У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5

на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2021 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
-підозрюваного за ч. 1, 2, 3 ст. 190 КК України.

За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2021 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 28.10.2021. Заборонено ОСОБА_6 цілодобово залишати житло без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Покладено на підозрюваного строком до 28.10.2021 наступні обов`язки: утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні; повідомляти про зміну засобів зв`язку; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та змін до апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.10.2021, з визначенням застави в розмірі 1 298 700 грн.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки: прибувати до за викликом до органу досудового розслідування, прокурора та суду в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи; утриматись від спілкування зі свідками, потерпілими, експертами у кримінальному провадженні, крім випадків участі у проведенні слідчих дій у даному провадженні; здати на зберігання до СУ ГУНП в Миколаївській області закордонний паспорт/інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що ухвала є необґрунтованою. Зазначив, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, який відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, з конфіскацією майна. Йому повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно у великих розмірах, а саме: майном потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 на суму 1200000 грн. Також досудове розслідування проводиться за заявами потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 про заволодіння ОСОБА_6 їх майном.

Зазначає, що ОСОБА_6 після вчинення кримінальних правопорушень почав переховуватися від потерпілих, які протягом 2018-2020 років розшукували його з метою повернення привласнених коштів та не вжив жодних заходів до повернення їм коштів, якими він заволодів, змінив місце проживання та позбувся номерів мобільних телефонів, якими спілкувався у ході здійснення шахрайської господарської діяльності.

На даний час ОСОБА_6 не працює, не має постійних джерел доходу та проживає разом з співмешканкою і її дитиною в квартирі за їх рахунок, за адресою: АДРЕСА_2 . На території України у ОСОБА_6 відсутнє будь-яке нерухоме майно та близькі члени його родини, що дає йому можливість постійно змінювати своє місце проживання і виїхати за межі України.

На думку апелянта, є підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи суть обвинувачення, та міру покарання, яке йому загрожує у разі засудження, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному проваджені та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність.

Вказує на відсутність підстав, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_6 в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я.

Тому не погоджується з висновком слідчого судді про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки обраний запобіжний захід не забезпечить виконання покладених обов`язків та запобіганню встановленим ризиків.

Встановлені слідчим суддею обставини.

В провадженні СУ ГУНП в Миколаївської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000525 від 02.11.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2, 3 ст. 190 КК України.

15.02.2021 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 30.08.2021 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.09.2021 з можливістю звільнення з-під варти у разі внесення застави у сумі 600000 грн.

20.09.2021 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, а саме до 28.10.2021.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строків тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою на 60 діб.

В обґрунтування клопотання вказав, що для завершення досудового розслідування необхідно: провести судові почеркознавчі експертизи та за їх результатами вирішити питання щодо остаточної кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_6 ; виконати вимоги ст.ст. 290-291 КПК України; скласти та направити завчасно до суду обвинувальний акт. Разом із тим ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені при обранні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 не зменшились та продовжують існувати.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя відмовив у його задоволенні та прийняв рішення про застосування у відношенні підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя встановив, що надані прокурором докази доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 1, 2, 3 ст. 190 КК України. Слідчий суддя зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирався підозрюваному ОСОБА_6 здебільшого з метою запобігання ризику переховування останнього від слідства та суду, зважаючи на те, що він з 16.02.2020 перебував у розшуку. Разом із тим, в судовому засіданні ОСОБА_6 надав пояснення, що він не був обізнаний про перебування у розшуку, посварився з батьками, деякий час не спілкувався з ними та лише після примирення дізнався від них про те, що його розшукують працівники поліції. До обрання запобіжного заходу слідством така версія ОСОБА_6 взагалі не перевірялася та наразі слідчому судді не надано обґрунтованих доказів у підтвердження того, що підозрюваний вживав активних заходів, направлених на переховування від органу досудового розслідування.

Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні ненасильницького злочину, добровільно з`явився до слідчого де отримав повідомлення про підозру; має міцні соціальні зв`язки, про що свідчить те, що останній перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_17 , має на утриманні малолітню дитину-інваліда ( ОСОБА_18 2011 р.н.), за якою здійснює догляд поки дружина перебуває у періодичних відрядженнях.

Слідчий суддя дійшов висновку про суттєве зменшення ризику переховування та інших раніше встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також недоцільність подальшого утримування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, що є підставою до зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт із покладенням обов`язків утриматись від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, повідомляти про зміну засобів зв`язку, здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон, що буде запорукою належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги, просив задовольнити клопотання слідчого та обрати у відношенні підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив таке.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.

Зазначені вимоги закону дотриманні слідчим суддею при розгляді клопотання.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтовану підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, 2, 3 ст.190 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується зазначеними у клопотанні слідчого доказами.

Приймаючи рішення, слідчий суддя достатньо врахував, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні ненасильницького злочину, добровільно з`явився до слідчого де отримав повідомлення про підозру, також врахував дані щодо особи підозрюваного ОСОБА_6 , який має міцні соціальні зв`язки, перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_17 , має на утриманні малолітню дитину-інваліда ( ОСОБА_18 2011 року народження), за якою здійснює догляд у періоди, коли дружина перебуває у відрядженнях.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя також прийняв до уваги пояснення ОСОБА_6 , що він посварився з батьками та деякий час не спілкувався з ними, тому не знав про перебування у розшуку. Після примирення з батьками дізнався, що його розшукують працівники поліції та добровільно з`явився до слідчого.

Слідчий суддя зазначив про відсутність наразі обґрунтованих доказів у підтвердження того, що підозрюваний вживав активних заходів, направлених на переховування від органу досудового розслідування та дійшов висновку про суттєве зменшення ризику переховування та інших раніше встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та можливість зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт з покладенням певних обов`язків.

Отже, слідчий суддя достатньо мотивував свої висновки про застосування у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а не тримання під вартою, про що ставилося питання у клопотанні. З цими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Зважаючи, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, виходячи лише із самої підозри у вчиненні тяжкого злочину та встановлених ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає правильними висновки слідчого судді про можливість запобігти наявним ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у вигляді домашнього арешту.

Слідчим суддею прийняте законне, мотивоване та обґрунтоване рішення. За такого, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 ч.3, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2021 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3