ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 415/7840/18 Головуючий І-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/3075/21 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 31 серпня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

До Балаклійського районного суду Харківської області надійшло спільне подання начальника Державної установи «Покровська виправна колонія (№17)» та спостережної комісії Ізюмської районної Державної адміністрації в Харківської області щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 .
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 31 серпня 2021 року відмовлено в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання.
Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що для прийняття рішення щодо умовно-дострокового звільнення суд враховує поведінку засудженого за весь період відбування ним цього покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення. Також зазначив, що ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягається вже в 5-те; має не зняті і не погашені в установленому законом порядку судимості; 1 раз умовно-достроково звільнявся від відбування покарання, однак в період умовно-дострокового звільнення вчинив нове кримінальне правопорушення, двічі звільнявся від відбування покарання з випробуванням, однак в період відбування цих покарань знову вчиняв нові кримінальні правопорушення. Кримінальне правопорушення, за яке засуджений відбуває покарання, вчинив після попереднього вироку в період відбування покарання, що свідчить про його виняткові зухвалість, стійку злочинну, антисоціальну спрямованість, вперте небажання ставати на шлях виправлення і перевиховання, і необхідність утримання його в умовах ізоляції від суспільства.
Крім того поведінку засудженого, яка стала підставою для внесення даного подання, на основі сукупності даних про особу засудженого і його значний злочинний досвід, суд розцінив як штучне намагання в черговий раз створити про це враження перед адміністрацією ВК та судом, намагання маніпулювати системою на свою користь, кінцевою метою якого є отримання для себе преференцій в умовах утримання, чергового УДЗ, тощо.
Не погодившись з рішенням районного суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 31 серпня 2021 року та застосувати до нього положення ст. 81 КК України. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_7 посилається на щиросердне каяття, наявність декількох заохочень, становлення на шлях виправлення, працевлаштування в установі, при звільненні наявність постійного місця проживання та наміру змінити образ життя та звички.
В доповненнях до апеляційної скарги засуджений посилається на те, що весь період перебування в «Покровській виправній колонії» він працював та йому нараховувалась заробітна плата, самостійно виявив бажання про відшкодування збитків спричинених злочином, хоча на адресу установи не надходили виконавчі листи, приймає участь у виховних заходах, здобув навички кухара та працював на цій посаді. Крім цього вважає не доречним посилання суду на наявність у нього судимостей та те, що до нього раніше вже застосовувалось умовно-дострокове звільнення, оскільки такі обмеження не передбачені законом.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 26 жовтня 2018 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 263, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Зараховано в строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення, а саме з 01.09.2018 року по день набуття вироком чинності. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 26.04.20196 року по 18.08.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі
Початок строку відбування покарання 27.11.2018 року, кінець строку 16.02.2023 року.
Відповідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, суду слід ретельно з`ясувати : ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Відповідно до характеристики, наданої адміністрацією ДУ «Покровська виправна колонія (№17)» ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 10.09.2018 року. За час утримання в Старобільському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, режим тримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.
З 27.12.2018 року по 29.01.2019 року відбував покарання в «Харківській виправній колонії №43». За час відбування покарання в установі режим тримання не порушував, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 29.01.2019 року по 11.02.2019 року відбував покарання в Старобільському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, режим тримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.
З 11.02.2019 року по 16.07.2020 року відбував покарання в «Харківській виправній колонії №43». За час відбування покарання в установі характеризувався посередньо, допускав порушення режиму тримання, за що мав два стягнення. Але під впливом заходів виховного характеру змінив свою поведінку на кращу. На данний час стягнення погашені у встановленому законом порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці мав два заохочення.
16.07.2020 року прибув до Покровської ВК (№ 17), де зарекомендував себе позитивно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, добровільно залучається без оплати праці до робіт з благоустрою установи і прилеглої території, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, бере участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення», відвідує лекції правового характеру, інформаційні години, працевлаштований в їдальні установи для засуджених кухарем, приймає участь у роботі з благоустрою відділення соціально-психологічної служби та прибирання приміщень їдальні для засуджених, а також розвантажувально-навантажувальних робіт.
Доводи засудженого ОСОБА_7 про не доречне посилання суду на наявність у нього судимостей та те, що до нього раніше вже застосовувалось умовно-дострокове звільнення, оскільки такі обмеження не передбачені законом, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо недоцільності умовно-дострокового звільнення засудженого, враховуючи те, що він раніше засуджувався за злочини проти власності та проти життя та здоров`я особи, звільнявся від відбування призначеного покарання умовно-достроково та з призначенням іспитового строку, але знову вчинив новий злочин в період іспитового строку, за який був засуджений в 2018 році, що свідчить про стійку антисоціальну поведінку засудженого та небажання ставати на шлях виправлення, у зв`язку з чим таке звільнення ОСОБА_7 на підставі ст. 81 КК України від відбування покарання не буде ефективним та є передчасним.
Окрім цього, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 позитивно почав себе проявляти лише перед відбуттям необхідної частини покарання для застосування ст. 81 КК України, а саме з середини 2020 року, хоча в місцях позбавлення волі знаходиться з 10.09.2018 року. Та сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці та задовільного реагування на заходи виховного впливу, не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Внаслідок оцінки всіх перелічених вище обставин суд першої інстанції об`єктивно дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності всіх передбачених умов, передбачених положеннями ст. 81 КК України, для умовно-дострокового звільнення та недоцільності і передчасності звільнення засудженого від відбування покарання, на період звернення з відповідним клопотанням.
За таких обставин колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо відмови у задоволенні подання, внаслідок неефективності такого заходу щодо попередження вчинення ним нових злочинів, та відсутності беззаперечних і переконливих підстав, відповідно до яких можна зробити висновок про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін, ніж це було визначено вирокм суду.
Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 31 серпня 2021 року про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: