Провадження № 11-кп/824/4708/2021 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ, Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, який має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 , 2017 року народження, раніше неодноразово судимого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , , -

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку суду ОСОБА_8 засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, вчиненого за наступних обставин.

ОСОБА_8 , 18 липня 2013 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, перебував із невстановленою досудовим слідством особою в гіпермаркеті ТОВ «Ашан Україна Гіпермакет», що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Ватутіна, 2т, де вступив у злочинну змову на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення. Реалізуючи свій злочинній умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , та невстановлена досудовим розслідуванням особа, розподілили між собою злочинні ролі. В подальшому, відповідно до розподілених ролей, невстановлена особа перебуваючи у відділі продажу кави, користуючись тим, що за її злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно викрав вісім упаковок кави марки «Якобз» 230 гр., артикул 291677, які поклав до рюкзака, який тримав при собі, після чого передала зазначений рюкзак ОСОБА_8 , після цього ОСОБА_8 направився до касової зони, на якій сплативши за одноразовий посуд, який взяв для відвернення уваги, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, вийшов із торгівельної зали магазину, проте, був затриманий працівниками охорони.

Не погоджуючись із вказаним рішенням першим заступником керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, у якій, з урахуванням змін, він просить вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при розгляді зазначеного кримінального провадження істотно порушені вимоги ст.ст.349, 370, 374 КПК України, що перешкодило йому ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Так, під час здійснення судового провадження щодо ОСОБА_8 відповідно до вимог ст.349 КПК України, суд не досліджуючи докази, фактично змінив обвинувачення, не встановивши у формулюванні обвинувачення визнаного судом доведеним суму спричиненої шкоди, чим фактично зменшив обсяг обвинувачення.

Також в порушення вимог ст.374 КПК України, судом першої інстанції у вироку при викладенні формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, не встановлено та не зазначено шкоду завдану злочинними діями ОСОБА_8 .

Таким чином, на думку прокурора, оскаржуваний вирок ухвалений з порушенням вимог ст.370 КПК України, є незаконним, ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, зі змінами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, зі змінами, підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Однак, зазначених вимог закону районним судом не було дотримано у повному обсязі.

Із тексту оскаржуваного вироку та матеріалів провадження видно, що розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 відбувався в порядку ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження. Також, було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, районний суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як вбачається з ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Суд обґрунтовує вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими у сукупності судом відповідно до ст.94 КПК України, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав ухвалення свого рішення.

При цьому розгляд кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні та визначені ст. 91 КПК. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.

Так, абз.1 п.2 ч.3 ст.374 КПК України передбачено, що у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

У відповідності до обвинувального акта ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що за попередньою змовою групою осіб з невстановленою досудовим розслідуванням особою, своїми діями скоїв таємне викрадення чужого майна, а саме восьми пачок розчинної кави «Якобз» 230 гр., арт.291677, закупівельною вартістю 460,16 грн., чим завдав ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» матеріальної шкоди, проте свої злочинні наміри не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки біля виходу з гіпермаркету був затриманий працівником охорони.

Проте, розглянувши це кримінальне провадження відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд першої інстанції у вироку фактично змінюючи обвинувачення ОСОБА_8 , не зазначив обвинуваченні, визнаному судом доведеним, вартості викраденого майна.

Із огляду на сформульоване обвинувачення та зміст вироку суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження порушив вимоги абз.1 п.2 ч.3 ст.374 КПК України, та звузив обвинувачення.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв оскаржуваний вирок із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Наведені порушення чинного законодавства колегія суддів вважає такими, що істотно вплинули на правильність прийняття рішення у справі, що є безумовною підставою для скасування вироку.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до переконання, що вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст.412 КПК України та ст.9 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_8 суду першої інстанції необхідно прийняти міри до всебічного, повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, ретельно перевірити зібрані докази, дати їм належну оцінку, у разі доведеності винуватості ОСОБА_8 призначити йому покарання з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України, постановити законний та обґрунтований вирок.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , зі змінами, - задовольнити.
Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Головуючий :

Судді :