Провадження №1-кс/127/9774/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Болган Піщанського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, працюючого дільничним інспектором прикордонної служби 1 категорії групи дільничних інспекторів прикордонної служби ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 при кордонного загону, якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що Слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000017 від 17.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 27.07.2021 № 308-вв ОСОБА_5 , призначений на посаду дільничного інспектора прикордонної служби 1 категорії групи дільничних інспекторів прикордонної служби ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 , де він проходить військову службу за контрактом у військовому званні «майстер-сержант».

Згідно вимог ст. 19 Конституції України посадові особи органів державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Вимогами ст. ст. 2, 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» визначено, що основними функціями Державної прикордонної служби України є охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму.

Положеннями ст. ст. 1, 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» та п. п. 1 та 9 п. 5 розділу II «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» (далі Інструкція), затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 19.10.2015 № 1261, визначено, що під час несення служби у прикордонному наряді «прикордонний патруль» військовослужбовець Державної прикордонної служби України зобов`язаний нести службу відповідно до отриманого наказу, послідовно переміщуючись від одного місця несення служби до іншого; вести спостереження за місцевістю, районами провадження робіт, здійснювати перевірку державного кордону, стану прикордонних знаків, покажчиків та інших інженерних споруд; здійснювати огляд транспортних засобів, будівель та інших місць можливого укриття правопорушників; перевіряти документи на право перебування у прикордонній смузі й контрольованому прикордонному районі у громадян України, іноземців та осіб без громадянства; здійснювати пошук та вживати заходів щодо затримання правопорушників законодавства з прикордонних питань, документування та збереження ознак правопорушення; забезпечити охорону та супроводження (конвоювання) затриманих до підрозділу охорони кордону; дотримуватись заходів маскування.

У відповідності до посадової інструкції дільничного інспектора прикордонної служби 1 категорії групи дільничних інспекторів прикордонної служби ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 майстер-сержант ОСОБА_5 зобов`язаний: особисто брати участь у несенні служби з охорони державного кордону; виявляти і самостійно або у складі спеціального прикордонного наряду, у взаємодії з представниками правоохоронних органів, членами громадського формування з охорони державного кордону, затримувати порушників законодавства про державний кордон як за отриманими даними, так і під час здійснення їх повсякденного пошуку; самостійно або разом із співробітниками поліції, членами громадських формувань з охорони державного кордону контролювати додержання прикордонного режиму.

Згідно п. п. 2 п. 1 Постанови Кабінету міністрів України №1147 від 27.07.1998, контрольований прикордонний район - це ділянка місцевості, яка визначена, як правило, у межах території району, міста, селища та села, прилеглої до державного кордону або до узбережжя моря, що охороняється органами Державної прикордонної служби, а також у межах територіального моря, внутрішніх вод, частини вод прикордонних річок, озер та інших водойм і розташованих у цих водах островів.

Відповідно до п. 17 Постанови Кабінету міністрів України №1147 від 27.07.1998, вирубка лісу проводиться після інформування органу охорони державного кордону Держприкордонслужби, у зоні відповідальності якого провадиться така діяльність, із зазначенням початку і строку її провадження, прізвища, імені та по батькові осіб, що провадитимуть діяльність.

З огляду на викладене, майстер-сержант ОСОБА_5 при виконанні службових обов`язків за своєю посадою відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», примітки 1 до ст. 364 КК України є військовою службовою особою, яка за спеціальним повноваженням здійснює функції представника влади та наділена адміністративно-господарськими функціями.

Згідно вимог ст. ст. 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції» військовим посадовим особам військових формувань забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Однак, дільничний інспектор прикордонної служби 1 категорії групи дільничних інспекторів прикордонної служби ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 майстер-сержант ОСОБА_5 , будучи службовою особою, у порушення ст. ст. ст. ст. 1, 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» та п. п. 1 та 9 п. 5 розділу II «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України», ст. ст. 2, 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», п. 17 Постанови Кабінету міністрів України №1147 від 27.07.1998 та посадової інструкції за попередньою змовою з військовослужбовцем ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 вчинив умисний корисливий корупційний злочин за наступних обставин.

Так, 11.06.2021 ОСОБА_7 , перебуваючи в лісосмузі поблизу с.Грабарівка Піщанського району Вінницької області зустрівся із майстер-сержантом ОСОБА_5 та військовослужбовцем ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Під час розмови, ОСОБА_5 дізнався, що ОСОБА_7 має намір займатися діяльністю, пов`язаною із заготівлею деревини.

