Справа № 190/1729/21
Провадження №1-в/190/256/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
представника ДУ ПВК 122 ОСОБА_4
засудженого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду м.П`ятихатки справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останнє -01.03.2019 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, із застосуванням ст.. 70 ч.4 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, зарахувавши у строк відбуття покарання знаходження під вартою з 02.05.2018 р. по 01.03.2019 р.,
про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України,-

встановив:
До П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, пославшись на те, що засуджений на шлях виправлення не став, своє виправлення не довів, а тому у задоволенні клопотання просив відмовити.

Представник ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)» та засуджений в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Суд, вислухавши думку учасників провадження, дослідивши надані адміністрацією установи матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Дослідивши матеріли особової справи, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 01.03.2019 року вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська за ст.ст.185 ч.3 15 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Строк покарання рахувати з 01.03.2019 року, зарахувавши у строк відбуття покарання знаходження під вартою з 02.05.2018 р., по 01.03.2019 р.; стягнуто 2970 грн. на користь Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком». Вирок набрав законної сили 01.04.2019 року.

Початок строку відбування покарання 01.03.2019 року, кінець строку відбування покарання 02.08.2022 року.

Засуджений ОСОБА_5 з 05.05.2018 року перебував у державній установі Дніпровська установа виконання покарання (№4) за цей час характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.

З 06.10.2018 року засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у державній установі П`ятихатська виправна колонія (№122) та за цей час характеризується добре, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня. Має 2 заохочення від 28.12.2019 р., та 31.12.2020 р., у вигляді подяки за сумлінну поведінку та ставлення до праці, стягнень не має, працевлаштований робітником до швейної дільниці. До роботи ставиться добре, поставлені йому завдання виконує в повній мірі, контролю з боку адміністрації не потребує.

Ті обставини, що засуджений ОСОБА_5 має два заохочення, стягнень не має, ще не підтверджують того, що засуджений повністю довів своє виправлення, оскільки така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, адже лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_5 , зазнає позитивних змін.

Оцінюючи наведені обставини та те, що засуджений ОСОБА_5 , своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, висновок про можливість застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення повинен ґрунтуватись на аналізі даних про поведінку засудженого завесь час відбування покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчинених злочинів і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 15.04.2021 року відмовлено у застосуванні до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення на підставі ст.81 КК України як такому, що не довів свого виправлення. Ухвала суду набрала законної сили 28.04.2021 року.

При цьому, суд звертає увагу на те, що з часу винесення ухвали суду від 15.04.2021 року поведінка засудженого не зазнала позитивних змін.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 67 КВК України заміна невідбутої частини покарання або умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заходом заохочення.

Також слід зазначити, що відбуття засудженим певної частини строку покарання не є підставою для обов`язкового звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду відбування ним покарання.

При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Водночас, мається 6 виконавчих проваджень щодо стягнення з ОСОБА_5 коштів: по 4 провадженням щодо штрафів в справах про адміністративні правопорушення які на теперішній час не виконані; погашено стягнення лише за 1 провадженням по вироку суду від 25.07.2017р.; за вироком суду від 01.03.2019р. відшкодування шкоди потерпілому не проведено до теперішнього часу.

Суд, оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, вважає, що процес виправлення ОСОБА_5 , не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.

Таким чином, суд вважає неможливим застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як останній не довів свого виправлення.

Сам по собі факт дотримання засудженим порядку і режиму утримання під час перебування в колонії, є його обов`язком, і не може достатньо переконливо свідчити про те, що засуджений довів своє виправлення.

Таким чином, суд вважає, що твердження засудженого стосовно того, що він довів своє виправлення і готовий до правослухняної поведінки без відбування покарання, є голослівними. Умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд ,-

ухвалив:

Відмовити в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1