28.12.2021 Справа № 490/8337/21
н/п 1-кс/490/5518/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
28 грудня 2021 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором в.о. прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого комірником ТОВ «Сандора», раніше не судимий, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
24.12.2021р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором в.о. прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Згідно вказаного клопотання вбачається, що СУ ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000399 від 06.11.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.11.2021р. близько 02 год. 00 хв., в темний час доби, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїжджій частині автодороги М-14 «Одеса Мелітополь - Новоазовськ», в напрямку м. Миколаєва.
В цей час, в попутному з ним напрямку, попереду нього рухався автомобіль «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в салоні якого знаходилися пасажири ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , віком 6 років та ОСОБА_8 , віком 1 рік.
Під час руху на вищевказаній ділянці дороги, на відстані 122,1 м від повороту на с. Котляреве, Миколаївської області, водій автомобілю «Chevrolet Lacetti» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме: будучи зобов`язаним знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, не контролював рух свого транспортного засобу, хоча зобов`язаний був постійно його контролювати і мав таку можливість, не дотримався безпечної дистанції, при виявленні перешкоди на своєму шляху у вигляді автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив зіткнення з вказаним автомобілем.
В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, водій та пасажири автомобіля «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці пригоди. Інших пасажирів вищевказаного автомобіля, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , віком 5 років, ОСОБА_12 віком 6 років та ОСОБА_8 віком 1 рік, з тілесними ушкодженнями різного ступеня тяжкості доставлено до лікувальних закладів.
06.11.2021р. ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
06.11.2021р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель трьох осіб.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання не заперечували.
Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Підозра ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення є обґрунтованою, оскільки ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 06.11.2021р. та схемою до нього в якому зафіксовано слідову інформацію, що підтверджує факт зіткнення вищевказаних транспортних засобів; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню № 0000399 від 06.11.2021р. відносно ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
У своєму клопотанні слідчий зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, незаконно впливати на свідка ОСОБА_13 ; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
На їх наявність вказує те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. В результі ДТП загинули 3 особи, в тому числі малолітня. У сторони обвинувачення є вагомі підстави вважати, що підозрюваний під час ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.
У той же час, таким ризикам не зможуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, крім тримання під вартою, а саме: - особисте зобов`язання, оскільки, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення; - особиста порука, оскільки, відсутні дані щодо осіб, які заслуговують на довіру та які можуть поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; - домашній арешт, оскільки, ОСОБА_5 не має власного житла, а проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак дане домоволодіння не належить йому, тож застосувати домашній арешт до ОСОБА_5 не можливо, оскільки власники даного домоволодіння не надали згоду на домашній арешт до ОСОБА_5 за вказаною адресою та знаходячись за місцем мешкання отримає можливість вільного використання засобів зв`язку (мобільний телефон, інтернет, тощо), які зможе використати для впливу на свідка у кримінальному провадженні; - застава, оскільки, під час розгляду клопотання сторонами по справі не вказано даних про можливість внесення застави підозрюваним у розмірах, передбачених ст. 182 КПК України.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, що є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який спричинив загибель людини.
На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором в.о. прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою до 24 лютого 2022 року включно
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя
Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1