Справа № 953/115/22
н/п 1-кс/953/567/22
УХВАЛА
"18" січня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
представника власника майна ОСОБА_5 ,
Прокурор, слідчий клопотання підтримали, просили задовольнити. Слідчий пояснила, що зруйнована нежитлова будівля літ. В-4 площею 2255 м2, а весь комплекс нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_1 становить собою єдину побудову, літери якої щільно прилягають одне до одного. Всі будівлі мають спільний двір, в якому без дозволу ІДБК виритий котлован глибиною 5-6м, що становить собою загрозу руйнації решти приміщень.
Представник власника майна проти задоволення клопотання заперечував в частині позбавлення власника права користування неушкодженими будівлями, як надмірного обтяження та перешкоджання здійсненню права власника у т.ч. і на проведення ремонту та реконструкції у встановленому законом порядку.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення прокурора, слідчого, представника власника майна, дослідивши документи та матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, витяг з ЄРДР, доходить наступного:
Відповідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Нежитлові приміщення, які прокурор просить арештувати є предметом кримінально-протиправних дій, а тому слідчий суддя вважає, що на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту.
Водночас, відповідно п.5 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішення питання арешту майна в порядку п.1 ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Положення ч.4 ст.173 КПК України передбачають обов`язок слідчого судді, суду у разі задоволення клопотання про арешт майна, застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту, що не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Будівля адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 20 являє собою комплекс будинків під окремими літерами кожен. Нежитлове приміщення будинок під літ. В-4 площею 2255 м2 зруйнований та підлягає експертному дослідженню.
Доказів незадовільного стану решти нежитлових приміщень слідчому судді не надано.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя накладає арешт з позбавленням права користування на нежитлове приміщення будинку літ. В-4 площею 2255 м2.
При цьому заборона користування усіма іншими, не зруйнованими нежитловими будівлями, розташованими за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 20, фактично призведе до повної зупинки господарської діяльності ПрАТ «Харківський завод «ОРГТЕХНІКА», а тому клопотання в частині арешту вказаних приміщень з позбавленням права користування ними задоволенню не підлягає.
Також, зважаючи на обставини досудового розслідування, викладені у витязі з ЄРДР, що не стосуються законності реєстрації права власності, слідчий суддя вважає, що вимоги в частині заборони вчинення будь-яких дій, пов`язаних з державною реєстрацією права власності на нежитлові приміщення за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 20, суперечать положенням ч.1 ст. 131 КПК України.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити частково.
-нежитлову будівлю літ. В-4 площею 2255 м2 - з позбавленням права користування;
-нежитлові приміщення підвалу №18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, першого поверху №33, 34, 34а, 35, 35а, 33в, 33б, 33а, антресолі №35г, 35д, 2-го поверху №36, 37, 38, 3-го поверху 339, 40, 41, 4-го поверху №42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51 в нежитловій будівлі літ. А-4 площею 1165,3 м2; нежитлові будівлі літ. Б-3 площею 5639,3 м2, літ. Г-4 площею 8868 м2, з надбудовою та прибудовою під адміністративні будівлі та нежитлові будівлі літ. Д-2 площею 1169,8 м2, літ. Е-1 площею 158,5 м2, літ. Ж-1 площею 28,2 м2 - без позбавлення права користування.
У задоволенні клопотання в іншій частині - відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, відсутніми при проголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя: