Провадження № 1/761/21/2021
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2021 року м. Київ
Суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , провівши в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва попередній розгляд кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
13 січня 2021 року кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України надійшла до Шевченківського районного суду міста Києва, з Київського апеляційного суду м. Києва.
В судовому засіданні 17.03.2021 року суд вирішив повернутися на стадію попереднього розгляду справи, з метою належного розгляду кримінальної справи.
В судовому засіданні, на стадії попереднього розгляду справи, обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінальної справи відносно нього у зв`язку із відсутністю події злочину.
Захисники в судовому засіданні підтримали клопотання ОСОБА_6 та просили суд його задовольнити.
Прокурор проти задоволення клопотання ОСОБА_6 про закриття кримінальної справи заперечив.
В обґрунтування заявленого клопотання обвинувачений стверджує, що на розгляд Шевченківського районного суду м. Києва надійшла кримінальна справа № 2610/19959/12, яка порушена п. 3 постанови слідчого в особливо важливих справах Головного управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України молодшого радника юстиції ОСОБА_7 від 19.07.2012 р. «Про перекваліфікацію злочину та порушення кримінальної справи» щодо ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України з фабулою обвинувачення «про пособництво у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах», та п. 4 цієї ж постанови слідчого щодо ОСОБА_6 за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 358; ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 358 КК з фабулою обвинувачення «про пособництво у підроблені документа, який видається підприємством, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його як підроблювачем так і іншою особою, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; пособництво в використанні завідомо підробленого документа».
За диспозицією ч. 5 ст. 27 та ч. 2 ст. 29 КК України в діях пособника не має самостійного складу злочину, так як він тільки сприяє вчиненню злочину іншими особами, у зв`язку з чим пособник підлягає кримінальній відповідальності за тією ж самою статтею (частиною статті) Особливої частини КК, яка передбачає злочин, вчинений виконавцем.
Однак постановою Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2019 р. у справі № 757/48215/15-к, яка вступила в законну силу, скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого від 19.07.2012 р. задоволено та, за відсутністю події злочинів, скасовано п. 1 зазначеної вище постанови слідчого, згідно з яким було порушено «... кримінальну справу щодо невстановлених слідством осіб за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190; ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України про заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах; підроблення документа, який видається підприємством, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його як підроблювачем так і іншою особою, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; використання завідомо підробленого документа.».
Отже скасування судом п. 1 постанови слідчого від 19.07.2012 р. про порушення кримінальної справи щодо виконавців злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190; ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК, згідно з нормами ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 29 КК виключає кримінальну відповідальність нібито пособника цих виконавців неіснуючих злочинів.
За положеннями ч. 1 ст. 248 КПК при наявності обставин, передбачених ст. 6 Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою закриває справу. Враховуючи викладене вище та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 6 КПК, обвинувачений, у зв`язку з відсутністю події злочинів, просить суд закрити кримінальну справу щодо нього.
Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 248 КПК України, при наявності обставин, передбачених статтею 6, частиною першою статті 7, статтями 7-1, 7-2, 8, 9, 10 і 11-1 цього Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою закриває справу, скасовує запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільного позову і конфіскації майна, а також вирішує питання про речові докази, зокрема про гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом.
При вирішенні заявленого обвинуваченим клопотання про закриття кримінальної справи суд враховує постанову судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 11.12.2019 року по справі № 757/48215/15-к, якою було скасовано постанову слідчого в особливо важливих справах Головного управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України молодшого радника юстиції ОСОБА_7 від 19.07.2012 про перекваліфікацію злочину та порушення кримінальної справи, в частині порушення кримінальної справи щодо невстановлених слідством осіб за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190; ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України, а саме пункт 1 зазначеної постанови.
Так, судом встановлено, що постановою від 13.02.2012 слідчий порушив кримінальну справу щодо ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, постановою від 14.02.2012 про притягнення як обвинуваченого притягнув ОСОБА_6 в якості обвинуваченого в даній кримінальній справі й пред`явив обвинувачення у скоєнні цього злочину.
