29.10.2021 Єдиний унікальний № 371/172/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року м. Миронівка

ЄУН 371/172/21

Провадження № 1-кп/371/100/21

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю :

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000093, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 грудня 2020 року, за обвинуваченням :

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Вікторівка Миронівського району Київської області, має повну загальну середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса місця перебування: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимий,

за ст. 125 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Встановлені обставини кримінального правопорушення
За встановленими обставинами кримінального правопорушення, 27 грудня 2020 року, у вечірній час, обвинувачений ОСОБА_4 прийшов до будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , де він проживав однією сім`єю, як чоловік та жінка без шлюбу, з потерпілою ОСОБА_5 . В ході спілкування з ОСОБА_5 у них виникла сварка, на ґрунті якої у обвинуваченого виник протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень останній.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , 27 грудня 2020 року, близько 20 години, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, перебуваючи у будинку за вказаною адресою, ОСОБА_4 штовхнув ОСОБА_5 двома руками в область грудної клітини, в результаті чого остання, вдарившись головою об шафу, впала на підлогу.

Після вчинення вказаних дій ОСОБА_4 тимчасово припинив свої протиправні дії відносно ОСОБА_5 . Потерпіла, з метою отримання допомоги, пішла до своїх сусідів, які мешкають за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час, до вказаного домоволодіння прибув ОСОБА_4 , який повторно зчинив сварку із ОСОБА_5 , та, продовжуючи свої умисні протиправні дії, направлені на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, наніс їй близько шести ударів кулаками обох рук по тулубу та по голові.

Такими протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 такі тілесні ушкодження: синці верхнього повіка лівого ока, лівої скроневої ділянки, лівого плечового суглобу, лівого та правого плеча; рана лобної ділянки зліва.

Згідно з висновком судово-медичного експерта № 74 від 29 грудня 2020 року, заподіяні потерпілій тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмета, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я.

Позиції учасників судового провадження
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, проте вказав, що фактичні обставини кримінального правопорушення були дещо іншими, зазначив, що має бажання надавати показання з приводу обставин кримінального правопорушення, потерпіла на даний час не бажає підтримувати обвинувачення.

Прокурор відмовився від проголошення вступної промови, не заперечив встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, заперечень проти встановлених досудовим розслідуванням обставин суду не повідомила, подала заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності.

Згідно з приписами статті 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд встановив, що з`ясувати всі обставини кримінального провадження під час судового розгляду неможливо за відсутності потерпілої, підлягають дослідженню всі зібрані в ході досудового розслідування докази, та дійшов висновку про необхідність першочергового з`ясування позиції потерпілої щодо пред`явленого обвинувачення, з огляду на повідомлені обвинуваченим обставини щодо непідтримання приватного обвинувачення потерпілою.

В судовому розгляді кримінального провадження оголошено перерву та призначено нове судове засідання.

В судовому засіданні суд з`ясував позицію потерпілої щодо підтримання приватного обвинувачення, встановив, що відмовлятися від обвинувачення потерпіла не має наміру.

Обвинувачений вказав, що погоджується з обставинами кримінального правопорушення, встановленими органом досудового розслідування, та бажає надати показання щодо обставин кримінального правопорушення.

Прокурор заявив клопотання про зміну порядку дослідження доказів.

Роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, з`ясувавши їх думку про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд змінив встановлений порядок дослідження доказів, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та здійснив судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ст. 349 ч. 3 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Суд з`ясував правильне розуміння учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З показань обвинуваченого слідує наступне.

На час вчинення інкримінованих йому дій, вони з потерпілою ОСОБА_5 проживали по АДРЕСА_1 однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу.

27 грудня 2020 року, у вечірній час, він повернувся до будинку, в якому проживає, де з ОСОБА_5 виникла сварка. Під час сварки, він штовхнув її в груди, від поштовху вона впала на підлогу, вдарившись головою об шафу, що стояла позаду неї.

Потім ОСОБА_5 пішла до сусідки. Через декілька хвилин він пішов за нею. Перебуваючи на території сусідського домоволодіння, продовжив наносити удари ОСОБА_5 кулаками обох рук, наніс кілька ударів по тулубу та по голові.

Розуміє, що вчинив кримінальне правопорушення, у вчиненому щиро кається, просить суворо не карати. Повідомив про повне усвідомлення протиправності вчинених дій та попросив вибачення за вчинене у потерпілої.

Допит обвинуваченого здійснено відповідно до правил ст. 351 КПК України.

Потерпіла не заперечила встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Мотиви суду
З показань обвинуваченого суд дійшов висновку про визнання ним всіх обставин, які встановлені досудовим розслідуванням, підлягають доказуванню в кримінальному провадженні та визначені ст. 91 КПК України.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, які ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорювалися, тому суд вважає викладені фактичні обставини справи достовірними і такими, що не потребують дослідження в судовому засіданні.

Пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні при розгляді кримінального провадження.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце, це діяння полягає у заподіянні потерпілій ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад її здоров`я, та містить склад кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України.

Обвинувачений є винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене.

Під час розгляду кримінального провадження, судом не встановлено обставин, які, у відповідності до ст.ст. 36 - 43 КК України, виключають кримінальну протиправність діяння обвинуваченого, а також підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, передбачених ст.ст. 44 - 49 КК України.

Судом не встановлено обставин, які свідчать про необхідність застосування до обвинуваченого примусового лікування, а також обставин, які свідчать про те, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення у стані неосудності чи обмеженої осудності.

Судом досліджено письмові докази, що характеризують обвинуваченого.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується негативно, через постійні сварки разом із співмешканкою, падчеркою та сином, не проживає, через його поведінку мали місце виклики поліції. Громадського порядку не порушує, алкогольними напоями не зловживає, проте часто перебував на підпитку. Інші компрометуючі матеріли відсутні, скарги від сусідів не надходили, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Такі фактичні обставини підтверджуються даними характеристики з місця проживання, виданої Миронівською міською радою Київської області 05 січня 2021 року, довідок Комунального некомерційного підприємства Миронівської районної ради «Миронівська центральна районна лікарня» від 06 січня 2021 року, вимоги УІАП ГУНП в Київській області від 04 січня 2021 року.

Згідно зі ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Судом враховується, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення у виді проступку, має негативну характеристику, до вчинення кримінальних правопорушень правомірної поведінки не дотримувався.

На підставі ч. 1 ст. 66 КК України, суд вважає можливим визнати щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та активне сприяння його розкриттю обставинами, що пом`якшують покарання за скоєне.

Обставин, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Враховуючи особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, позицію потерпілої, суд дійшов висновку про можливість застосування до обвинуваченого покарання у виді громадських робіт, які полягають у виконанні засудженим безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Суд вважає, що таке покарання сприятиме досягненню цілей кримінального судочинства, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.п. 12-14 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Підстави для вирішення вказаних питань не виникли.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, і призначити покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку підлягає негайному врученню засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1