Справа № 366/2579/21
Провадження № 1-кп/366/229/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2021 смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

(секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4 ,

її законного представника ОСОБА_5 ,

захисника неповнолітньої обвинуваченої, адвоката ОСОБА_6 ,

педагога ОСОБА_7 ,

інспектора ювенальної превенції ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей та сім`ї Іванківської селищної ради ОСОБА_9 ,

представника відділу освіти Іванківської селищної ради (педагога) ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, яка надійшла до суду з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному 12 серпня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Карпилівки Іванківського району Київської області, громадянки України, учениці 10 класу Сукачівського НВО «ЗОШ 1-III ступенів дитячий садок», яка зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

про вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:
11.08.2021, приблизно о 8 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у торговому центрі «Кооператор» за адресою: смт. Іванків вул. І.Проскури буд. 14, вирішила вчинити таємне викрадення майна (крадіжку).

Пересвідчившись, що за її діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний, протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно викрала продукти харчування та побутові товари із торгових рядів ТЦ «Кооператор», які обслуговує фізична особа, підприємець ОСОБА_11 , а саме: 4 глазуровані сирки «Волошкове поле», вартістю 10 грн. 30 коп. за один, на суму 41 грн. 20 коп., 1 напій «Пепсі», вартістю 16 грн. 00 коп., 4 пляшки напою «Ред бул», вартістю 54 грн. 00 коп. за один, на суму 216 грн. 00 коп., коробку цукерок «Roshen», вартістю 63 грн. 40 коп., 4 плитки шоколаду, вартістю 47 грн. 00 коп. за одну, на суму 188 грн. 00 коп., 1 йогурт в стаканчику «Mlekovita», вартістю 26 грн. 50 коп., 1 йогурт «Дольче», вартістю 26 грн. 40 коп., 1 кухонну прихватку, вартістю 15 грн. 00 коп., 1 паперовий подарунковий пакет, вартістю 15 грн., 1 ополіскувач для рота «Лістерин», вартістю 64 грн. 50 коп., 2 упаковки лаку для волосся «Прелесть», вартістю 90 грн. 80 коп., на суму 181 грн. 60 коп., 1 дезодорант «Dave», вартістю 65 грн. 80 коп., 1 дезодорант «Nivea», вартістю 61 грн. 30 коп., 1 гель для душу «Palmolive», вартістю 61 грн. 30 коп., 1 зубну щітку «Colgate», вартістю 89 грн. 70 коп., 3 пари шкарпеток, вартістю 27 грн. за одну, на суму 81 грн., 00 коп., а всього викрала майна на загальну суму 1212 грн. 70 коп., чим спричинила потерпілій фізичній особі, підприємцю ОСОБА_11 , майнову шкоду на зазначену суму. Після скоєного залишила місце події, а викраденим майномрозпорядилася на власний розсуд.
Своїми діями вона вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка)).
У судовому засіданні неповнолітня обвинувачена свою вину у скоєнні інкримінованого їй кримінального проступку визнала повністю. Її показання зводяться до того, що, дійсно, перебуваючи у приміщенні магазину на початку серпня цього року, вона спонтанно вирішила вчинити крадіжку. В результаті до свого рюкзака склала всі ті речі, що перераховані в обвинувальному акті. На касі вона заплатила лише за запальничку. За те, що було у рюкзаку не платила. Вийшла з магазину. Частину викраденого з*їла, а частину вилучили працівники поліції. У скоєному вона щиро розкаюється. Запевняє, що таке більше не повториться.
Потерпіла у судовому засіданні зазначила, що вона здійснює підприємницьку діяльність в магазині «Кооператор». Про крадіжку, скоєну обвинуваченою вона дізналася від охоронця магазину, якому вона здалася підозрілою. Тому, після того, як остання залишила приміщення магазину, він передивився запис відео спостереження. Підозра підтвердилася: вона скоїла крадіжку. Про це було повідомлено в поліцію. Частину викраденого повернута, а вартість решти відшкодована. На даний час ніяких претензій до обвинуваченої потерпіла не має.
Законний представник неповнолітньої ОСОБА_5 , у судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю обвинуваченої. Крім того, що має двох старших синів, які є інвалідами. Чоловік помер. Вона, доглядаючи за синами, не має можливості офіційно працевлаштуватися. З донькою вона у нормальних стосунках. Раніше не було ніяких проблем, тому вона була шокована тим, що сталося. З донькою поговорила, та запевняє, що таке більше не повториться.
Під час судового засідання захисник неповнолітньої ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_6 , заявив клопотання про застосування до неї примусових заходів виховного характеру у виді передачі її під нагляд матері, ОСОБА_5 , оскільки вона вперше вчинила кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), завдані збитки повністю відшкодовані, а тому, згідно ч.1 ст. 97 КК України та ч.3 ст. 497 КПК України, вона може бути звільнена від кримінальної відповідальності, оскільки її виправлення можливе без застосування покарання.

