Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/7038/21
1 - кс/490/3982/2021
У Х В А Л А
16 вересня 2021 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіїївка Донецької області, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимий, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14.09.2021р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Згідно вказаного клопотання вбачається, що СУ ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000283 від 21.07.2021р. за фактом вимагання, тобто вимоги вчинення дій майнового характеру з погрозою вбивства потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно на початку липня 2021 року ОСОБА_7 познайомився із ОСОБА_8 у зв`язку з придбанням належного останньому автомобілю марки BMW на іноземному реєстраційному номері НОМЕР_1 . В ході телефонної розмови ОСОБА_8 та ОСОБА_7 домовились про зустріч. За результатами зустрічі, яка відбулась 13.07.2021р., перевіривши працездатність та комплектацію автівки, за усною домовленістю з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 передав останньому гроші в сумі 4800 доларів США в якості оплати за придбання автомобіля, а ОСОБА_8 , в свою чергу, передав новому власнику автівку та технічний паспорт на авто.
Приблизно всередині липня 2021 року, але не пізніше 21.07.2021р. у ОСОБА_9 , який усвідомлював, що ОСОБА_8 не має перед ним жодних фінансових чи майнових зобов`язань, виник злочинний намір, направлений на вимагання вчинення ОСОБА_8 дій майнового характеру на його користь, а саме вимагання оплати ремонту автомобіля марки BMW на іноземному реєстраційному номері НОМЕР_1 , який він раніше придбав у потерпілого.
Переслідуючи мету незаконного безоплатного покращення якості свого майна за рахунок коштів ОСОБА_8 , з метою реалізації свого злочинного наміру 21.07.2021р. ОСОБА_7 запросив ОСОБА_8 на зустріч до пабу «Пінта», що розташований по пр. Богоявленському, буд. 8/2 о 19 год. 00 хв. У визначений час ОСОБА_8 прибув на зустріч та, зайшовши до літнього майданчику пабу, побачив за одним зі столиків ОСОБА_7 та чотирьох невідомих йому осіб чоловічої статі, які запросили його присісти. В ході розмови ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 про те, що автівка, яку він раніше придбав у потерпілого, знаходиться на теперішній час в несправному стані та потребує ремонту, оплатити ремонт машини має ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 , в свою чергу, заявив, що перед купівлею автомобілю ОСОБА_7 особисто оглядав машину, а також із залученням досвідчених працівників СТО у м. Миколаєві. Стан придбаної автівки ОСОБА_9 влаштовував. ОСОБА_10 заявив, що будь-якого боргу перед ОСОБА_11 в нього немає та відмовився від сплати за ремонт. Після цього ОСОБА_7 почав висловлювати на адресу ОСОБА_8 погрози застосування насильства у разі ігнорування його вимог щодо оплати ремонту автівки. Потерпілий відмовився виконувати вимоги ОСОБА_9 та покинув літній майданчик пабу.

26.07.2021р. в після обідній час, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_8 знову зателефонував ОСОБА_7 та запропонував зустрітися у зв`язку з тим, що питання про оплату ремонту автівки не було вирішено. Погодившись на пропозицію, о 19 год. 30 хв. того ж дня ОСОБА_8 прибув до попередньо обумовленого місця - пабу «Пінта», що розташований по пр. Богоявленському, буд. 8/2. На літньому майданчику закладу на нього чекали ОСОБА_7 та троє невстановлених осіб. В ході розмови ОСОБА_7 повторно висказав вимогу сплати вартості ремонту його машини ОСОБА_8 , на що останній категорично відмовив. Після цього ОСОБА_7 висловив погрозу негайної реалізації попередніх погроз застосування насильства до потерпілого та вбивства останнього у разі невиконання його вимог. Подальша розмова була перервана, ОСОБА_8 покинув літній майданчик пабу.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне безоплатне покращення якості свого майна за рахунок коштів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 залучив до своєї злочинної діяльності свого батька ОСОБА_6
27.07.2021р. на мобільний телефон потерпілого ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_6 та, представившись, заявив потерпілому, що той повинен ще раз продати автівку покупцю, якого знайшов ОСОБА_6 за завищеною ціною, а гроші від продажу передати йому, на що потерпілий відповів відмовою. Далі ОСОБА_6 висловив погрозу вбивством потерпілого, після чого поклав слухавку.

09.08.2021р., продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_8 знову зателефонував ОСОБА_7 та запропонував зустрітися. ОСОБА_8 від пропозиції відмовився, повідомивши, що його позиція не змінна, він нічого не винен ОСОБА_7 та не бачить сенсу у ще одній зустрічі. ОСОБА_7 , в свою чергу, наполягав на зустрічі та ОСОБА_8 погодився.

