Дата документу 04.10.2021 Справа № 321/65/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 321/65/20 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/1039/21 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)»,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула 4 жовтня 2021 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Михайлівського районного суду Запорізької області від 1 квітня 2021 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Тимошівка Михайлівського району Запорізької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

16 червня 2019 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, який раніше вчинив розбій, діючи з корисливих мотивів, знаходячись разом з потерпілим ОСОБА_9 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи вигаданий привід, почав наносити удари руками по голові потерпілого ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також рану слизової оболонки нижньої губи, що кваліфікується як легке тілесне ушкодження. В подальшому, скориставшись безпорадним станом потерпілого, ОСОБА_7 , заволодів з руки ОСОБА_9 , каблучкою зі срібла 925 проби вагою 6,42 грами, вартість якої складає 800 гривень 00 копійок, наручним годинником «Q s Quartz», вартість якого згідно висновку експерта № 10-560 від 31.07.2019 складає 97 гривень 33 копійки. Після чого, ОСОБА_7 вигнав з приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_2 , потерпілого ОСОБА_9 та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 897 гривень 33 копійки.

Крім того, 16 червня 2019 року приблизно о 01 годині 25 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , після того, як вигнав з приміщення квартири потерпілого ОСОБА_9 , куди останній був запрошений у якості гостя, скориставшись його відсутністю, таємно викрав майно, яке залишив потерпілий ОСОБА_9 , а саме: рюкзак марки «Dakin», вартістю якого складає 749 гривень, в якому знаходились мобільний телефон «BravisBase» в корпусі чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 10-558 від 31.07.2019 складає 148 гривен 33 копійок, фотоапарат «CanonPowerShot», в корпусі чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 10-588 від 31.07.2019 складає 966 гривень 00 копійок та пару чоловічого взуття, яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого, та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1 863 гривень 33 копійок.

Також, приблизно о 18 годині 30 хвилин 18.11.2019 ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з прямим умислом, спрямованим на напад з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, перебуваючи у приміщенні ТОВ «АТБ-Маркет № 649» за адресою: вул. 50 років Радянської влади, 2-6, смт. Михайлівка, Михайлівського району Запорізької області, заволодів пляшкою горілки та з метою залишити приміщення магазину, перебуваючи біля каси обслуговування, де використовуючи кухонний ніж, який зберігав при собі, з метою заволодіння майном (пляшкою горілки) здійснив напад на касира ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме висловлюючи до неї погрозу застосування насильства небезпечного для її життя та здоров`я, яку ОСОБА_10 сприйняла реальною та можливою, у наслідок чого ОСОБА_7 відкрито заволодів пляшкою горілки марки «Чекушка душевная №3» вартістю 42 гривни 60 копійок. Надалі, з метою завершення свого злочинного умислу, ОСОБА_7 зник з вказаною пляшкою горілки з місця вчинення злочину, тим самим відкрито заволодів майном, чим завдав ТОВ «АТБ-Маркет № 649» майнову шкоду на суму 42 гривні 60 копійок, а ОСОБА_10 моральну шкоду.

Вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 1 квітня 2021 року:
ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України, і йому призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 187 КК України у виді 7-ми (семи) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 7-ми (семи) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено відраховувати з моменту фактичного затримання - 20.12.2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою ухвалено залишити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта при проведенні судових товарознавчих експертиз № 10-558 від 31 липня 2019 року, № 10-559 від 31 липня 2019 року, № 10-560 від 31 липня 2019 року на загальну суму 1884,12 грн.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційних скарг

В апеляційній скарзі обвинувачений не погоджується з оскаржуваним вироком, просить його скасувати та направити справу на новий розгляд.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що прокурор відмовився від допиту свідків за ч. 2 ст. 187 КК України, які були заявлені стороною обвинувачення, чим порушили його право на захист.

Суд на підтвердження його винуватості поклав в основу вироку показання потерпілого ОСОБА_9 , не взявши до уваги його покази про те, що він не мав наміру грабувати ОСОБА_9 та красти у нього речі.

