Справа № 521/4838/20
Провадження № 1-кп/521/566/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

потерпілого - ОСОБА_10 ,

представника потерпілого - ОСОБА_11 ,

представника служби у справах дітей - ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 11.01.2020 року за № 0000079, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Одесі, має освіту 9 класів, навчається в Одеському вищому професійному училищі торгівлі і технології харчування, не судимий, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 121 КК України,

У С Т А Н О В И В:

09.01.2020 року приблизно о 22 годині неповнолітній ОСОБА_7 , перебуваючи за запрошенням потерпілого ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , під час спільного з потерпілим вживання слабоалкогольних напоїв, у ході словесного конфлікту припустив, що ОСОБА_10 має намір вчинити з ним розпусні дії. Керуючись раптово виниклим умислом на ґрунті виниклих неприязних відносин з потерпілим, з метою спричинення йому тілесних ушкоджень, взяв наявний у квартирі металевий лом, яким завдав ОСОБА_10 кілька ударів в область голови, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми у формі геморагічного забою головного мозку тяжкого ступеню, відкритих переломів кісток склепіння основи черепа, що супроводжувалися крововиливом в порожнину черепа (до 100 мл згортків крові), чисельних забійних ран тім`яно-потиличної області, лобної області зліва, синця повік лівого ока, чисельних саден обличчя, а також тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритого перелому основної фаланги 3 пальця правої кисті, закритих скалкових переломів основних фаланг 3 та 4 пальців лівої кисті.

Після цього 09.01.2020 року приблизно о 23 годині неповнолітній ОСОБА_13 , маючи при собі банківську картку, отриману раніше того ж дня від ОСОБА_10 , прибув до банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 47/1, де умисно, з корисливих мотивів, з використанням зазначеної банківської картки, таємно, шляхом крадіжки через банкомат отримав з банківського рахунку потерпілого ОСОБА_10 , відкритого в АТ «Альфа-Банк», грошові кошти в сумі 1800 грн., якими розпорядився на власних розсуд, завдавши потерпілому матеріальну шкоду у вказаній сумі.

Вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 у визначеному вироком обсязі підтверджується такими дослідженими судом доказами, що були надані сторонами.

- Як вбачається з довідки Одеської міської клінічної лікарні № 1, а також з повідомлення оператора «102», 10.01.2020 року ОСОБА_10 був госпіталізований до медичного закладу з тілесними ушкодженнями (т. 1 ар. 5, 6).

- За результатами судово-медичної експертизи № 496 у потерпілого ОСОБА_10 виявлено тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми у формі геморагічного забою головного мозку тяжкого ступеню, відкритих переломів кісток склепіння основи черепа (за даними протоколу оперативного втручання лівих тім`яної та скроневої кісток з переходом на основу черепа), що супроводжувалися крововиливом в порожнину черепа (до 100 мл згортків крові), чисельних забійних ран тім`яно-потиличної області, лобної області зліва, синця повік лівого ока, чисельних саден обличчя, а також тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритого перелому основної фаланги 3 пальця правої кисті, закритих скалкових переломів основних фаланг 3 та 4 пальців лівої кисті.

Зазначені тілесні ушкодження могли бути заподіяні в ніч з 09.01.2020 на 10.01.2020 року та утворилися від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких не встановлені (т. 1 ар. 181-183).
- Як вбачається з виписного епікризу № 332, ОСОБА_10 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КП «Міська клінічна лікарня № 1» Одеської міської ради з 10.01.2020 по 18.02.2020 (т. 1 ар. 184).
- 11.01.2020 року слідчим проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , про що складено протокол. В ході огляду встановлено, що приміщення є не жилим, відсутні меблі. Виявлені скляні та пластикові пляшки з-під пива. У кімнаті на підлозі, на стіні, на пласкій поверхні, що використовувалася замість столу, виявлені плями крові, вилучено металевий лом (монтировку), граблі, лопату (т. 1 ар. 7-22).

