Справа №949/827/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 від 06 транвя 2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, пенсіонера, одруженого, освіти повної загальної середньої, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:
06 травня 2021 року близько 18 год. 30 хв. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку за місцем проживання, що в АДРЕСА_1 , де, під час конфлікту зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, умисно завдав останній удар дерев`яною палицею, яку тримав у правій руці, в область лівого вуха та один удар дерев`яною палицею, яку тримав у правій руці, в область лівого плеча, в результаті чого ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді гематоми лівого вуха, рваної рани завушної ділянки та гематоми лівого плеча, що згідно висновку судово-медичної експертизи №164 від 15 червня 2021 року, як в своїй сукупності так і окремо, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненому не визнав та пояснив, що 06 травня 2021 року, між ним та його матір`ю дійсно виник конфлікт, однак жодних тілесних ушкоджень він матері не наносив.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі. Відносно міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 поклалася на розсуд суду.
Прокурор в судовому засіданні надала на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування, у тому числі характеризуючі дані обвинуваченого.

Прокурор з огляду на пояснення та докази, зібрані в ході досудового розслідування і досліджені в ході судового розгляду характеризуючі дані, а також, враховуючи обставини справи, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, - просила суд визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу в розмірі 35 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Допитана в якості свідка ОСОБА_6 суду показала, що в травні місяці 2021 року, вона перебувала в будинку у своєї бабусі ОСОБА_7 , яка є рідною сестрою ОСОБА_5 . ЇЇ бабуся та сестра бабусі ОСОБА_5 проживають по сусідству. Того ж дня, близько 18:30 год., до будинку її бабусі прийшла ОСОБА_5 та сказала, що її побив син ОСОБА_4 . У ОСОБА_5 вона помітила кров, яка була за лівим вухом, та остання трималася за ліву руку. ОСОБА_5 у зв`язку з цим, просила їх викликати дільничого. На її прохання вона зателефонувала до дільничого та повідомила про те, що сталося, працівників поліції.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, допитавши свідка ОСОБА_6 , оцінивши у сукупності вищезазначені пояснення, а також дослідивши письмові докази, надані прокурором, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доводиться доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження.

Згідно висновку експерта №164 від 15 червня 2021 року вбачається, що ОСОБА_5 звернулася за медичною допомогою до чергового лікаря приймального відділення 06 травня 2021 року, де був встановлений діагноз: забійно-рвана рана лівого вуха, гематова м`яких тканин лівого плеча. Таким чином, у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: гематоми лівого вуха, рваної рани завушної ділянки (0,5 см) та гематоми лівого плеча. Вказані тілесні ушкодження (як в своїй сукупності так і окремо) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.п.12-13).

Оцінюючи надані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, доведена у повному обсязі "поза розумним сумнівом" та його протиправні суд дії кваліфікує за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, як заподіяння ОСОБА_5 умисних легких тілесних ушкоджень.
До таких висновків суд приходить в результаті детального аналізу обставин події, поведінки обвинуваченого до, під час і після нанесення тілесних ушкоджень, його взаємини з потерпілою, що передували події, характер тілесних ушкоджень.
Суд, відповідно до статей 86, 94 Кримінального процесуального кодексу України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими та прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження.

На підставі статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до внутрішнього переконання про те, що показання обвинуваченого узгоджуються між собою, містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, що дозволяє суду ухвалити обвинувальний вирок.

Відповідно до статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до статей 65-67 Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка відповідно до вимог статті 67 Кримінального кодексу України, обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Пленум Верховного Суду України в пункті 3 своєї Постанови від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 Кримінального кодексу України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Тому, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить з того, що вчинений обвинуваченим злочин є злочином проти життя та здоров`я особи та у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до кримінальних проступків.

При призначенні покарання, суд у відповідності до вимог положень статті 65 Кримінального кодексу України бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що відповідно до положень статті 12 Кримінального кодексу України є кримінальним проступком, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, а також інші дані про особу обвинуваченого.

Вивчаючи особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 не працює, пенсіонер, раніше несудимий, за місцем проживання характеризується негативно. На обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

А тому, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані особи обвинуваченого, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, який розкаявся у вчиненому після закінчення судових дебатів у останньому слові, з урахуванням вищенаведених пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини 1 статті 125 Кримінального кодексу України, за якою кваліфікуються його дії, а саме у вигляді штрафу у розмірі тридцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595 грн.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 100, 373, 374, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання - штраф у розмірі тридцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595 грн. (п`ятсот дев`яносто п`ять гривень).

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1