Згідно висновку судової експертизи будь-яких ушкоджень на пальці ОСОБА_9 , де був перстень, не виявлено. Працівники поліції у нього перстень не вилучали, зі слів працівників поліції перстень було виявлено під час огляду місця події чи на підлозі біля дивану, чи на дивані. Відбитків його пальців на перстні також не виявлено, він був знайдений працівниками поліції за його відсутності. Під час досудового розслідування у нього не знімали відбитки пальців.

Також зазначає, що на відеозаписі видно, що злочин в магазині «АТБ-маркет» скоює не він. Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні на запитання захисника повідомила, що не знає чому вона є потерпілою, так їй сказали в поліції.

В апеляційній скарзі захисник, не погоджуючись з оскаржуваним вироком, вважає, що він підлягає скасуванню, як незаконний та необґрунтований, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що під час судового розгляду факт нападу ОСОБА_7 на потерпілу ОСОБА_10 не встановлений та не доведений, оскільки під час допиту потерпілої остання повідомила, що ОСОБА_7 на неї не нападав, її налякав його зовнішній вид, тим більш, що він намагався розрахуватися за товар. Вважає, що сторона обвинувачення не надала суду доказів, що в діях ОСОБА_7 містяться кваліфікуючі ознаки ч. 2 ст. 187 КК України.

Вважає, що вирок суду ухвалений за наявності протиріч та за відсутності доказів. Сторона обвинувачення відмовилась від допиту свідків.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник у судовому засіданні підтримав апеляційні скарги та просив їх задовольнити.
Обвинувачений в судовому засіданні просив задовольнити апеляційні скарги та направити справу на новий судовий розгляд. Зазначив, що у нього не було умислу на вчинення злочину, передбаченого ст. 187 КК України.
Прокурор у судовому засіданні висловив заперечення вимогам та доводам апеляційних скарг, пославшись на обґрунтованість оскаржуваного вироку, судом були досліджені всі докази та їм надана відповідна оцінка.
У судове засідання апеляційної інстанції потерпілі, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду, не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили. Враховуючи дані обставини та відповідно до положень ч. 4 ст. 405 КПК України апеляційний суд проводить апеляційний розгляд без участі потерпілих.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, прийшов до правильного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України.

При цьому, суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які, відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину не визнавав та пояснював суду, що 18.11.2019 року він разом з ОСОБА_11 придбав горілку у борг без отримання товарного чека в с. Тимошівка Михайлівського району Запорізької області. Потім вони прийшли до смт. Михайлівка Запорізької області, по дорозі половину пляшки горілки випили, далі зайшли до магазину АТБ для придбання продуктів. У ОСОБА_12 був пакет з продуктовими лотками та половиною пляшки горілки. На касі виявилося, що у ОСОБА_12 відсутні кошти, тоді він, намагаючись відшукати їх у кишені куртки, різко вийняв пластиковий ніж, зеленого кольору. Наміру погрожувати касиру він не мав, але касир скасувала операцію, а вони з ОСОБА_11 пішли з магазину. На його думку, касир дійсно могла його злякатися, оскільки він мав неохайний вигляд, знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Фразу «Що будемо робити?» він казав, але ножа, при цьому, не тримав.

За епізодом з потерпілим ОСОБА_9 пояснював, що з потерпілим він познайомився 16.06.2019 року приблизно о 23.10 у м. Запоріжжі на зупинці транспорту «вул. Сталеварів». Вони вирішили поїхати за місцем мешкання ОСОБА_7 для сумісного вживання алкогольних напоїв. ОСОБА_9 поклав на стіл фотоапарат і мобільний телефон «Бравіс». В ході розмови між ними виник конфлікт і він наніс удар ОСОБА_9 у груди. Потім ОСОБА_9 схопив його за груди і вони впали на підлогу. В ході бійки він наніс ОСОБА_9 ще один удар в обличчя і вигнав його зі своєї кімнати. Коли вони знаходились у коридорі квартири, з сусідньої кімнати вийшла сусідка, а він наніс ОСОБА_9 ще один удар по голові, від якого останній ударився головою об стіну коридору. Потім він вийшов на вулицю, маючи на меті повернути речі ОСОБА_9 , однак біля зупинки транспорту «вул. Сталеварів» був затриманий працівниками поліції.

При апеляційному розгляді обвинувачений ОСОБА_7 також стверджував про непричетність до інкримінованих злочинів.

