№ провадження 1-кп/646/693/2021
Справа № 646/3295/20
У Х В А Л А

17 листопада 2021 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань Червонозаводського районного суду м. Харкова клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002914 від 07 грудня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:
1.Рух справи.
1.1. 01 червня 2020 року у провадження Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002914 від 07 грудня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 червня 2020 року, для розгляду даного обвинувального акта визначено суддю Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 .

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 червня 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002914 від 07 грудня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повернуто прокурору у порядку, передбаченому п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України /реєстраційний номер рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень 89841688/.

1.2. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23 березня 2021 року задоволена апеляційна скарга прокурора, ухвала Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 червня 2020 року скасована, і призначено новий розгляд у суді першої інстанції /реєстраційний номер рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень 95835321/.

1.3. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 квітня 2021 року, для розгляду обвинувального акта визначено суддю Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_10 .

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2021 року, що набрала законної сили 27 квітня 2021 року, задоволено клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , обвинувальний акт повернуто прокурору для внесення відомостей про кримінальний проступок до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з урахуванням вимог глави 25 КПК України /реєстраційний номер рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень 96392313/.

1.4. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 серпня 2021 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002914 від 07 грудня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, передано на розгляд цьому складу суду.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2021 року обвинувальний акт прийнятий до провадження та призначене підготовче судове засідання /а.с. 32-33/.

1.5. 30 серпня 2021 року захисником обвинуваченого до суду подано клопотання, яким, з урахуванням доповнень від 16 листопада 2021 року, сторона захисту просить повернути даний обвинувальний акт прокурору Слобідської окружної прокуратури м. Харкова для усунення його недоліків протягом розумного строку /а.с. 42-50, 109-113/.

2. Зміст поданого клопотання та його обґрунтування.
2.1. Вимоги клопотання захисник обґрунтовує тим, що, викладаючи у обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, прокурор зазначив, що інкримінований ОСОБА_4 проступок учинено в приміщенні ТЦ «ПРОТОНЬ» по вул. Богдана Хмельницького, 24 у м. Харкові, проте у протоколі огляду місця події від 09 грудня 2019 року зазначено, що місцем події є 1-й поверх будинку 24 по вул. Богдана Хмельницького у м. Харкові, хоча у додатку у вигляді фототаблиці адреса на фасаді будівлі відсутня; слідчий експеримент за участі свідка ОСОБА_11 проводився за адресою: м. Харків, майдан Захисників України, 7/8; допитані співробітники патрульної поліції дали свідчення про те, що вони отримали виклик про подію за адресою: майдан Захисників, 7/8 у м. Харкові поруч з вул. Богдана Хмельницького, 24 у м. Харкові. Також, є незрозумілим, що саме має на увазі прокурор, коли, визначаючи місце події, вживає скорочене позначення «ТЦ», чи-то це театральний центр, чи-то торговий центр. Якщо це торговий центр «ПРОТОНЬ», то він розташований за адресою: м. Харків, майдан Захисників України, 7/8, і його зовнішній вигляд ніяк не збігається із зовнішнім видом фасаду будівлі, де проводився огляд місця події та слідчий експеримент. Таким чином, на думку захисника, при формулюванні обвинувачення прокурором не конкретизоване або взагалі не встановлено місце вчинення ОСОБА_4 проступку.

Крім того, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення не містить конкретизації вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: у обвинувальному акті прокурор стверджує, що ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями спричинив ОСОБА_3 наступні тілесні ушкодження - садна на тлі синця на слизовій оболонці верхньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, та закриту травму носу у вигляді перелому носової кістки, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я. Проте, як зазначає захисник обвинуваченого, зазначена норма КК України не містить медичного критерію визначення легких тілесних ушкоджень, у тому числі і тих, що мають короткочасний розлад здоров`я. Тобто, прокурор на власний розсуд без посилання на певні нормативно-правові акти визначив, що тілесні ушкодження, зазначені в обвинувальному акті, мають певний ступінь тяжкості. Разом з тим, диспозиція статті 125 КК України лише абстрактно описує кримінальне правопорушення, а для його конкретизації відсилає до приписів нормативно-правових актів МОЗ України, без посилання на які, обвинувачення слід вважати неконкретизованим.

Також, захисник указує, що в обвинувальному акті прокурор зазначає про те, що ОСОБА_4 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_3 тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості: легкі тілесні ушкодження та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у той час, як кваліфікуючою ознакою інкримінованого проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, є лише заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності. Тобто, в обвинувальному акті прокурор зазначає про учинення декількох кримінальних правопорушень, які кваліфікуються різними частинами ст. 125 КК України, проте, ОСОБА_12 інкримінується чомусь ч. 2 ст. 125 КК України. Таким чином, у цій частині обвинувачення також є не конкретизованим, суперечливим та не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки у даному випадку без формулювання обвинувачення у відповідності до вимог кримінального закону і підзаконних нормативних актів МОЗ України, суд не може призначити обвинувальний акт до судового розгляду з підстав відсутності предмету судового розгляду.

