ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 14 червня 2021 року, яким

ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.07.2007 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 22.10.2007 року Деснянським районним судом м. Києва за ст. 2 ст. 185 КК України до 4 років і 6 місяців позбавлення волі;

- 12.02.2013 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 186 КК України до 2 років та 6 місяців позбавлення волі;

- 19.03.2015 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ст. 395 КК України до 5 років та 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 07.08.2019 року по відбуттю строку покарання,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Початок терміну відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту затримання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 653 гривні 80 копійок.

Вирішена доля речових доказів, відповідно до положень ст.100 КПК України,

в с т а н о в и л а:

Місцевим судом ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що він, 28.07.2020 близько 19.00 год., знаходячись на громадському пляжі, що розташований по вул. Гагаріна в м. Черкаси поблизу розважального закладу «Бочка», повторно, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, наблизився до потерпілої ОСОБА_9 , схватив її рюкзак, що знаходився біля неї та в котрому знаходилися особисті речі потерпілої, а саме мобільний телефон «SAMSUNG» «GalaxyJ7 NEO» назва моделі «SM-J701F/DSGold» серійний номер « НОМЕР_1 » об`єм пам`яті 16 GВ, вартість якого згідно висновку експерта № 8/957 могла становити 2233, 33 грн., незважаючи на те, що такі дії були помічені потерпілою, та остання кричала ОСОБА_8 , щоб він зупинився, останній на крики потерпілої не реагував та побіг в бік підніжжя пагорбу, де розташований парк «Сосновий бір». Після чого ОСОБА_8 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вказану вище суму.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі порушує питання про зміну вироку районного суду в частині призначеного покарання та просить призначити ОСОБА_10 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з іспитовим строком терміном на 4 роки.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_10 свою вину визнав, зі слідством співпрацював, щиро розкаявся, претензій з боку потерпілої немає, тому вважає, що призначення йому покарання у виді реального позбавлення строком на 4 роки є занадто суворим.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону місцевим судом виконані в повному обсязі.

Дії ОСОБА_10 судом кваліфіковані вірно за ч.2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Враховуючи ту обставину, що в апеляційній скарзі захисника в інтересах обвинуваченого не оспорюється висновок про доведеність винуватості та кваліфікації його дій, який винуватість визнав в повному обсязі, а висновок суду відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наведеними у вироку доказами, які судом досліджені в порядку ч.3 ст.349 КПК України, тому колегія суддів вважає недоцільним проводити детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.

У відповідності до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст.65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 , місцевий суд дотримався вищезазначених вимог та в межах Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини цього ж кодексу врахував: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є тяжким кримінальним правопорушенням, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, на спеціальних обліках не перебуває, відсутність обставини, що обтяжує покарання та наявність пом`якшуючої покарання обставини щире каяття і призначив покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України 4 роки позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, при цьому призначено в мінімальному розмірі, який передбачений санкцією ч.2 ст.186 КК України.

Стосовно доводів апеляційної скарги захисника про призначення ОСОБА_10 покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Колегія суддів враховує ту обставину, що хоча ОСОБА_10 відшкодував шкоду потерпілій (повернув телефон), однак він раніше чотири рази судимий за злочини проти власності, відбував покарання в місцях позбавлення волі, проте це не привело до позитивних змін в його особистості й не створило в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки він знову в період непогашеної судимості, менше ніж через рік після звільнення з місць позбавлення волі вчинив тяжкий злочин з корисливих мотивів.

Також колегія суддів враховує ту обставину, що покарання ОСОБА_10 за даним вироком призначене в мінімальному розмірі.

Враховуючи наявність пом`якшуючої покарання обставини, особу обвинуваченого, який ніде не працює, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання в місцях позбавлення волі, має не зняті та непогашені судимості, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_10 та можливість застосувати вимоги ст.75 КК України.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на

свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Переконливих аргументів, які б свідчили про порушення судом приписів статей 50, 65 КК України, або доводили явну несправедливість призначеного ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі сторокм на 4 роки через його суворість, в апеляційній скарзі не міститься.

З врахуванням викладеного, керуючись статтями 404, 405, ч.1 п.1 ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 14.06.2021 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, що утримується під вартою в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді