Справа № 128/3130/20
Провадження №11-кп/801/457/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 22.01.2021 року, якою відмовлено у задоволені подання начальника Державної установи «Стрижавська ВК №81» про звільнення від відбування покарання за хворобою ОСОБА_8 , -

в с т а н о в и в:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло подання ДУ «Стрижавська ВК № 81» про звільнення від відбування покарання за хворобою ОСОБА_8 .

Подання мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання у ДУ «Стрижавська ВК № 81» за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23.01.2017 року, яким засуджений за ч.1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі; на підставі ч.5 ст. 72 КК України йому зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03.04.2016 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; постановою Верховного суду від 13.06.2019, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, засудженому зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 27.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_8 рахується з 03.04.2016 року, кінець 08.01.2025 року.

На даний час у засудженого виявлені захворювання : ВІЛ інфекція. Кл.ст. IV.Саркома Капоші, епідемічна форма, з ураженням шкіри тулуба та нижніх кінцівок. Рецидивуючий орофарингеальний кандидоз. Персистуюча генералізована лімфаденопатія. Хронічний вірусний гепатит С з слабкою активністю загального процесу. Хронічний панкреатит. Хронічний калькульозний холецистит. Крім того, ОСОБА_8 є інвалідом ІІ (другої) групи, у зв`язку з чим, просить суд звільнити засудженого ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою на підставі ч.2 ст. 84 КК України.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 22.01.2021 року відмовлено у задоволені подання начальника Державної установи «Стрижавська ВК №81» про звільнення від відбування покарання за хворобою ОСОБА_8 , з тих підстав, що судом не встановлено достатніх підстав для звільнення засудженого ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання на підставі ст.84 КК України, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, який є особливо тяжким, вину у вчинені злочину в ході судових розглядів в усіх судових інстанціях держави не визнавав, ОСОБА_8 захворів на тяжку хворобу до його затримання та відбування покарання. Крім того, ОСОБА_8 згідно останньої характеристики характеризується негативно.

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з висновком суду, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити подання ДУ «Стрижавська ВК № 81» про звільнення від відбування покарання за хворобою ОСОБА_8 . Вимоги мотивує, що ОСОБА_8 не можу пройти повний курс лікування, будучи ув`язненим. Також суд з незрозумілих причин взяв до уваги характеристику на засудженого, яка надійшла пізніше з Бориспільської ВК під час відбування там покарання ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь головуючого судді апеляційного суду, адвоката ОСОБА_7 ,та засудженого ОСОБА_8 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити, думку прокурора, який вважає ухвалу суду законною і обґрунтованою, і просив залишити її без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги , суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Положеннями ст. 84 КК України передбачено, що особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Згідно роз`яснень, викладених у п. п. 1-3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» № 8 від 28.09.1973 р., при вирішенні питання про звільнення від відбуття покарання через хворобу суди мають забезпечити індивідуальний підхід до кожного засудженого.

Факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання. Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

Вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, крім осіб, які захворіли на хронічну душевну хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

Перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, визначений Додатком № 12 до Наказу Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі».

Крім наведеного, відповідно до ч.5 ст. 154 КВК України, подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався та належним чином мотивував своє рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 засуджений вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23.01.2017 за ч.1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі; на підставі ч.5 ст. 72 КК України йому зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03.04.2016 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; постановою Верховного суду від 13.06.2019 року відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, засудженому зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 27.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_8 рахується з 03.04.2016 року, кінець 08.01.2025 року.

З наявного в матеріалах провадження висновку ЛКК № 13 стосовно встановлення наявності підстав для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою ОСОБА_8

вбачається, що в обвинуваченого ОСОБА_8 діагностовано: ВІЛ-інфекція, кл.ст.IV, саркома Капоші, епідемічна форма, з ураженням шкіри тулуба та нижніх кінцівок, рецидивуючий орофарингеальний кандидоз,персистуюча генералізована лімфаденопатія, хронічний вірусний гепатит С з слабкою активністю загального процесу, хронічний панкреатит, хронічний калькульозний холецистит, інвалід ІІ (другої) групи. Згідно спільного наказу МОЗ та Мінюстом України п. ІІ за № 1348/5/572 від 15.08.2014 року, рішенням комісії визначено, що наявне захворювання у ОСОБА_8 входить до переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання за тяжкою хворобою.

Також судом установлено, що ВІЛ-інфекція ОСОБА_8 установлена 16.02.2016, тобто до його затримання; рання стадія саркома ОСОБА_9 11.11.2020. ( а.с.№№2-3)

Також з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 08.04.2016 року.

Згідно останньої характеристики з місця відбування покарання характеризувався негативно, наявні 3 стягнення, останній раз 16.04.2020 у виді суворої догани оскільки перебував в установі в стані алкогольного сп`яніння, заохочень не мав.

Отже, засуджений ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин, передбачений ч.1 ст. 115 КК України, в цілому характеризується негативно, за час відбування покарання неодноразово раз допустив порушення режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення за яке погашене у встановленому порядку, при цьому, заохочень не мав, що свідчить про відсутність стабільно позитивної сумлінної поведінки засудженого протягом всього часу відбування покарання.

Вивченням матеріалів справи не встановлено обставин того, що хвороби на які страждає ОСОБА_8 перешкоджають відбуванню покарання і подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує його життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Дані, стосовно стану здоров`я засудженого ОСОБА_8 в повній мірі перевірені та враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення про відмову у задоволенні його клопотання про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою, з такими висновками погоджується і апеляційний суд.

Враховуючи, що матеріали справи не містять ані подання адміністрації виправної колонії, де на даний час відбуває покарання засуджений ОСОБА_8 , ані висновку спеціальної медичної комісії з приводу наявності у засудженого захворювання, яке перешкоджає відбуванню покарання, ані даних, які б свідчили про те, що під час відбуття покарання хвороба ОСОБА_8 внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в переліку захворювань, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини по справі, надавши їм належну оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку, що захворювання засудженого ОСОБА_8 не є підставою для його звільнення від відбування покарання за хворобою.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянувши надані їм матеріали справи, обґрунтовано дійшов висновку про відмову в задоволенні подання начальника Державної установи «Стрижавська ВК №81» про звільнення від відбування покарання за хворобою ОСОБА_8 .

Доводи, викладені в апеляції захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 є не обґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.399, ст. 405, ст. 419 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 -залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 22.01.2021 року, якою відмовлено у задоволені подання начальника Державної установи «Стрижавська ВК №81» про звільнення від відбування покарання за хворобою ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4