- Висновками судово-медичних імунологічних експертиз №№ 164, 175 встановлено, що у змивах, а також на поверхні металевого лому, на дерев`яній ручці грабель, вилучених з місця події, виявлена кров людини, що могла походити від потерпілого ОСОБА_10 (т. 1 ар. 53-56, 65-67).

- В ході обшуку у житлі обвинуваченого ОСОБА_7 було вилучено його одяг: куртку, светр, штани, шапку (т. 1 ар. 26-30).

- Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 163 встановлено, що на куртці, джинсових штанах, вилучених у ОСОБА_7 , виявлена кров людини, що могла походити від потерпілого ОСОБА_10 (т. 1 ар. 58-63).

- Оглядом відеозапису з камер відеоспостереження магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , встановлено, що 09.01.2020 року у період часу з 21:18:14 до 21:19:25 потерпілий ОСОБА_10 і обвинувачений ОСОБА_7 перебували у приміщенні магазину, де потерпілий купував пиво (т. 1 ар. 39-45).

- В ході тимчасового доступу до документів, які перебували у розпорядженні ПАТ КБ «ПриватБанк», органом досудового розслідування вилучено фотознімки особи, яка проводила операції зі зняття готівки у банкоматі за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 47/1 09.01.2020 року у період часу 23:04-23:06. В судовому засіданні встановлено, що на фотознімках зображений обвинувачений ОСОБА_7 (т. 1 ар. 80-97).

- З інформації, наданої АТ «Альфа-банк» щодо руху грошових коштів на рахунку потерпілого ОСОБА_10 , вбачається, що 09.01.2020 року йому на рахунок була перерахована заробітна плата. О 17:24, 17:26 і 17:27 тричі була знята готівка у банкоматі сумами по 1000 грн. кожний раз. Після цього операції не проводились кілька годин, о 21:13 знято у банкоматі 1000 грн., а у період з 23:03 по 23:05 відбулося 4 операції зняття готівки у банкоматі у сумі 1000 грн., 500 грн., 200 грн. та 100 грн. (т. 1 ар. 178).

- Відповідно до висновку судової психолого-психіатричної експертизи неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 ознак відставання у психічному розвитку не виявляє. Рівень його інтелектуального розвитку відповідає нормі для його віку. Він здатний задовільно орієнтуватися у різного роду життєво-побутових ситуаціях. На момент вчинення кримінальних правопорушень не знаходився в будь-якому юридично значимому емоційному стані, у тому числі і в стані фізіологічного афекту, який міг суттєво вплинути на його свідомість і поведінку. Будь-яким хронічним психічним захворюванням, іншим хворобливим станом психіки не страждав, ознак будь-якого тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв, був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними (т. 1 ар. 68-74).

Крім цього вина неповнолітнього ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

- Так, всудовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 показав, що 09.01.2020 року приблизно між 20 і 21 годиною повертався додому. На вул. Філатова неподалік продуктового магазину побачив двох незнайомих чоловіків. Один з них, потерпілий ОСОБА_14 , покликав його і запропонував випити з ним пива, сказав, що дасть за це грошей. Він погодився, разом випили, після чого приятель ОСОБА_14 пішов. Тоді за пропозицією ОСОБА_14 вони удвох пішли до нього додому. Двері під`їзду потерпілий відчиняв магнітним ключем. Перебуваючи у квартирі, вони пили пиво, розмовляли, а через 5-10 хвилин, пішли до банкомату, де ОСОБА_14 зняв гроші зі своєї банківської картки. Він (обвинувачений) у цей час знаходився поруч з потерпілим і побачив цифровий пін-код який той вводив для отримання грошей. Вони знов пішли до квартири ОСОБА_14 , але той по дорозі зайшов до магазину і купив ще пива. Коли підходили до будинку, ОСОБА_14 віддав йому свою банківську картку, сказав, щоб поки потримав.