Учасники судового розгляду одностайно підтримали це клопотання:

Потерпіла ОСОБА_11 зазначила, що, оскільки претензій матеріального і морального характеру до неповнолітньої не має, їй збитки відшкодовано, вважає за доцільне не призначати неповнолітній покарання.

Педагог, яка була присутня у судовому засіданні, ОСОБА_7 , зазначила, що вона знає цю сім`ю давно. Була класним керівником у старшого брата. Матір завжди цікавилася дітьми, їх успіхами у школі. Проте, внаслідок сімейних обставин ( помер чоловік, на утриманні має двох старших дітей, які є інвалідами), наразі менше приділяє уваги доньці. Педагог вважає, що те, що сталася, це випадкова прикрість, яка не має і не може повторитися. Тому, виправлення дівчинки можливе без застосування покарання.

Представник ювенальної превенції, ОСОБА_8 , також підтримала всіх присутніх у тому, що слід застосувати саме заходи виховного характеру. Після знайомства на початку цього року з цієї сім`єю, вона прийшла до такого висновку.

Представник служби у справах дітей Іванківської селищної ради, ОСОБА_12 , також підтримала клопотання адвоката, зазначивши, що після проведеної профілактичної роботи, служба прийшла до висновку, що все таки це була прикра випадковість.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання про застосування до неповнолітньої ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 вперше вчинила кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Орган пробації, у наданій за ухвалою суду досудовій доповіді, також рекомендував, з метою виправлення та запобігання вчинення повторних правопорушень, на підставі ст. 105 КК України, застосувати до неповнолітньої заходи виховного характеру, а саме: застереження та передачу її під нагляд батьків, чи педагогічного колективу за його згодою, чи окремих громадян на їх прохання.

Вивчення особи неповнолітньої обвинуваченої засвідчило, що вона виховується у сім`ї, де у матері на утриманні, крім неї, перебувають два старших брата, які є інвалідами. Батько помер. Раніше вона до кримінальної відповідальності не притягувалася і кримінальних правопорушень не скоювала, по місцю проживання і навчання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Відповідно до статті 97 КК України, неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.

Статтею 105 КК України передбачено, що неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років.

З огляду на те, що учасники судового розгляду підтримали клопотання захисника, суд вважає, що воно підлягає задоволенню, оскільки неповнолітня обвинувачена вперше вчинила діяння, яке є кримінальним проступком, щиро розкаялася у скоєному, за місцем проживання характеризується позитивно, спричинені збитки відшкодовано, та може бути звільнена від кримінальної відповідальності, оскільки її виправлення можливе без застосування покарання, що передбачено вимогами ст. 97 КК України.

Згідно з ч. 1,3 ст. 497 КПК України, якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.

Ч. 3 ст. 497 КПК України зазначено, що суд під час судового розгляду за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що клопотання захисника підлягає задоволенню. Саме застосування примусових заходів виховного характеру найбільш доцільне для вирішення завдань кримінального судочинства запобіганню вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення та її виправлення.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Суд враховує, що речові докази: 1 йогурт в стаканчику «Mlekovita», 2 пляшки напою «Ред бул», 1 упаковка лаку для волосся, 1 дезодорант «Dave», 1 дезодорант «Nivea», 1 гель для душу «Palmolive», 1 плитка шоколаду, повернуті потерпілій.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 26, 371-372, 497 КПК України, суд

ухвалив:
Застосувати до неповнолітньої ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру: передати її під нагляд матері, ОСОБА_5 .

Кримінальне провадження № 0000077, внесене в ЄРДР 12 серпня 2021 року, відносно ОСОБА_4 закрити.

На ухвалу протягом семи днів з дня оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у зазначений строк. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1