Справа № 456/1542/21
Провадження № 1-кп/456/359/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2
зі сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 від 13.03.2021, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Великі Мости Червоноградського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ :
12.03.2021 близько 21 год. 16 хв. інспектор ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_6 та інспектор ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_7 під час патрулювання території міста Стрия Львівської області навпроти будинку № 2 по вулиці Сколівській у місті Стрию Львівської області, а саме: на перехресті вулиць Сколівська та Болехівська в місті Стрию Львівської області, здійснивши виїзд з метою з`ясування обставин та оформлення порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, підійшли до автомобіля марки «Део Ланос», р.н. НОМЕР_1 , за кермом якого був ОСОБА_4 , що рухався через вказане перехрестя з порушенням ним вимог дорожнього знаку 2.1 та дорожньої розмітки 1.12 Правил дорожнього руху України, а саме: порушення «Дати дорогу» та «Стоп лінія».
Цього ж дня під час винесення постанови серії ДПР 18 № 185630 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, інспектором ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшим сержантом поліції ОСОБА_7 та інспектором ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_4 керував вищевказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та повідомлено останнього про те, що за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння передбачено відповідальність.
В подальшому ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що порушив правила дорожнього руху, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи настання негативних правових наслідків для себе за скоєння ним правопорушення, у тому числі з можливим позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк, з метою уникнення притягнення до відповідальності, маючи при собі грошові кошти, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля «Рено Докер», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час оформлення адміністративного правопорушення висловив інспектору ОСОБА_6 , який згідно з вимогами ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу, пропозицію про надання неправомірної вигоди працівнику поліції за непритягнення його до відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, при цьому продемонстрував грошову купюру.
У відповідь на такі протиправні дії водія ОСОБА_4 інспектор ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_6 неодноразово попередив ОСОБА_4 про те, що його дії неправомірні, за їх вчинення передбачена кримінальна відповідальність. Однак ОСОБА_4 продовжив свої злочинні дії, спрямовані на надання неправомірної вигоди та, знаходячись в салоні службового автомобіля марки «Рено Докер», реєстраційний номер НОМЕР_2 , діючи умисно, поклав дану грошову купюру в сумі 1000 гривень, однією купюрою номіналом 1000 гривень, з наступною серією та номером: АЗ2200680, яка є платоспроможною (справжньою), на панель службового автомобіля і вийшов, тим самим надав неправомірну вигоду працівнику поліції.
Однак інспектор ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_6 від наданої неправомірної вигоди відмовився.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, зокрема, про те, що 12.03.2021 близько 21 год. 16 хв. на перехресті вулиць Сколівська та Болехівська в місті Стрию Львівської області його автомобіль марки «Део Ланос», р.н. НОМЕР_1 , зупинив інспектор поліції у зв`язку з порушенням ним правил дорожнього руху. З метою уникнення адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння в салоні службового автомобіля він запропонував та надав поліцейському ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 1000 гривень та просив відпустити його без складання протоколу про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Працівник поліції на його пропозицію не погодився, від отримання неправомірної вигоди відмовився та наполягав на необхідності складання стосовно нього матеріалів про адміністративне правопорушення. При цьому викликав слідчо-оперативну групу. Щиро розкаюється у вчиненому. Просить його суворо не карати.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив клопотання, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_8 , про зміну порядку дослідження доказів, просили не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачений винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає повністю.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання обвинуваченого та його захисника, також просила не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачений винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає повністю.
Отримавши показання ОСОБА_4 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду та наданні такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, тому кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України є вірною.
При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Згідно з п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення кримінального правопорушення та його мотиви, поведінку обвинуваченого, який усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаявся, суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, його вік, стан здоров`я, є пенсіонером, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання, якими, на думку суду, є щире каяття, обставини, які обтяжують покарання, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності та, беручи до уваги всі вказані обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд дійшов переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах санкції інкримінованої йому статті КК України у виді штрафу.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальних витрат по справі немає.
Питання про скасування арешту майна слід вирішити в порядку ст. 174 КПК України.
Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.03.2021.
Речові докази : купюру номіналом 1000 грн серії АЗ2200680, яка передана на зберігання в АТ КБ «ПриватБанк», конфіскувати; компакт-диск DVD-R марки «BR Tech» залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1