Перебуваючи у квартирі ОСОБА_14 , вони продовжували пити пиво, розмовляли. Там був безлад, темно, не було освітлення та меблів, замість столу використовувалося дверне полотно, бачив пляшки, лопату, інший інструмент. Під час спілкування у нього склалося враження, що ОСОБА_14 хоче схилити його до вступу в статевий зв`язок. Тому він сказав, що хоче піти, але ОСОБА_14 заперечував. Він боявся, що поки самостійно буде у темноті відчиняти дверний замок, ОСОБА_14 може застосувати до нього силу. Коли ОСОБА_14 став вчиняти неоднозначні дії намагатися покласти його голову собі на коліна, його руку собі на штани він (обвинувачений) схопив з так званого столу предмет, який спочатку був сприйнятий ним за дерев`яну палку, але виявився металевим ломом. Цим предметом він став розмахувати, попав по так званому столу, хотів відмахнутися від потерпілого та наніс йому, можливо, від 1 до 3-х ударів. Не заперечує, що виявлені в подальшому тілесні ушкодження у потерпілого були спричинені в результаті його дій.

Після цього він залишив квартиру, направився до банкомату та, використовуючи відомий йому пін-код, у кілька прийомів зняв з банківської картки ОСОБА_14 гроші в сумі, що перевищує 1000 грн., та в подальшому витратив їх на свої потреби. Банківську картку викинув у сміттєвий бак. Розуміє і визнає, що викрав чуже майно.

Таким чином, обвинувачений фактично визнав як факт спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, так і вчинення крадіжки його майна.

- Свідок ОСОБА_15 показав суду, що 09.01.2020 року йому зателефонував ОСОБА_10 , домовились випити пива. Зустрівшись близько 20-ї години, купили пива і пішли в квартиру до ОСОБА_14 , однак там було брудно, поганий запах, сміття, все поламано, відсутнє світло, неприємно знаходитись, тому він (свідок) запропонував піти на вулицю. Сиділи на бетонних блоках біля магазину, розпивали пиво, коли повз них проходив раніше не знайомий обвинувачений ОСОБА_16 . ОСОБА_14 покликав ОСОБА_16 , той підійшов, представився, назвав своє ім`я. ОСОБА_14 задавав обвинуваченому ще якісь запитання, мова йшла про вік обвинуваченого. Той сказав, що йому 17 чи 18 років. Посидівши з ОСОБА_14 і ОСОБА_16 ще хвилин 10, він пішов, залишивши їх на тому ж місці.
Свідок зазначив, що двері під`їзду, в якому розташована орендована ОСОБА_14 квартира, мають електронний замок, який ОСОБА_14 відчиняв магнітним ключем.

- Свідок ОСОБА_17 показав, що потерпілий ОСОБА_10 його син, який постійно проживає разом з батьками. Квартира, яка є місцем події, була орендована сином, ключі були тільки у сина і він збирався робити там ремонт.

- Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 показала, що її син ОСОБА_18 09.01.2020 року близько 18 години пішов до своєї подруги в район вулиць Філатова, ОСОБА_19 та ОСОБА_20 ), повернувся після 22 години. Алкогольного сп`яніння у нього не помітила. Син має поганий стан здоров`я у зв`язку з частковою втратою слуху і зору, травмою колінного суглобу, переніс ряд оперативних втручань, потребує подальшого лікування.