Разом з тим, пояснення обвинуваченого та доводи, викладені в апеляційних скаргах сторони захисту спростовуються дослідженими доказами.

Так, за епізодом за ч. 2 ст. 187 КК України у відношенні потерпілої ОСОБА_10 :

Потерпіла ОСОБА_10 в суді першої інстанції пояснила, що вона працює касиром в ТОВ «АТБ Маркет». 18.11.2019 року приблизно о 18-30 год. до каси підійшли ОСОБА_7 і ще один чоловік. Вона провела по касі продукти та горілку. ОСОБА_7 та інший чоловік стали гомоніти, що вони не повинні оплачувати горілку «Чекушка душевная», оскільки це їхня. Потім ОСОБА_7 почав шукати гроші, яких не вистачило і дістав ніж, покрутив, подивився на неї та охоронця, при цьому, спитавши: «Що будемо робити?». Коли вона побачила ніж, вона встала та відскочила зі свого місця касира до стіни. Далі ОСОБА_13 сховав ніж. Відкрита пляшка горілки «Чекушка душевна» залишилася в пакеті, пробиту суму вона анулювала. Охоронець затримувати ОСОБА_7 не став. Також пояснила, що сприйняла дії ОСОБА_7 як загрозу, вона дуже перелякалася за своє життя, ОСОБА_7 був у нетверезому стані.

Потерпіла також пояснювала, що ніж, наданий судом для огляду, схожий на той ніж, який демонстрував ОСОБА_7 , вона його впізнає по зеленому кольору та розміру.

За показаннями свідка ОСОБА_14 , який є охоронцем ТОВ «АТБ-Маркет» в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, слідує, що у той день, в листопаді 2019 року, він працював на зміні. Касир ОСОБА_10 йому повідомила, що ОСОБА_7 з іншим чоловіком взяли щось у відділі алкоголю, вони виклали речі на стрічку, а алкоголь - ні. Після цього, він викликав напарника, а сам пішов оглянути запис, ОСОБА_15 залишився біля каси. На відеозапису камери спостережень було видно, що чоловіки взяли горілку. Повернувшись, ОСОБА_15 сказав, що вони почали сперечатися і йому довелося їх відпустити. Також свідок пояснив, що він бачив, як обвинувачений ОСОБА_7 взяв алкоголь в торговому залі магазину. Передивившись відеозапис з камери спостереження, він побачив, як саме ОСОБА_7 дістав ніж.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_15 , який є охоронцем ТОВ «АТБ-Маркет», пояснив, що зимою 2019 року близько 16 години ОСОБА_7 разом з іншим чоловіком пройшли до торгівельної зали. На касі обвинувачений почав шукати в кишенях гроші і дістав з правої кишені ніж зеленого кольору, після того, як з`ясувалося, що грошей бракує. Касиру ОСОБА_10 він запитав: «Що будемо робити?», тримаючи ніж у руці. Він бачив, що ОСОБА_10 була налякана. Потім ОСОБА_7 сховав ніж. Свідок спитав, чи буде оплата, ОСОБА_7 відповів «ні». Своїми діями ОСОБА_7 дав зрозуміти, що у нього є ніж.

За поясненнями свідка ОСОБА_16 , яка працює в АТБ продавцем-консультантом, слідує, що вона бачила, як ОСОБА_10 зіскочила зі свого робочого місця та була перелякана. Вона сказала чоловіку прибрати ножа..

Наведені пояснення потерпілої та свідків узгоджуються із письмовими доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 20 листопада 2019 року, яким оглянуто приміщення ТОВ «АТБ-маркет» за адресою: вул. 50 років Радянської влади, 2-б, в смт. Михайлівка (т. 3 а.п. 89-91);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 18 грудня 2019 року з приміщення ТОВ «АТБ-маркет», в ході якого був вилучений ДВД-диск із записом камер спостереження від 18 листопада 2020 року, на якому зафіксовані події, що відбувалися в ТОВ «АТБ-Маркет» 18.11.2019 року за участю ОСОБА_7 (т. 3 а.п. 111-114). В порядку ст. 359 КПК України зазначений відеозапис був переглянутий в судовому засіданні;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13 січня 2020 року за участі потерпілої ОСОБА_10 з відеозаписом до нього, в ході якого потерпіла ОСОБА_10 в приміщенні ТОВ «АТБ-Маркет» за адресою: вул. 50 років Радянської влади, 2-б, в смт. Михайлівка, детально розповіла про те, як ОСОБА_7 заволодів пляшкою горілки, погрожуючи їй ножем (т. 3 а.п. 120-123). В порядку ст. 359 КПК України відеозапис проведення слідчого експерименту був переглянутий в судовому засіданні;

