ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/973/22 Справа № 214/3242/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 січня 2022 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участі:
секретаря судового засідання - ОСОБА_6 ,
в режимі відеоконференції:
прокурора - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 січня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 25 березня 2022 року, включно.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд, посилався на те, що підстави, за яких раніше було продовжено щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не змінились, він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не працює, а отже, не має джерела доходу, щодо обвинуваченого розглядаються ще три кримінальних провадження в інших судах м. Кривого Рогу, м. Генічеська та м. Дніпра, тому є підстави вважати про існування ризиків, що він, знаходячись на волі, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у незаконний спосіб впливати на потерпілого чи свідків, та дійшов висновку про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю або визначити розмір застави.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, обвинувачений посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Апелянт зазначає, що під час доставки його до суду для розгляду клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стан його здоров`я значно погіршився та він заявив клопотання про відкладення розгляду провадження на іншу дату, однак, йому було безпідставно відмовлено у госпіталізації до медичного закладу та видалено із зали суду, і розгляд клопотання прокурора відбувся без його участі, що свідчить про порушення гарантованих йому законодавством прав та незаконність оскаржуваної ухвали.
Разом з тим, зазначає обвинувачений, що потерпілі та свідки у цьому провадженні за викликами не з`являються, а у судовому засіданні приймає участь тільки прокурор, що свідчить про затягування розгляду провадження щодо нього.
Також, апелянт звертає увагу й на те, що він має міцні соціальні зв`язки, зокрема має постійне місце проживання, родину, одружений, має матір похилого віку, працював не офіційно, однак суд безпідставно не взяв ці обставини до уваги, тому, на переконання обвинуваченого, ухвала суду підлягає скасуванню.
Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, яка просила залишити ухвалу без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Наявними матеріалами провадження підтверджено, що у суді першої інстанції перебуває на розгляді кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000196 від 21 лютого 2021 року щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України.
На стадії досудового розслідування 13 квітня 2021 року, ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, за наслідками розгляду клопотання прокурора, неодноразово продовжувався відповідними ухвалами.
Разом з цим, апеляційним судом встановлено, що 25 січня 2022 року, судом першої інстанції було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 . За наслідками розгляду цього клопотання суд постановив оскаржувану ухвалу.

Перевіряючи законність ухвали суду та доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо порушення права обвинуваченого на захист, колегія суддів вважає їх обґрунтованими.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Разом з цим, ч. 1 ст. 193 КПК України передбачено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Положеннями ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Однак, судом першої інстанції наведених вимог закону дотримано не було.

Так, з журналу судового засідання та оскаржуваної ухвали видно, що розгляд питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 було здійснено за відсутності обвинуваченого.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_5 в межах цього кримінального провадження не оголошений у розшук, та був відсутній при розгляді вказаного клопотання, колегія суддів приходить до висновку про допущене місцевим судом порушення права на захист обвинуваченого.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що судом, хоча і прийнято рішення про видалення обвинуваченого ОСОБА_5 з зали суду на весь час судового розгляду провадження, з огляду на те, що суд розцінив поведінку обвинуваченого, як відмову від участі в судовому засіданні, але це не дозволяє суду проводити розгляд клопотання про продовження застосування запобіжних заходів в такому порядку.

За таких обставин, керуючись положеннями ст.ст. 407, 412 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали щодо ОСОБА_5 , з постаноленням нової.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 колегія суддів, у відповідності до положень ст. 178 КПК України, враховує, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також його особу, який не працює, а отже, не має джерела доходу та законних засобів існування, й те щодо обвинуваченого розглядаються ще 3 кримінальних провадження в інших судах, та вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, те, що обвинувачений може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення та у незаконний спосіб впливати на потерпілого чи свідків, є такими, що об`єктивно існують, на цей час не зменшилися й не припинили існувати, внаслідок чого є необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й відсутність процесуальної можливості застосування менш суворого виду запобіжного заходу.
Отже, колегія суддів, враховуючи вищенаведене, вважає, що у цій конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 цього Кодексу.

Окрім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України апеляційний суд, при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Разом з цим, колегією суддів не встановлено переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою та в судовому засіданні апеляційного суду стороною захисту не доведені.

Посилання апелянта на те, що він має міцні соціальні зв`язки, зокрема має постійне місце проживання, родину, одружений, має матір похилого віку, працював не офіційно, жодним чином не свідчить про існування достатньо міцних соціальних зв`язків, щоб забезпечити запобігання заявленим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Крім того, стороною захисту не надано будь-яких документально підтверджених відомостей щодо особи обвинуваченого.
При цьому, продовжений запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16.05.2013), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає наявними підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і неможливим застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, а ухвала щодо ОСОБА_5 скасуванню, з постановленням нової.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 , задовольнити частково.
Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 січня 2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25 березня 2022 року, включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4