Справа № 206/4436/21
Провадження № 1-кс/206/457/21
У Х В А Л А

Іменем України

28 жовтня 2021 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю заявника ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілих ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі заяву потерпілого - ОСОБА_3 про відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 у кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000373 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

27.10.2021 року потерпілий ОСОБА_3 подав заяву про відвід судді ОСОБА_6 . Свою заяву обґрунтував тим, що суддя ОСОБА_6 здійснює розгляд вищезазначеного кримінального провадження. 07.10.2021 року було проведене підготовче судове засідання, під час якого потерпіла ОСОБА_4 подала скаргу на постанову прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора Західної окружної прокуратури м.Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_8 про скасування постанови про визнання потерпілим (малолітнім потерпілим) та визнання законним представником малолітньої потерпілої в кримінальному провадженні №0000373. В скарзі потерпіла вказала, що 21.10.2020 року постановою слідчого СВ Самарського ВІЗ ДВГІ Г`УНГІ в Дніпропетровській області ОСОБА_9 в кримінальному провадженні №0000458 було винесено постанову про визнання потерпілою особою малолітньої доньки ОСОБА_10 2012 року народження. Вказаною постановою ОСОБА_4 залучено в якості законного представника малолітньої доньки ОСОБА_10 . 20.09.2021 року прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні- прокурор Західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_8 виніс постанову про скасування постанови слідчого ОСОБА_9 від 21.10.2020 року про визнання потерпілою особою малолітньої ОСОБА_10 .

На думку заявника, суд не надав оцінку наданим ОСОБА_4 доказам спричинення шкоди малолітній належним чином, прийняв сторону захисту та порушив права малолітньої потерпілої, не надавши статусу потерпілої в кримінальному провадженні, що свідчить про упередженість судді. Крім того, вказує, що ОСОБА_4 звернулась зі скаргою на дії судді ОСОБА_6 до Вищої ради правосуддя, а тому дана обставина є також такою, що унеможливлює неупередженість судді ОСОБА_6 .

Крім того вказує, що ОСОБА_4 подано до суду цивільний позов в інтересах неповнолітньої доньки, а зважаючи на той факт, що суддею прийнято рішення, яке викладено в ухвалі судді, що неповнолітній шкоди не спричинено, заявник вважає, що існують сумніви в неупередженості судді.

В судовому засіданні заявник підтримав свою заяву на підставі обставин, викладених у заяві.

ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 , кожен окремо, підтримали подану заяву ОСОБА_3 щодо відводу судді.

Інші учасники судового провадження в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання клопотання повідомлялись належним чином.

Прокурор в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання в якому просить відмовити в задоволенні заяви про відвід із посиланням на його безпідставність та необґрунтованість.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 80 КПК відвід судді може бути заявлений на підставах, передбачених статтями 75, 76 КПК.

Згідно із частиною 1 статті 81 КПК у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою ст. 35 цього Кодексу.

Згідно з частиною 5 статті 80 КПК відвід повинен бути вмотивованим.

Стаття 75 КПК України надає вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого ,цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3)якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження ; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч.3 ст.35 КПК України визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

В силу ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), заява №9186/80, рішення від 26.10.1984, Європейський суд з прав людини зазначив, що «навіть видимість може бути важливою»…«правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (п. 26). Тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

Беручи до уваги рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», де суд вказує на те, що у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Також Європейський суд у своїх рішеннях у справах «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), «Білуха проти України» (рішення від 09 листопада 2006 року), «Рудніченко проти України» (рішення від 11 липня 2013 року) вказав на те, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Як встановлено судом, потерпіла ОСОБА_4 дійсно зверталась до головуючого зі скаргою на постанову прокурора про скасування постанови про визнання потерпілим (малолітнім потерпілим) та визнання законним представником малолітньої потерпілої, в якому просила скасувати постанову прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора Західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_8 від 20.09.2021 року про скасування постанови про визнання потерпілим (малолітнім потерпілим) та визнання законним представником малолітньої потерпілої в кримінальному провадженні № 0000373, залучити ОСОБА_10 , 2012 року народження як потерпілу та визнати законним представником неповнолітньої потерпілої особи ОСОБА_10 її матір ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000373 .

07 жовтня 2021 року суддею ОСОБА_6 вирішено дане клопотання шляхом винесення ухвали із наведенням мотивів та нормативно правового регулювання даного питання.

В судовому засіданні заявник, як на підставу відводу судді вказав на наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_6 .

Аналіз викладеного вище, дозволяє суду дійти висновку, що заявлений заявником відвід судді не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність обґрунтованих підстав для відводу судді, що передбачені нормами КПК України, а по своїй суті зводиться лише до незгоди з процесуальним рішенням, яке не підлягає окремому оскарженню. Щодо посилання заявника на поданий цивільний позов потерпілої в інтересах неповнолітньої та неможливість в зв`язку з цим його розгляду, суд вважає за необхідне вказати на таке суддя вирішуючи питання щодо спірної постанови прокурора не робила висновків щодо спричинення чи не спричинення моральної шкоди неповнолітній потерпілій. Подання скарги до дисциплінарного органу щодо судді, також не є тією обставиною, що викликає сумнів у неупередженості

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи заявника щодо наявності сумнівів в неупередженості головуючого не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому в задоволені клопотання про відвід судді ОСОБА_6 слід відмовити.

Крім того, потерпілий/законний представник не позбавлений права в підготовчому судовому засідання заявити клопотання щодо залучення до участі у справі в якості потерпілого.

При цьому слід роз`яснити заявнику, що усі твердження та доводи, зазначені в клопотанні про відвід можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду за наслідком розгляду справи головуючим, у разі незгоди з таким.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75-81, 369-372, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви потерпілого - ОСОБА_3 про відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 у кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000373 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1