19), а саме, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч.1 ст.49 КК України диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.
25.Перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, котра вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цьому разі перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. Одночасно факт умисного вчинення особою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду, є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційовані строки, визначені в ч.1 ст.49 КК України. У цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду: п`ятнадцять років з часу вчинення злочину, п`ять років - з часу вчинення кримінального проступку. За таких обставин час, який минув із дня вчинення кримінального правопорушення, до дня, коли особа почала ухилятися від слідства або суду, не втрачає свого значення, а зберігається і зараховується до загального строку давності, що продовжує спливати. Крім того, до загального строку також зараховується період такого ухилення, а також проміжок часу, що пройшов із дня з`явлення особи із зізнанням або затримання до дня набрання вироком законної сили.
26.Отже, суд вважає, що вчинення ОСОБА_2 дій, спрямованих на ухилення від явки до органу досудового розслідування у період з 10.06.2021 року до 10.02.2022 року, є обставиною, яка зупинила диференційовані строки давності, визначені в ч.1 ст.49 КК України, та до нього підлягає застосуванню передбачений ч.2 ст.49 КК України загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від явки до суду - 5 років, перебіг якого закінчується 26.12.2023 року.
27.Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Мотиви ухвалення інших рішень, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
28.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
29.Речові докази по справі відсутні.
30.Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.
31.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
32.Процесуальні витрати по справі відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд
у х в а л и в:
1. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
2.Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не обирати.
3.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
4.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
5.Речові докази по справі відсутні.
6.Процесуальні витрати по справі відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1