Постановою від 19.07.2012 слідчий порушив кримінальну справу щодо невстановлених слідством осіб за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190; ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України, а відносно скаржника кримінальні справи за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190; ч. 5 ст. 27, ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України і постановою від 19.07.2012 про притягнення як обвинуваченого притягнув його в якості обвинуваченого в цих кримінальних справах і пред`явив обвинувачення в скоєнні цих злочинів.
Зазначені вище обставини, встановлені Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ (ухвала від 03.04.2016 у справі № 5- 690км16).
В подальшому постановою слідчого від 27.07.2021 року з кримінальної справи № 11400008 в окреме провадження було виділено справу за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України (справа № 49-3559.
Судом встановлено, що об`єктом злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, згідно з постановою слідчого від 19.07.2021 року та постановою слідчого від 13.02.2012 є майнові права на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, слідчим порушено кримінальні справи за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, із ідентичним об`єктом злочину та з посиланням та ті ж самі приводи та підстави - 13.02.2012 відносно особи ОСОБА_6 , а 19.07.2012 за фактом вчинення цього ж злочину невстановленими слідством особами.
Разом з тим, притягнення двічі до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення є неприпустимим та суперечить положенням ст. 61 Конституції України.
Згідно з п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 6 «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи» підставою для порушення кримінальної справи згідно з ч. 2 ст. 94 КПК України є достатні дані, за умови законності джерел їх отримання, що вказують на наявність ознак злочину та свідчать про реальність конкретної події злочину, на основі яких після порушення справи встановлюються об`єктивні ознаки скоєного або підготовленого злочину.
Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.
Згідно із змістом постанови слідчого від 19.07.2021 року, підставами для порушення кримінальної справи слугували фактичні дані, які містяться в матеріалах кримінальної справи № 11400008.
Об`єктивними ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, виходячи з кваліфікуючих його ознак, є заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою, вчинене в особливо великому розмірі або організованою групою.
Разом з тим, як вбачається з ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/48215/15-к, ані сама постанова слідчого від 19.07.2021 року, ані матеріали кримінальної справи № 11400008, не містять сукупності достатніх даних, які б вказували на ознаки злочину, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.
Кваліфікація злочину передбаченого ст. 190 КК України за ч. 4 цієї статті в тексті постанови слідчого від 19.07.2021 року, здійснена тільки на підставі припущень слідчого, оскільки текст постанови, що оскаржується, не містить посилання ні на дані бухгалтерського обліку щодо вартості нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, буд. 24, корпус 3, ні на висновок експерта, яким визначена вартість цього нерухомого майна. Не містять таких відомостей і матеріали кримінальної справи № 11400008.
Також рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08.10.2015 у справі № 761/8939/15-ц, встановлено факт, що має юридичне значення, що у м. Києві відсутня адреса: «вулиця Мельникова, будинок 24, корпус 3», а це спростовує твердження, щодо реальності конкретної події злочину за ч. 4 ст. 190 КК України.
Так як, суд встановив відсутність визначеного постановою, що оскаржується, об`єкту злочину за ч. 4 ст. 190 КК України то, відповідно, і кримінальна справу було порушена слідчим без належних підстав.
Судом встановлено, що матеріалами кримінальної справи спростовується висновок слідстсва, щодо вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, невстановленими слідством особами, оскільки, органом досудового слідства в ході розслідування кримінальної справи 20.07.2011 у Голосіївській районній у м. Києві державній адміністрації було проведено виїмку реєстраційної справи ТОВ «Продекспорт», згідно даних якої, починаючи з 17.12.2008 одноособовим власником вказаного товариства є громадянин ОСОБА_9 особа якого встановлена досудовим слідством та в матеріалах кримінальної справи міститься протокол його допиту в якості свідка.