- протоколом огляду предмету від 21 листопада 2019 року, під час якого ОСОБА_17 у присутності понятих добровільно видав кухонний ніж, за допомогою якого ОСОБА_7 18.11.2019 року приблизно о 18-30 год у приміщенні АТБ-Маркет смт. Михайлівка Запорізької області погрожував касиру та відкрито заволодів однією пляшкою горілки, ємністю 0,25л, марки «Чекушка душевная № 3» (т. 3 а.п. 94-95);

- протоколами пред`явлення особи для впізнання від 20 листопада 2019 року з фототаблицями до них, відповідно до яких потерпіла ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_7 , як особу, який погрожуючи їй ножем заволодів пляшкою горілки в ТОВ «АТБ-маркет», свідок ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_7 , який, погрожуючи ОСОБА_10 ножем, відкрито заволодів пляшкою горілки в ТОВ «АТБ-маркет», ємністю 0,25 л, марки «Чекушка душевная № 3» (т. 3 а.п. 98-100, 101-103);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 20 листопада 2019 року з фототаблицею до нього, згідно якого потерпіла ОСОБА_10 впізнала кухонний ніж, яким погрожував їй ОСОБА_7 та відкрито заволодів пляшкою горілки «Чекушка душевная № 3», 250 мл (т. 3 а.п. 104-106).

Досліджені докази, як кожен окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку, суд першої інстанції визнав логічними, послідовними, переконливі та такими, що не містять протиріч.

Перелічені вище письмові докази є належними та допустимими, під час судового розгляду стороною захисту вони не оспорювалися, підстав для визнання їх недопустимими при розгляді справи не встановлено, за формою та змістом зазначені письмові докази відповідають вимогам процесуального закону.

Твердження сторони захисту про недоведеність нападу ОСОБА_7 на потерпілу ОСОБА_10 спростовуються показаннями потерпілої та свідків, які вказували, що ОСОБА_7 , не бажаючи розплачуватись за горілку, дістав з кишені ніж, який був сприйнятий потерпілою як погроза для її життя, а також відеозаписом з камер спостереження в приміщенні магазину «АТБ-маркет», з якого вбачається як на касі саме ОСОБА_7 дістав з кишені ніж.

Твердження обвинуваченого про те, що він не погрожував ножем потерпілій ОСОБА_10 і дістав його не з метою вчинення розбою, а лише, щоб перекласти ніж з кишені до пакету, знаходячись біля каси в ТОВ «АТБ-Маркет» повністю були спростовані в ході судового розгляду та суперечать встановленим під час судового розгляду доказам.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи обвинуваченого про те, що ОСОБА_10 не є потерпілою, оскільки ОСОБА_7 було продемонстровано ніж саме ОСОБА_10 , яка злякавшись за своє життя, анулювала суму за пробитий на касі товар.

Отже, наведені у вироку докази переконують колегію суддів в правильності висновку районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за встановлених місцевим судом обставин.

За епізодом за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України у відношенні потерпілого ОСОБА_9 :

Допитаний в суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_9 пояснював, що 15 червня 2019 року він познайомився з ОСОБА_7 в кафе «Рута», що розташоване на вул. Сталеварів в м. Запоріжжі. Вони вирішили продовжити вживати алкогольні напої за місцем мешкання ОСОБА_7 . Перебуваючи вдома у ОСОБА_7 , в ході розмови, з незрозумілих йому причин, ОСОБА_7 почав бити його. Під час бійки ОСОБА_18 зняв з його руки срібну каблучку. Після цього, ОСОБА_18 продовжив його бити та одночасно іншою рукою душити. В цей час до кімнати зайшла сусідка, ОСОБА_7 почав з нею розмовляти і в цей час він вибіг з кімнати у коридор. В квартирі залишись його речі, а саме: фотоапарат КЕНОН, мокасини 43 розміру сині, наручний годинник, каблучка, рюкзак, які він хотів забрати, але ОСОБА_7 не дозволив, наніс удар в голову і виштовхав його з квартири.