Того ж дня о 19 год. 30 хв. ОСОБА_8 прибув за місцем, попередньо повідомленим йому ОСОБА_11 , розташованим на набережній по вул. Флотський бульвар. На місці на нього вже чекали ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та двоє невстановлених осіб. В ході розмови, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 повторно висказали ОСОБА_8 вимогу сплати вартості ремонту машини, на що останній відмовив. Після цього, з метою підтвердження реальності виказаних раніше на адресу потерпілого погроз та з метою пригнічення та залякування потерпілого, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в область лівого плеча, чим завдав останньому фізичного болю. В цей час, ОСОБА_6 дістав наявний при ньому ніж та продемонстрував потерпілому, погрожуючи при цьому застосуванням насильства. Після нетривалої розмови ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 разом поїхати на СТО та порахувати вартість ремонту автомобілю, вартість якого ОСОБА_8 має сплатити. ОСОБА_7 заявив, що про місце та час зустрічі він повідомить ОСОБА_8 пізніше.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 домовились з ОСОБА_8 про зустріч на СТО з метою встановлення вартості ремонту автомобілю, на яку останній вимушено погодився. Крім того в ході телефонної розмови ОСОБА_8 був попередженний, що на зустріч до нього приїде ОСОБА_6 та всі майнові питання, щодо ремонту автомобіля необхідно буде вирішувати з ним.

18.08.2021р. о 16 год. 03 хв. ОСОБА_8 прибув за місцем, попередньо повідомленим йому ОСОБА_7 та ОСОБА_6 а саме на СТО розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . На місці на нього вже чекали ОСОБА_6 та невстановлений чоловік. В ході розмови, ОСОБА_6 сказав, що зараз вони звернуться до працівника СТО, і він подивиться автомобіль, який ОСОБА_8 продав ОСОБА_7 та визначать суму грошових коштів, які ОСОБА_8 повинен буде сплатити за ремонт.

В свою чергу ОСОБА_8 , заявив, що будь-якого боргу перед ОСОБА_7 в нього немає та платити за ремонт він не буде а також сказав, що перед купівлею автомобілю, ОСОБА_7 оглядав машину як особисто так із залученням працівників СТО і стан придбаної автівки його влаштовував. Після цього, з метою підтвердження реальності виказаних раніше на адресу потерпілого погроз та з метою залякування потерпілого, ОСОБА_6 наніс ОСОБА_8 один удар головою в область обличча, чим завдав останньому фізичного болю.

В подальшому, ОСОБА_6 виказав погрози і сів до свого транспортного засобу марки ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_2 та поїхав у невстановленому напрямку.

Того ж дня о 16 год. 07 хв. ОСОБА_8 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_12 та повідомив, що в нього відбулась зустріч з його батьком ОСОБА_6 та він повідомив останньому, що нічого йому не винен та оплачувати ремонт автомобілю він не збирається. Почувши відмову, ОСОБА_7 відразу висловив погрозу застосування насильства до потерпілого та вбивства останнього після чого поклав слухавку.

11.09.2021р. слідчим повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, тобто у вимозі вчинення дій майнового характеру з погрозою вбивства потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, зважаючи на його необґрунтованість, у зв`язку з чим просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.
Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.
Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення є обґрунтованою, оскільки ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, зокрема: рапортами оперативного підрозділу УСБУ в Миколаївській області про встановлення наявності ознак кримінального правопорушення у діях ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 21.07.2021р., 03.08.2021р., 11.08.2021р., 09.09.2021р.; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_8 від 21.07.2021р., 23.07.2021р., 02.08.2021р., 11.08.2021р.; довідкою, виданою Миколаївським міським травматологічним пунктом на ім`я ОСОБА_8 щодо встановлення наявності в нього тілесних ушкоджень від 10.08.2021р.; матеріалами проведених в рамках кримінального провадження негласних слідчих (розшукових) дій, в тому числі тих, з яких ще не знято гриф секретності «таємно»; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню № 00000283 від 21.07.2021р. відносно ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
У своєму клопотанні слідчий зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; продовжити вчиняти кримінальні правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню ін. чином.
На їх наявність вказує те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, не має міцних соціальних зв`язків, не працює.
Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.
У той же час, таким ризикам не зможуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, крім тримання під вартою, а саме: - особисте зобов`язання, оскільки, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не працює, тож не має законного джерела доходів; - особиста порука, оскільки, відсутні дані щодо осіб, які заслуговують на довіру та які можуть поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; - домашній арешт, оскільки, ОСОБА_6 не має власного житла, а проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак дане домоволодіння не належить йому, тож застосувати домашній арешт до ОСОБА_6 не можливо, оскільки власники даного домоволодіння не надали згоду на домашній арешт до ОСОБА_6 за вказаною адресою та знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_6 отримає можливість вільного використання засобів зв`язку (мобільний телефон, інтернет, тощо), які зможе використати для впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні;
- застава, оскільки, під час розгляду клопотання сторонами по справі не вказано даних про можливість внесення застави підозрюваним у розмірах, передбачених ст. 182 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати на строк до 08.11.2021р. включно до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1