- Потерпілий ОСОБА_10 , прямо вказав на обвинуваченого як на особу, якою були вчинені відносно нього кримінальні правопорушення. Разом з тим, в судовому засіданні він надав покази, які частково не узгоджуються з встановленими обставинами.
Так, потерпілий пояснив, що 09.01.2020 року близько 21 години він йшов додому. На перетині вул. Філатова і вул. Гайдара (вул. Івана і Юрія Лип) стояв раніше не знайомий обвинувачений, який попросив у нього сигарету. Він відповів, що скупиться у магазині і пригостить його сигаретами. Арутюнян зайшов разом з ним у магазин і, коли він розраховувався на касі банківською карткою, підгледів пін-код. В магазині він купив коньяк і закуску. Побачивши це, ОСОБА_16 попросив його пригостити. Разом вони зайшли за ріг магазину, де розпили 0,5 л коньяку. Після цього він (потерпілий) самостійно пішов до себе у квартиру, яку орендував. Коли вже піднявся на 5-й поверх і відчинив двері, помітив, що за ним біжить обвинувачений, який штовхнув його у спину, від чого він впав у коридорі. Обвинувачений став бити його по голові, від чого він втратив свідомість. Отямився наступного ранку, його голова була розбита, виявив, що викрадена банківська картка. Пішов до батьків, звідки був доставлений до лікарні. Пізніше дізнався, що з викраденої у нього банківської картки були зняті гроші. Квартиру орендував для того, що запрошувати туди подруг, але постійно проживати там неможливо у зв`язку з відсутністю електрики та газу.

Надаючи оцінку показанням потерпілого з точки зору достовірності, суд зважає на такі обставини.
Органом досудового розслідування не було встановлено очевидців вчинення кримінальних правопорушень відносно ОСОБА_10 . Безпосередніми учасниками подій є 2 особи обвинувачений і потерпілий. Однак, на початку розвитку події, під час знайомства потерпілого з обвинуваченим був присутній свідок ОСОБА_15 .
У суду відсутні підстави піддавати сумніву показання свідка ОСОБА_15 : він мало знайомий з потерпілим, не був знайомий з обвинуваченим, усвідомлював і правильно орієнтувався у навколишній обстановці. Потерпілий, обвинувачений, прокурор не заявляли про те, що показання цього свідка є неправдивими або викривленими. Суд вважає, що показання ОСОБА_15 є послідовними, логічними, і визнає їх достовірними.
Разом з тим, показання потерпілого суттєво протирічать показанням свідка, визнаним судом достовірними.
Крім того, показання потерпілого протирічать дослідженим письмовим доказам - документам. Так, потерпілий стверджував, що купив у магазині коньяк і продукти, здійснив оплату банківською карткою, а обвинувачений в цей час помітив і записав пін-код. Однак, із запису з камер відеоспостереження, з виписки АТ «Альфа-банк» щодо руху грошових коштів вбачається, що вказані потерпілим обставини не відповідають дійсності. Фактично потерпілий купив не зазначені ним товари, а пиво, здійснював оплату не банківською карткою, а готівкою, операції з розрахунку карткою в магазині не проводились. Під час огляду місця події пляшки з коньяком та продуктів харчування в квартирі виявлено не було.
Враховуючи викладені обставини, зважаючи на те, що ОСОБА_10 отримав тяжку черепно-мозкову травму з приводу якої переніс кілька оперативних втручань, з огляду на пояснення потерпілого суду про те, що одразу нічого не пам`ятав про події, які відбулися, і пам`ять стала повертатися лише з часом, суд не може вважати його покази про обставини вчинення кримінальних правопорушень достовірними і такими, що цілком відповідають дійсному перебігу подій.
Натомість, показання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 в цілому узгоджуються як з показаннями свідка ОСОБА_15 , так і з дослідженими судом документами, зокрема, з протоколом огляду місця події, висновками експертиз, записом з камер відеоспостереження, випискою АТ «Альфа-банк» щодо руху грошових коштів. Ці показання не викликають сумніву у їх правдивості.