Тоді ж, у майстра-сержанта ОСОБА_5 та військовослужбовця ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 виник спільний злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за сприяння останньому у безперешкодному здійсненні діяльності, пов`язаної із незаконною вирубкою деревини за відсутності дозвільних документів в контрольованому прикордонному районі та невжиття відповідних заходів реагування на виявлені правопорушення.

Під час вищевказаної розмови, майстер-сержант ОСОБА_5 та військовослужбовець ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 діючи за попередньою змовою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повідомили ОСОБА_7 , що вони можуть посприяти у вирубці деревини останньому, у зв`язку із чим, майстер-сержант ОСОБА_5 та військовослужбовець ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , висловили ОСОБА_7 пропозицію щодо надання їм грошових коштів в якості неправомірної вигоди, з розрахунку 200 (двісті) доларів США за вирубку одного мікроавтобусу деревини, тобто за сприяння майстер-сержантом ОСОБА_5 та іншим військовослужбовцем ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 у безперешкодному здійсненні діяльності, пов`язаної із незаконною вирубкою деревини за відсутності дозвільних документів в контрольованому прикордонному районі та невжиття відповідних заходів реагування на виявлені правопорушення.

Так, розуміючи протиправність дій посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 звернувся до правоохоронних органів та в подальшому розпочав діяти під їх контролем.

В подальшому, майстер-сержант ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, 17.08.2021 близько 05 год. 00 хв. під час зустрічі із ОСОБА_7 поблизу с.Вільшанка Тульчинського району Вінницької області вказав останньому слідувати до визначеного майстер-сержантом ОСОБА_5 місця.

Так, 17.08.2021 близько 06 год. 10 хв. майстер-сержант ОСОБА_5 у лісосмузі між населеними пунктами с.Грабарівка та с.Балаган Тульчинського району Вінницької області, продовжуючи реалізовувати спільний із військовослужбовцем ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 злочинний умисел на одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди, одержав неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 10 600 (десять тисяч шістсот) гривень за сприяння ОСОБА_7 у здійсненні діяльності, пов`язаної із незаконною вирубкою деревини, при цьому вказуючи на можливість вирубки будь-яких сортів та порід дерев, за відсутності дозвільних документів в контрольованому прикордонному районі та невжиття відповідних заходів реагування на виявлені правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, проханні надати та одержання службовою особою неправомірної вигоди, за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, слідчий вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, які визначені ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання.

Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищувати, ховати або спотворювати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому необхідно застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти клопотання, просив застосувати до підозрюваного менш обтяжливий запобіжний захід.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З оглянутих матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 є особою раніше не судимою, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що дає підстави для вирішення питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 саме у вигляді взяття під варту.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, на час розгляду клопотання обгрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 16.06.2021; протоколом допиту свідка та протоколами додаткового допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом огляду грошових коштів від 17.08.2021; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні злочину від 17.08.2021; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , іншими матеріалами кримінального провадження, які отримані у встановленому КПК України порядку у їх сукупності.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий; а також слідчий суддя враховує матеріальний стан, стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

В судовому засіданні прокурором було доведено ризиків, передбачених п.п.. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

ОСОБА_5 проживає у с. Болган Могилів-Подільського р-ну Вінницької обл. , перебуваючи на волі, зможе переховуватися від слідства, зокрема перетнувши державний кордон України з Республікою Молдова, частина якого слабко охороняється, а також вчинив інкримінований йому тяжкий злочин, за який законом передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі. Наведене дає підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_5 є діючим працівником прикордонної служби, що в свою чергу може призвести до незаконної протидії органу досудового розслідування, шляхом впливу на свідків та знищенням речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Також, на даний час не встановлено та не допитано усіх осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, а тому з врахуванням суспільного резонансу через скоєний ОСОБА_5 , злочин, останній, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, матиме можливість незаконно впливати на свідків злочину, яких наразі не допитано

Таким чином, слідчий суддя переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії», ухваленому Великою Палатою від 28 вересня 2010 року за №12050/04, сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч.3 ст.5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав: «Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується».

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, а також те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, керуючись абзацом 2 п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 190320 (сто девяносто тисяч триста двадцять ) гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_5 тобто з 06.15 год 17.08.2021 р. до 06.15 год 15.10.2021р.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 190320 (сто девяносто тисяч триста двадцять ) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області (Одержувач коштів - ТУ ДСАУ в Вінницькій області, Рахунок UA 0000401, , Банк ДКСУ, м. Київ, ГУДКСУ у Вінницкій області , МФО 820 172).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, на ОСОБА_5 будуть покладені наступні обов`язки:

прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатись з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання закордонний паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за кордон;

Якщо ОСОБА_5 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, і до останнього буде застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя