Справа № 443/2309/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/278/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
судового засідання

09 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 17 грудня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст. 140 КК України,

в с т а н о в и л а
:
вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 17 грудня 2015 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 140 КК України на 2 роки обмеження волі. На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_6 звільнений від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності.
Не погоджуючись з даним вироком обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу.
Крім того, 9 вересня 2021 року адвокат ОСОБА_7 подав заяву про відвід судді ОСОБА_4 .
Подану заяву мотивує тим, що суддя ОСОБА_4 брав участь в взаємопов`язаній справі із кримінальним провадженням про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.
Повідомляє, що 31 серпня 2018 року колегією суддів апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_8 , суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_9 було постановлено рішення, яким апеляційні скарги прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_10 задоволено, потерпілої - задоволено частково. Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області № 1-147/10 від 03 січня 2018 року, якою заяву про перегляд постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 06 вересня 2010 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення, скасовано та призначив новий розгляд в суді першої інстанції.
Наголошує, що у судді ОСОБА_4 під час розгляду апеляційних скарг прокурора та потерпілої вже склалася певна думка, щодо законності прийнятого рішення судом першої інстанції.
Заслухавши доповідача, перевіривши доводи заяви про відвід, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Статтею 75 КПК України регламентовано обставини, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, зокрема: якщо суддя є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сімї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Як визначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2006 р. у справі «Білуха проти України», наявність безсторонності відповідно до п. 1ст .6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.
Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
На переконання колегії суддів перелічені в клопотанні обставини не відносяться до обставин, передбачених ст. 75 КПК України, для відводу судді, разом з тим, з метою уникнення сумнівів у неупередженості судді, враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заяву адвоката ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :
заяву адвоката ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_4 задовольнити.
Відвести ОСОБА_4 від розгляду апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 17 грудня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст. 140 КК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4