Свідок ОСОБА_19 в суді першої інстанції пояснив, що приблизно у червні-липні місяці 2019 року о 00.20 год. прийшов додому його син ОСОБА_9 , його обличчя та одяг були в крові. Губи розбиті, ніс зміщений, був без взуття і без рюкзака, також були відсутні каблучка, годинник. Син пояснив, що з нього зняли каблучку, годинник та забрали рюкзак. Свідок викликав поліцію та разом із сином вийшли на вулицю, де знаходились працівники поліції. Після цього, поїхали на зупинку громадського транспорту «Сталеварів». Там була швидка та і ще один поліцейський автомобіль. Обвинувачений ОСОБА_7 сидів на зупинці у кайданках. Син впізнав належні йому годинник, фотоапарат та мобільний телефон, які знаходились у ОСОБА_7 , рюкзака при ньому не було. Також пояснив, що він був присутній при огляді місця події по АДРЕСА_3 . Весь коридор був у крові, вийшла жінка-сусідка по квартирі і розповіла, що ОСОБА_7 бив його сина об стіну і по обличчю.

За показаннями свідка ОСОБА_20 слідує, що 16.07.2019 року, знаходячись на чергуванні, надійшов виклик, що невідома особа побив та заволодів речами іншої особи за адресою АДРЕСА_4 . Громадянина ОСОБА_7 було затримано у нічний час доби на зупинці громадського транспорту «вул. Сталеварів» у м. Запоріжжі, оскільки він був схожий за прикметами на орієнтовну особу та під час поверхневого огляду у нього були виявлені речі, схожі за орієнтировкою на речі, що були предметом заволодіння, які знаходились у нього в кишенях штанів. Згідно пояснень ОСОБА_7 речі він хотів продати, плутався в поясненнях стосовно приналежності речей. На місце затримання прибув батько потерпілого, який впізнав речі сина.

З пояснень свідка ОСОБА_21 вбачається, що він 16.07.2019 року знаходився на чергуванні разом із ОСОБА_20 . У нічний час доби було повідомлено, що за адресою: вул. Жаботинського, 27, м. Запоріжжя, невідомий чоловік побив та заволодів речами іншої особи. За даними прикметами було виявлено на зупинці громадського транспорту «вул. Сталеварів» у м. Запоріжжі громадянина ОСОБА_7 , на його питання ОСОБА_7 відповів, що пропонував продавщиці кіоску придбати майно, що у нього знаходилось. Речі знаходились у ОСОБА_7 в кишенях.

Протоколом огляду місця події від 16 червня 2019 року, яким оглянуто ділянку, на якій розташована зупинка громадського транспорту «Сталеварів» по пр. Соборному в м. Запоріжжя, під час огляду ОСОБА_7 добровільно видав мобільний телефон «Бравіс», наручний годинник і фотоапарат марки «Кенон» (т. 1 а.п. 140-144).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 16 червня 2019 року, оглянуто квартиру АДРЕСА_5 , під час якого вилучено рюкзак «Дакін», каблучку, чоловічі туфлі чорного кольору та змиви речовини бурого кольору (т. 1 а.п. 149-157).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 26 грудня 2019 року за участі потерпілого ОСОБА_9 з відеозаписом слідчої дії (який був відтворений в судовому засіданні), під час якого потерпілий детально розповів про механізм нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , а також про викрадені ним речі (т. 3 а.п. 1-9).

Згідно з висновком експерта №315/к від 17 жовтня 2019 року отримані ОСОБА_9 тілесні ушкодження кваліфікуються як легке тілесне ушкодження та легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Давність утворення ушкоджень не суперечить терміну, зазначеному в обставинах справи (т. 1 а.п. 224-229).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 4 грудня 2019 року за участі свідка ОСОБА_22 з відеозаписом слідчої дії (який був відтворений в судовому засіданні), свідок розповідала, а також на статисті показувала нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , та пояснювала, що обвинувачений вигнав потерпілого з квартири (т. 1 а.п. 240-248).

За протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14 січня 2020 року свідок ОСОБА_23 на знімку № 1 (на якому зображений ОСОБА_7 ) впізнала особу, яка в середині червня 2019 року звернулася до неї з проханням обміняти майно на пляшку алкоголю (т. 3 а.п. 10-12).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 січня 2020 року слідує, що свідок ОСОБА_24 на знімку № 4, на якому зображений ОСОБА_7 , впізнала останнього, як чоловіка, який в середині червня 2019 року пропонував продавщиці кіоску по вул. Сталеварів в м. Запоріжжя годинник і мобільний телефон за пляшку пива і пачку цигарок (т. 3 а.п. 13-15).

Доводи обвинуваченого про те, що суд необґрунтовано поклав в основу вироку показання потерпілого ОСОБА_9 , не взявши до уваги його покази, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки показання потерпілого є логічними, послідовними та узгоджуються з показаннями свідків, не суперечать іншим, дослідженим під час судового розгляду доказам, а тому колегія суддів не вбачає підстав не приймати за основу показання потерпілого.

Твердження обвинуваченого про відсутність його вини, оскільки він побив потерпілого не з метою пограбування, а через його поведінку, яка цьому передувала, а речі в подальшому хотів віддати потерпілому, не спростовують його вини у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України, оскільки дії обвинуваченого у вигляді нанесення ударів потерпілому, фізичним заволодіння майном потерпілого, продовження нанесення тілесних ушкоджень, а також отримання можливості розпорядитись речами потерпілого, яку отримано в результаті його дій, свідчать протилежне та знайшли відображення в досліджених доказах, оскільки розбій вважається закінченим з моменту нападу, тобто з моменту застосування насильства.

Посилання обвинуваченого на відсутність згідно висновку судової експертизи будь-яких ушкоджень на пальці ОСОБА_9 , де був перстень, а також про те, що під час досудового розслідування у нього не знімали відбитки пальців з метою перевірки наявності відбитків на перстні, з урахуванням сукупності інших, переконливих доказів щодо вчинення саме обвинуваченим нападу на потерпілого з метою заволодіння каблучкою (перснем), є неспроможними.

Доводи обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що працівники поліції не вилучали у нього перстень є безпідставними, оскільки як вбачається з показань потерпілого ОСОБА_9 . ОСОБА_18 зняв з його руки срібну каблучку під час бійки в кімнаті. В ході огляду місця події, а саме квартири АДРЕСА_5 , працівниками поліції вказану каблучку було виявлено в кімнаті на дивані та в подальшому вилучено.

Посилання апелянтів на ту обставину, що сторона обвинувачення під час судового розгляду відмовилась від допиту ряду свідків, чим було порушено право на захист обвинуваченого, є неприйнятними, оскільки як вбачається зі змісту оскаржуваного вироку судом першої інстанції було прийнято відмову сторони обвинувачення від допиту свідків зі згоди сторони захисту, яка не наполягала на допиті даних осіб.

Суд першої інстанції, на думку колегії суддів, аналізуючи допустимість досліджених доказів, зробив правильний висновок про їх достовірність та законність їх зібрання, досліджені докази обґрунтовано покладені в основу обвинувального вироку також і за критерієм достатності.

Судова колегія приходить до переконання, що аналіз доказів переконливо засвідчує причетність ОСОБА_7 до вчинених кримінальних правопорушень.

Вказані вище докази узгоджуються між собою та в їх сукупності доводять вину ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не виявлено.

Апеляційною інстанцією не вставлено неповноти судового розгляду, оскільки місцевий суд при розгляді даного провадження детально перевірив усі доводи сторони захисту, які є аналогічними при апеляційному розгляді, та вказав обґрунтовані мотиви власних висновків.

Істотних порушень кримінального процесуального законодавства, що тягнуть за собою скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Стосовно вимог сторони захисту про призначення нового розгляду в суді першої інстанції з підстав, означених в апеляційних скаргах, то колегія суддів констатує їх невідповідність положенням ст. 415 КПК України. Так, судовою колегією не встановлено, а стороною захисту не наведено передбачених згаданою нормою підстав для призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає законних підстав для скасування вироку, що обумовлює відхилення апеляційних скарг захисту.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Михайлівського районного суду Запорізької області від 1 квітня 2021 року відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою особою, яка утримується під вартою, в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4