Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кс/523/5102/21
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

23.12.2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду клопотання захисника про зміну застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший у вигляді домашнього арешту стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Заргар Курган-Тюбинського району Курган-Тюбинської області Республіки Таджикистан, громадянина Республіки Таджикистан, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, утримує малолітню дитину, не судимого, не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:

17 грудня 2021 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 про зміну застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 , якого підозрюють в умисному тяжкому тілесному ушкодженні раніше незнайомому ОСОБА_4 , спричиненого близько 05 години 30 хвилин 14 листопада 2021 року біля буд. АДРЕСА_2 .

За даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань в цей же день внесено відомості за №0001512, з кваліфікацією за ч.1 ст.121 КК України. О 00 годин 50 хвилин наступної доби ОСОБА_7 затримано, після чого йому повідомлено відповідну підозру.

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2021 року до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13 січня 2022 року.

В обґрунтування клопотання захисник, за згодою ОСОБА_7 та представника потерпілого, послалися на достатню міцність соціальних зав`язків підозрюваного, відсутність ризику можливого неправомірного впливу на потерпілого та свідків чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також про можливість дотримання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків в умовах застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З`ясувавши заперечення прокурора, з підстав тяжкості вміненого діяння, відмовою підозрюваного давати показання та біологічні зразки для проведення експертизи, а також продовження існування щодо ОСОБА_7 негативних ризиків, які стали підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку річ чи документ, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на представника потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Проте, тяжкість злочину законом не визначається підставою для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки тримання під вартою, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Обґрунтування неможливості запобігти ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, також повинна бути обумовлена даними. Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами (рішення ЄСПЛ в справі «Клішин проти України»).

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Підозра у вміненому діянні перевірена слідчим суддею при первинному застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Оцінюючи надані сторонами докази слідчий суддя не погоджується із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, виходячи з того, що: підозрюваний не має непогашеної та незнятої судимості, що має власну сім`ю, з обов`язком утримання малолітню дитину, має місце постійного проживання в м. Одесі, показує про неофіційне працевлаштування, тобто у ОСОБА_7 наявні достатньо міцні соціальні зв`язки; доводи прокурора про можливість впливу підозрюваного на потерпілого, свідків чи перешкоджання провадженню іншим чином є припущеннями; навпаки потерпілий через свого представника заявляє про небажання подальшого ув`язнення підозрюваного; з моменту ув`язнення ОСОБА_7 сплив час понад календарний місяць, що є достатнім для відшукання та фіксування у відповідних процесуальних формах основних обвинувальних доказів, а також здійснення першочергових слідчих дій за участю підозрюваного; його не бажання давати показання та біологічні зразки для проведення експертизи є конституційним правом, і при цьому слідчим суддею вже було задоволено клопотання органу досудового розслідування як про примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного, так і про доступ до медичних документів потерпілого, тобто в провадженні відсутні будь-які перешкоди для проведення судово-медичних досліджень.

Таким чином необхідно визнати, що для забезпечення подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання останнім обов`язків в межах даного кримінального провадження, достатньо застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст.ст.176-178,183,184,193,201 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Змінити застосований до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт строком до 13 січня 2022 року включно, із забороною цілодобовозалишати місце вищезазначеного фактичного проживання.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_7 обов`язок прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні.

Попередити підозрюваного ОСОБА_7 про наслідки недотримання покладених на нього слідчим суддею обов`язків.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
ОСОБА_7 звільнити з-під варти після доставлення до місця перебування під домашнім арештом.
Виконання ухвали покласти на орган досудового розслідування, а здійснення контролю за дотриманням підозрюваним умов застосованого домашнього арешту на начальника Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області.

Слідчий суддя ОСОБА_1