Справа № 296/6141/21
Вирок
Іменем України

12 січня 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження №0000234 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою освітою, працює неофіційно, перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні дитину 2012 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

за ч.4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 11.09.2020р., о 10 год. 45 хв. самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та проводив час на власний розсуд перебуваючи за місцем реєстрації за адресою: Київська область, м. Біла Церква, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 17.09.2020р., коли прибув до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та приступив до виконання службових обов`язків.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винуватість у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав повністю та дав покази які відповідають вищевикладеному, при цьому пояснив, що покинув військову частину в зв`язку з хворобою бабусі.

Суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів в добровільності їх позиції.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження.

Виходячи з викладеного, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Згідно статті 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є повне визнання вини, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно статті 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

ОСОБА_4 раніше судимий, за місцем служби характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, працює неофіційно, перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні дитину 2012 року народження. Також суд бере до уваги характер правопорушення та ті обставини, що від дій обвинуваченого негативних наслідків не настало, шкода нікому не спричинена.

Враховуючи обставини справи, особу винуватого, ступінь суспільної небезпечності скоєного, обставини що пом`якшують та відсутність обтяжують обставин покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд приходить до висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства та знаходить підстави для застосувати до нього ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 407 ч.4 КК України, та призначенням йому покарання в виді штрафу, що на думку суду, буде достатнім для запобігання вчинення нових злочинів і виправлення та перевиховання обвинуваченого за вчинений злочин.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим до позбавлення волі, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1