Так, суд звертає увагу на те, що показання обвинуваченого узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_15 у частині обставин знайомства ОСОБА_14 і ОСОБА_16 та їх спілкування, в частині відомостей щодо обстановки у орендованій ОСОБА_14 квартирі.
Крім того обвинувачений повідомив суду обставину, що узгоджується з показами як свідка ОСОБА_15 , так і потерпілого, про те, що двері під`їзду, в якому розташована орендована ОСОБА_14 квартира, мають електронний замок, що відчиняється магнітним ключем, який був у ОСОБА_14 . Однак, обвинувачений такого ключа не мав і не міг зайти до під`їзду без сторонньої допомоги.
Таким чином, будь-яких даних, які б ставили під сумнів достовірність показань неповнолітнього обвинуваченого, не встановлено. Вони не суперечать версії обвинувачення, а докази, які б свідчили про можливість іншої версії інкримінованої події, відсутні.

- Прокурором як доказ щодо характеристики потерпілого ОСОБА_10 надані матеріали кримінального провадження № 0005219, у якому потерпілий перевірявся на причетність до вчинення відносно неповнолітніх кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153, ч. 1 ст. 156 КК України (т. 1 ар. 98-174). Суд зважає на те, що ОСОБА_10 не був притягнутий до кримінальної відповідальності та не визнавався винним у вчиненні кримінальних правопорушень у встановленому законом порядку. Враховуючи положення ст. 85 КПК України, суд вважає зазначені докази неналежними і не бере їх до уваги.

- В ході судового розгляду кримінального провадження потерпілий ОСОБА_10 звертався з клопотанням про долучення до матеріалів кримінальної справи у якості доказів шести аркушів формату А-4 із зображенням тілесних ушкоджень в області голови невстановленої особи. Потерпілий пояснював, що на фотознімках зафіксовані тілесні ушкодження, спричинені йому обвинуваченим. Однак, письмовою ухвалою суду від 31.03.2021 надані потерпілим докази визнані очевидно недопустимими і не враховуються судом при ухваленні вироку. Вказане рішення прийняте у зв`язку з порушенням потерпілим умов допустимості доказів, якими є: одержання фактичних даних із належного процесуального джерела, одержання фактичних даних належним суб`єктом; одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку; належне оформлення джерела фактичних даних.

Зважаючи на конкретні обставини справи, досліджені докази, суд не знаходить підстав вважати, що обвинувачений перебував у стані уявної оброни, передбаченої ст. 37 КК України, як про те заявив захисник в судових дебатах.

На підставі досліджених доказів суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені:

- ч. 1 ст. 121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння;

- ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що він є неповнолітнім, вчинив кримінальні правопорушення у 15-річному віці, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, виховується у сім`ї матір`ю і вітчимом, на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, успішно навчається у закладі освіти, за місцем проживання характеризується позитивно (т. 1 ар. 115), за місцем навчання характеризується як вихований, відповідальний сумлінний учень, спокійний і врівноважений, приділяє велику увагу навчанню. Як вбачається з медичних документів, наданих стороною захисту, ОСОБА_7 має низку хронічних захворювань, вади зору і слуху, потребує лікування і медичного нагляду.

Як вбачається з відомостей, відображених у досудовій доповіді, неповнолітній ОСОБА_7 проживає разом з матір`ю та вітчимом, умови для навчання і розвитку є задовільними. Отримує спеціальність кухар, кондитер, сумлінний в роботі та навчанні, займається спортом. Швидко знаходить спільну мову з людьми, комунікабельний, тактовний. Схильності до девіантної поведінки не виявлено, спокійний, але може бути імпульсивним, проявляти захисну вербальну і фізичну агресію. Ризик вчинення повторного злочину - низький (т. 2 ар. 131-134).

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , є вчинення кримінальних правопорушень неповнолітнім, а також щире каяття, оскільки він фактично повністю визнав вину та дав правдиві покази про обставини скоєння кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що ним вчинені кримінальний проступок і тяжкий злочин, особу винного, якому на момент вчинення було 15 років, а наразі 17 років, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання за ч. 1 ст. 121 КК України - у виді позбавлення волі, за ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту, враховуючи положення ст.ст. 98, 101 КК України і ту обставину, що на момент постановлення вироку обвинувачений досяг 16 років. Остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень необхідно визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом із тим, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, наявність кількох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставини, а також зважаючи на особу винного, який є неповнолітнім, отримує освіту, розкаявся у вчиненому, враховуючи висновок досудової доповіді про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі, суд прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання, та звільнити його від покарання із застосуванням випробування відповідно до ч. 1 ст. 75, ст. 104 КК України, але в умовах належного контролю за його поведінкою і виконанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Оскільки покарання призначається ОСОБА_7 з встановленням іспитового строку, то суд вважає за можливе не застосовувати до нього запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14.01.2020 року, 16.01.2020 року на речові докази, підлягає скасуванню (т. 1 ар. 36-38).

У відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України, враховуючи думку сторони захисту та потерпілого, речові докази, що зберігаються у ВП № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, необхідно: лопату, металевий лом, 2 пластикові пляшки, граблі - повернути потерпілому, куртку, светр, штани, шапку знищити (т. 1 ар. 31-32, 50-51).

Потерпілим ОСОБА_10 заявлено цивільний позов про відшкодування спричиненої в результаті кримінальних правопорушень шкоди.

Потерпілий просить стягнути з цивільного відповідача на його користь майнову шкоду, пов`язану з витратами на лікування, у сумі 114390 грн., а також компенсацію моральної шкоди в розмірі 1000000 грн. (т. 1 ар. 18-20, 43-44).

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_10 надані касові і товарні чеки, медичні висновки і документи (т. 2 ар. 46-125, 150-212).

Відповідно до ч.ч. 1, 4, 7ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
При цьому, як встановлено ч. 5 ст. 128 КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Кримінальним процесуальним кодексом України не визначені вимоги до форми і змісту позовної заяви, тому судом застосовуються норми цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Як вбачається з наданих потерпілим документів, датований 26.03.2020 року, у цивільному позові не було вказано ім`я цивільного відповідача (або цивільних відповідачів) у вступній, описовій, мотивувальній частинах, а у прохальній частині не зазначено, з якої саме особи потерпілий ОСОБА_10 просить стягнути компенсацію спричиненої йому шкоди (т. 2 ар. 18-20).

Таким чином, позовна заява була подана без додержання вимог, визначених ст. 175 ЦПК України.

Судом було запропоновано потерпілому усунути недоліки, та ОСОБА_10 подано новий цивільний позов, датований 28.05.2020 року, однак зазначені недоліки залишились і усунуті не були (т. 2 ар. 43-44).

При цьому, протягом усього судового розгляду кримінального провадження потерпілий і представник потерпілого не виконали вимоги, передбачені ст. 175 ЦПК України і не усунули суттєві недоліки позовної заяви.

Захисник та прокурор просили суд залишити позов потерпілого без розгляду у зв`язку з порушенням вимог до його змісту.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ст. 175 цього Кодексу.

З огляду на викладені обставини, суд вважає, що наявні підстави для залишення позову ОСОБА_21 без розгляду. При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 175, ч. 2 ст. 257 ЦПК України потерпілий має право звернутися до суду повторно в порядку цивільного судочинства після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши покарання:

- за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

- за ч. 1 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ст. 101 КК України, у виді арешту на строк тридцять діб.

За сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю у два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У зв`язку з призначенням ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України, до набрання вироком законної сили запобіжний захід до нього не застосовувати.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14.01.2020 року, 16.01.2020 року, на речові докази лопату, металевий лом, 2 пластикові пляшки, граблі, куртку, светр, штани, шапку.

Майном, що зберігається у відділі поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, розпорядитись наступним чином:

- лопату, металевий лом, 2 пластикові пляшки, граблі повернути потерпілому ОСОБА_10 ;

- куртку, светр, штани, шапку знищити.

Цивільний позов ОСОБА_10 залишити без розгляду, що не позбавляє його права звернутися до суду повторно в порядку цивільного судочинства після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1