Справа № 541/2566/21
Провадження № 1-кп/541/223/2021
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2021 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000595 від 23.09.2021 по обвинуваченню
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлодар Казахстан, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого Миргородським міськрайонним судом Полтавської області 19.03.2015 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Перегляд вироку 04.06.2015 Апеляційним судом Полтавської області остаточно засуджено до 3 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України
з участі інших учасників судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за скоєння кримінальних правопорушень корисливої спрямованості, на шлях виправлення не став та знову скоїв кримінальне правопорушенняпри наступних обставинах.

На початку січня 2021 року, більш точну дату в ході проведення досудового розслідування встановити не представилося можливим, в АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , використовуючи власний мобільний телефон марки «Lenovo» (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ), з підключенням до всесвітньої мережі Інтернет, здійснив сеанс підключення до соціальної мережі «Meendoru.net» (інтернет ресурс - « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), де зареєструвався під логіном « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Після цього, ІНФОРМАЦІЯ_4 близько 14 год. 48 хв., ОСОБА_3 , використовуючи вказаний мобільний телефон марки «Lenovo», з підключенням до всесвітньої мережі Інтернет, здійснив сеанс підключення до соціальної мережі «Meendoru.net», на створену ним сторінку « ОСОБА_6 », та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи із прямим умислом, завантажив на жорсткий диск веб-сторінки у загально доступний розділ користувача «Личные фото», що міститься на зазначеній сторінці, два порнографічних файли відвертого характеру, виготовлених ним особисто, шляхом фотографування свого статевого органу, які відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-21/8926-МЗ від 20.07.2021, мають ознаки продукції порнографічного характеру.

Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи свої умисні дії, відкрив загальний доступ до своєї електронної сторінки чим надавши змогу переглядати вказану порнографічну продукцію широкому колу користувачів мережі Інтернет розповсюдив їх для загального перегляду в соціальній мережі «Meendoru.net», підтвердженням чого є вподобання фотознімку порнографічного характеру відвідувачами вказаного сайту.

Такі дії, ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 301 КК України, як виготовлення та розповсюдження зображень порнографічного характеру.

27 вересня 2021 року між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_4 , за участі захисника, адвоката ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди підозрюваний ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 301 КК України, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком визначеним судом.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Виходячи з положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Абзацом 5 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 301 КК України, що, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів. Обвинувачений свою вину у скоєнні злочину визнає. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_4 за участі захисника, адвоката ОСОБА_5 і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку визначному ст. 100 КПК України.
Питання відшкодування витрат пов`язаних із залученням експерта вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 27 вересня 2021 року про визнання винуватості укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи в сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 копійок.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 20.08.2021 року на речові докази: мобільний телефон марки «LENOVO»; жорсткий диск та дві флеш-карти пам`яті типу USB об`ємом по 8 ГБ та 1 ГБ.
Речові докази у кримінальному провадженні:
-мобільний телефон марки «Lenovo», що зберігається в камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області - повернути власнику ОСОБА_3 ;
-жорсткий диск та дві флеш - карти пам`яті типу USB об`ємом по 8 ГБ та 1 ГБ, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області знищити.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1