Також з матеріалів кримінальної справи вбачається, що органом досудового слідства перед Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі м. Києва було ініційовано питання про звернення до суду з позовом про скасування в судовому порядку державної реєстрації ТОВ «Продекспорт» як юридичної особи, в зв`язку з наявністю, на думку слідчого, ознак фіктивності у діяльності цього товариства (лист Військової прокуратури Центрального регіону України від 11.10.2011 № 8/2-4908), яке Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі м. Києва не підтримано (лист від 14.11.2011 № 5392/9/ю-009) в зв`язку з безпідставністю такого звернення.
Отже, матеріали кримінальної справи не містять доказів фіктивності в юридичному статусі вищевказаного товариства, а тому, і належність цього товариства невстановленим слідством особами в обвинувальному акті не доведена.
Таким чином, постановою судді Печерського районного суду м. Києві від 11.122019 року по справі № 757/48215/15-к, було встановлено що слідчий, постановою від 19.07.2021 року, безпідставно порушив кримінальну справу щодо невстановлених слідством осіб за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Об`єктивними ознаками злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України, виходячи з кваліфікуючих його ознак, є підроблення документа, який видається підприємством, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його як підроблювачем так і іншою особою, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; використання завідомо підробленого документа.
Разом з тим, матеріали кримінальної справи не містять сукупності достатніх даних, які б вказували на ознаки злочинів, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 358 КК України.
Як вбачається з обвинувального висновку, слідчий встановив, що договори від 27.03.2006 № 11/007/03074/оцс і № 11/007/03075/оцс та акти до них були підроблені невстановленими слідством особами. При цьому, слідчий належним чином не обґрунтував з об`єктивної сторони скоєного, у чому полягало це підроблення.
За змістом обвинувального висновку, об`єктом злочину, передбаченого ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України - є підробка та наступне використання невстановленими слідством особами договорів від 27.03.2006 № 11/007/03074/оцс і № 11/007/03075/оцс та актів до них.
Однак, рішенням Господарського суду м. Києва від 15.02.2012 у справі № 31/376 за позовом заступника військового прокурора Центрального регіону України ОСОБА_10 в інтересах Держави, уповноваженим органом управління якого є Міністерство оборони України, до ТОВ «Продекспорт», встановлено факт укладання договорів від 27.03.2006 № 11/007/03074/оцс і № 11/007/03075/оцс та актів до них, та їх визнано недійсними з моменту укладання.
На момент складання обвинувального висновку, про наявність вказаного рішення Господарського суду м. Києва слідчому було відомо.
Крім того, рішення Господарського суду м. Києва від 15.02.2012 р. у справі № 31/376 спростовує доводи слідчого щодо реальності конкретної події злочинів за ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України.
Отже, враховуючи відсутність об`єкту злочину за ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України, кримінальну справу було порушено слідчим без належних на те підстав.
За диспозицією ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 29 КК України в діях пособника не має самостійного складу злочину, оскільки пособництво полягає тільки у сприянню вчинення злочину іншими особами, а кримінальна відповідальність пособника настає за тією статтею (частиною статті) особливої частини КК України, яка передбачає злочин, вчинений виконавцем.
Отже, оскільки, кримінально-процесуальним законом не передбачено можливості кримінального переслідування осіб за вчинення злочину, що передбачений кримінальним законом, при відсутності достатніх даних, які б свідчили про реальність конкретної події злочину кримінальна справа щодо ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України підлягає закриттю.
Крім того, скасування судом п. 1 постанови слідчого від 19.07.2012 р. про порушення кримінальної справи щодо виконавців злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190; ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК, згідно з нормами ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 29 КК виключає кримінальну відповідальність ОСОБА_6 , як можливого пособника.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 6 КПК України, кримінальну справу не можу бути порушено, а порушена справа підлягає закриттю, за відсутністю події злочину.
Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 6, 237, 240, 244, 248 КПК України, суддя -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про закриття кримінальної справи відносно нього у зв`язку із відсутністю події злочину задовольнити.
Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 6 КПК України, за відсутністю події злочину.
Скасувати арешти які діють в межах даної кримінальної справи.
Речові докази по даній кримінальні справі повернути власникам та дозволити використовувати на власний розсуд.
На постанову суду може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її винесення.
Суддя ОСОБА_1