Кримінальне провадження № 1-кп/760/1041/21
Справа № 760/2692/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальні акти в кримінальних провадженнях, дані про які внесені до ЄРДР за №0000003 від 02.01.2020, за № 0000417 від 18.09.2020, № 0000377 від 06.07.2020, № 0000407 від 29.08.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, неодруженої, маючої двох малолітніх дітей 2011 та 2013 р.н., із середньою освітою, працюючої неофіційно, раніше судимою: 30.11.2018 р. Солом`янським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 до 5 років позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 3 роки

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Підвисоцьке, Снятинського р-ну, Івано-Франківської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не одруженого, дітей немає, із середньою освітою, раніше неодноразово судимого за вчинення корисливих злочинів, останній раз: 12.06.2020 р. Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року та 6 місяців позбавлення волі;

та

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, уродженця м. Житомир, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , неодруженого, маючого малолітню дитину 2021 р.н., працюючого неофіційно, із середньою освітою, в силу ст. 89 раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_7 маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 30.11.2018 за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України, будучи засудженою до 5 років позбавлення волі та звільненою від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, під час іспитового строку вчинила умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

02.01.2020 приблизно о 12:00 год. у ОСОБА_7 , яка перебувала за адресою: АДРЕСА_6 , разом із потерпілим ОСОБА_10 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , взявши потерпілого ОСОБА_10 під руки під приводом допомогти останньому вийти з приміщення Південного Залізничного Вокзалу м. Києва за вищевказаною адресою, будучи впевненою, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, своєю правою рукою витягнула з внутрішньої кишені куртки потерпілого, мобільний телефон чорного кольору, марки «Philips» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 1000 гривень, із СІМ-карткою мобільного оператору «Київстар», після чого поклала викрадений мобільний телефон в ліву кишеню власної куртки.

Завершуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , утримуючи при собі викрадений мобільний телефон, відійшла від потерпілого та залишила місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд та спричинивши ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 1 000 гривень.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_7 , будучи раніше судимою, а саме: 30.11.2018 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України та будучи повідомленою 29.01.2020 про підозру Відділом поліції на станціях залізничного транспорту ГУНП у м. Києві за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, обвинувачений ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 17.02.2020 р. Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України та обвинувачений ОСОБА_9 вступили в злочинну змову з метою пограбування потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , у вищевказаний час, перебуваючи поруч із Відділом поліції на станціях залізничного транспорту ГУНП у м. Києві, що знаходиться за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , помітивши раніше незнайомого ОСОБА_11 , вирішили, що у нього при собі можуть перебувати цінні речі. З метою особистого збагачення, за рахунок майна ОСОБА_11 , в них виник раптовий умисел на відкрите викрадення чужого майна останнього.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , приблизно о 02 год. 02 хв, діючи умисно, відповідно до заздалегідь розподілених ролей, з метою невикриття їх дій сторонніми особами, відвели потерпілого ОСОБА_11 до «Західного» підземного переходу Залізничного вокзалу «Південний», під приводом спільного пошуку таксі. Повернувши на підйом 2 колії залізничної станції «Київ-Пасажирський», ОСОБА_8 з метою подавления волі потерпілого до опору, наніс кілька ударів кулаком в голову та обличчя потерпілому, від чого останній впав на підлогу. ОСОБА_9 , спільно з ОСОБА_8 , нанесли ще кілька ударів ногами по тулубу ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_9 відкрито викрав з кишені шортів потерпілого мобільний телефон марки «Хіаоmі», світлого кольору, вартістю 2550 гривень 00 копійок з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , що матеріальної цінності для потерпілого не становить та банківську картку «Райффайзен банк-аваль», що матеріальної цінності для потерпілого не становить. Після чого, ОСОБА_9 , утримував праву руку потерпілого ОСОБА_11 , розжимаючи його пальці, а в цей час, ОСОБА_7 , нанесла потерпілому подряпини нігтями на обличчі та відкрито заволоділа обручкою із золота 585 проби, вагою 1,65 грам, вартістю 1336 гривень 50 копійок, яка знаходилась на безіменному пальці правої руки потерпілого ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , з місця вчинення злочину зникли, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , завдали потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 3886 гривень 50 копійок.

Згідно висновку експерта № 042/1-731-2020 від 07.07.2020 у ОСОБА_11 виявлено: синці - в лобно-скроневій ділянці справа, в поперековій ділянці справа, по зовнішній поверхні правого стегна в верхній третині; садна - в лівій підочній та щічній ділянках, на верхній губі зліва, на верхній губі справа, на підборідді справа, в лівій підключичній ділянці, зовнішній поверхні правого колінного суглобу.

Вказані ушкодження спричинені тупим предметом (предметами), могли утворитись 06.07.2020 та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих їм злочинів визнали повністю, щиро розкаялися та повністю підтвердили всі обставини, зазначені в обвинувальних актах.

Обвинувачена ОСОБА_7 просила суворо не карати, вказала, що все визнає в повному обсязі та щиро розкаюється в тому, що вчинила.

Обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що підтверджує всі обставини, додати нічого не бажає, щиро розкаюється у вчиненому.

Обвинувачений ОСОБА_9 вказав, що визнає всі обставини, які зазначені в обвинувальному акті. У вчиненому розкаюється.

Показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи та ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Надані прокурором докази суд вважає належними і допустимими, а вину обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень доведеною.

Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто скоїла злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб. Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили даний злочин повторно.

При призначенні міри покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винних, які під наглядом у лікарів: психіатра та нарколога не перебувають.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених, суд визнає щире. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Вирішуючи питання про визначення міри покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд враховує те, що обвинувачена будучи раніше судимою, вчинила два нові корисливі злочини під час іспитового строку, що свідчить про неможливість її виправлення без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статях 71,72 цього кодексу.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7, у разі коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробовуванням і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про визначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує, що він є особою, що неодноразово судима за вчинення корисливих злочинів, а тому вважає, що його виправлення також неможливе без ізоляції від суспільства.

Вирішуючи питання про визначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує, що він є раніше не судимою особою, а тому його виправлення можливе і у випадку звільнення його від відбування покарання з випробовуванням.

Суду не надано доказів, щоб підтверджували неможливість відбування покарання обвинуваченим в умовах ізоляції від суспільства.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів покладаються на обвинувачених. Доля речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України.

Таким чином, виходячи із зазначеного, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді одного року та шести місяців позбавлення волі.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у виді чотирьох років та шести місяців позбавлення волі

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді чотирьох років та десяти місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 30.11.2018 року та визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді п`яти років та чотирьох місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту набрання цим вироком законної сили, зарахувавши строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону від 24.12.2015) у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначений цим вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі починаючи з 21.02.2017 р. по 30.11.2017 р. включно та починаючи з 13.10.2020 із розрахунку день за день.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обраний ОСОБА_7 залишити без змін - у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_8 17.09.1990 р. визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років та шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Святошинського районного суду м. Києва від 12.06.2020 р. визначити остаточне покарання ОСОБА_8 17.09.1990 у виді п`яти років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту набрання цим вироком законної сили, зарахувавши строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначений цим вироком починаючи з 18.09.2020 із розрахунку день за день.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: золоту обручку та мобільний телефон «Xiaomi» залишити у власності потерпілого ОСОБА_11 .

Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 солідарно на користь держави 273,80 грн. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1