Крім наведеного, захисник зазначає, що у матеріалах досудового розслідування міститься постанова керівника Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_13 від 30 квітня 2021 року про призначення групи прокурорів без підпису особи, яка прийняла таке процесуальне рішення, - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . Інших постанов керівництва Слобідської окружної прокуратури м. Харкова матеріали дізнання не містили на момент надання їх стороні захисту для ознайомлення до його завершення 13 травня 2021 року. За таких обставин, є очевидним, що прокурор Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_14 не уповноважена відповідно до закону на прийняття процесуальних рішень у цьому кримінальному провадженні, у тому числі, щодо визначення органу проведення досудового розслідування у формі дізнання після повернення обвинувального акту для виконання вимог глави 25 КПК України. Відтак, прокурор ОСОБА_14 також не була у законний спосіб уповноважена погоджувати 30 квітня 2021 року повідомлення ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри. Натомість, надані стороні захисту 10 серпня 2021 року засобами поштового зв`язку копії матеріалів дізнання вже містять постанову від 29 квітня 2021 року заступника керівника окружної прокуратури ОСОБА_18 про зміну групи прокурів, яким ОСОБА_14 уповноважується на здійснення процесуального керівництва у цьому кримінальному провадженні. Таким чином, на думку захисника, має місце підміна процесуальних документів у матеріалах кримінального провадження, тобто службове підроблення, яке має певні правові наслідки. Крім того, згідно Реєстру матеріалів досудового розслідування, останнім процесуальним рішенням про визначення прокурорів є постанова першого заступника керівника Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_18 від 23 травня 2021 року про зміну групи прокурорів, де старшим групи прокурорів визначено ОСОБА_14 , яка з 17 травня 2021 року переведена на посаду прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова. Тобто, станом на час складання ОСОБА_2 обвинувального акта 06 серпня 2021 року прокурор ОСОБА_14 не перебувала в штаті Слобідської окружної прокуратури м. Харкова та не могла керувати діями групи прокурорів відповідно до зазначеної постанови від 23 травня 2021 року.

Також, захисник зазначає, що досудове розслідування відносно ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КПК України, закінчено надсиланням до Червонозаводського районного суду м. Харкова обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0002914 від 07 грудня 2019 року. Отже, досудове розслідування злочину закінчено складанням і направленням до суду обвинувального акта і відновленню не підлягає. Проте, вимоги ст.ст. 214, 298 КПК України ані прокурором, ані дізнавачем не виконано. До Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку мала була бути внесена ухвала Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2021 року, і дана обставина пов`язана з початком дізнання і початком відліку строків здійснення досудового розслідування. Відтак, у даному кримінальному провадженні досудове розслідування у формі дізнання, у тому числі повідомлення особі про зміну раніше повідомленої підозри, допит підозрюваного, складання та затвердження обвинувального акта, здійснено до внесення відомостей про кримінальний проступок до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що є незаконним.

Крім того, захисник указує, що обвинувальний акт прокурором здано на пошту 09 серпня 2021 року в 17:51 годині, тобто у той час, коли закінчився робочий час суду, а отже має факт порушення прокурором строків завершення досудового розслідування та порушення строків звернення до суду з обвинувальним актом, що є підставою для застосування прокурором положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Таким чином сторона захисту стверджує, що обвинувальний акт від 06 серпня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, складено не уповноваженою особою та не підлягає розгляду по суті, а ОСОБА_4 не набув статусу обвинуваченого.

Зважаючи на те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002914 від 07 грудня 2019 року не відповідає загальним засадам кримінального провадження та вимогам, зазначеним у ч. 1 та ч. З ст. 291, п. 5 ч. 2 ст. 291, 110, ст. 8, 9 КПК України, ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, захисник обвинуваченого уважає, що клопотання підлягає задоволенню, а обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 з наведених вище підстав підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

3. Позиції сторін кримінального провадження.
3.1. У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримали, просили задовольнити у повному обсязі, посилаючись на наведені вище обставини.

3.2. Прокурор у підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи його безпідставним та таким, що не ґрунтується на вимогах закону.

3.3. Потерпілий ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_6 просили у задоволенні клопотання відмовити, надавши при цьому обґрунтовані письмові заперечення.

4. Релевантне законодавство.
4.1. Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Статтею 3 КПК України встановлено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Частиною 1 ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Положеннями частини другої цієї статті Кодексу унормовано, що обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

До обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації (ч. 4 ст. 291 КПК України).

Отже, положеннями статті 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акта у кримінальному провадженні, який повинен містити певні відомості, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються до обвинувального акта органом досудового розслідування. Відтак, перелік вимог щодо обвинувального акта є вичерпно визначеним та будь-яких інших вимог, яким повинен відповідати обвинувальний акт, не передбачено.

5. Мотиви і оцінка суду.
5.1. Перевіривши обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_4 на предмет його відповідності критеріям, визначеним статтею 291 КПК України, проаналізувавши доводи, викладені сторонами кримінального провадження, суд не вбачає правових підстав для задоволення заявленого захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 клопотання та повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків, з огляду на наступне.

Обвинувальний акт, складений відносно ОСОБА_4 , відповідає нормам кримінального процесуального законодавства, оскільки містить усі необхідні відомості, визначені частиною першою статті 291 КПК України. Також, органом досудового розслідування до нього додані усі необхідні процесуальні документи згідно переліку, наведеному у частині четвертій цієї статті Кодексу.

5.2. Відхиляючи доводи сторони захисту про те, що при формулюванні обвинувачення прокурором не конкретизоване або взагалі не встановлено місце вчинення проступку, суд зазначає, що за визначенням, наведеним у ч. 2 ст. 6 КК України, кримінальне правопорушення визнається вчиненим на території України, якщо його було почато, продовжено, закінчено або припинено на території України. Тобто, місцем вчинення кримінального правопорушення є певна територія, де відбувається суспільно небезпечне діяння і настають його суспільно небезпечні наслідки.

Як убачається із обвинувального акта, органом досудового розслідування чітко зазначено встановлене місце учинення кримінального правопорушення (проступку) приміщення, що розташовано по вул. Богдана Хмельницького, 24 у м. Харкові. Тобто, обвинувальний акт містить посилання на територію (конкретну адресу), де розпочато і закінчено суспільно небезпечне діяння та настали суспільно небезпечні наслідки. Разом із цим, суд зауважує, що правова оцінка сукупності ознак, що становлять об`єктивну сторону кримінального правопорушення, надається судом у ході судового розгляду, і певні розбіжності у визначеному органом досудового розслідування у обвинувальному акті (ТЦ «ПРОТОНЬ»/БЦ «ПРОТОН») не є обґрунтованою підставою для повернення обвинувального акта прокурору та не свідчить про його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України.

5.3. Також, суд відхиляє доводи захисника обвинуваченого про те, що прокурор на власний розсуд визначив ступінь тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_3 без посилання на певні нормативно-правові акти МОЗ України, оскільки, у розумінні положень ч. 4 ст. 291 КПК України, такі посилання відсутні серед відомостей, які у обов`язковому порядку зазначаються у обвинувальному акті. Визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень здійснюється судово-медичним експертом.

5.4. Крім того, суд зауважує, що якщо особою заподіяно різного ступеню тяжкості тілесні ушкодження, то кваліфікуються такі дії особи за більш тяжкими наслідками, що були заподіяні. Відтак, зазначаючи у обвинувальному акті про те, що у потерпілого ОСОБА_3 наявні, окрім легких тілесних ушкоджень, легкі тілесні ушкодження, що спричини короткочасний розлад здоров`я, такі дії кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 125 КК України.

5.5. Доводи захисника про відсутність повноважень процесуального керівника у прокурора ОСОБА_14 суд також не приймає до уваги, оскільки означене спростовується дослідженим у судовому засіданні із матеріалів кримінального провадження № 0002914 від 07 грудня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , оригіналом постанови про зміну групи прокурорів першого заступника керівника Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_19 від 29 квітня 2021 року. Разом із тим, обвинувальний акт може бути складений і підписаний будь-ким із визначених цим процесуальним рішенням прокурорів, у тому числі, і прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 .

5.6. Крім наведеного, суд звертає увагу, що ані положення КПК України, ані положеннями Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», не унормовують обов`язку органу досудового розслідування виконати вимоги ст.ст. 214, 298 КПК України після повернення судом обвинувального акта з підстав, установлених п. 5 ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону.

5.7. Також, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта й ті обставини, якими захисник обвинуваченого обґрунтовує складення та направлення обвинувального акта до суду поза межами строку досудового розслідування, оскільки наведене є предметом вирішення питання щодо закриття кримінального провадження у відповідності до вимог п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

5.8. Інші доводи і заперечення сторони захисту означеного вище висновку суду не спростовують.

При цьому, суд ураховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

6. Висновки суду.
З урахуванням наведеного, суд уважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду та являлись підставою для повернення обвинувального акта прокурору, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 26, 31, 110, 291, 314, 369-372, 376 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002914 від 07 грудня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений і підписаний без проголошення 22 листопада 2021 року.

Суддя - ОСОБА_1