Єдиний унікальний номер № 285/320/20
Провадження № 1-кп/0285/227/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський кримінальне провадження № 285/320/20 0000395) по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новоград-Волинський, Житомирської області, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 ,
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 345 КК України
установив:
ОСОБА_5 30 березня 2018 року перебуваючи в залі судового засідання № 1 Новоград-Волинського міськрайонного судуЖитомирської області, який розташований в м. Новоград-Волинський, по вул. Івана Франка № 31 Житомирської області, під час судового розгляду по обвинуваченню ОСОБА_6 , у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, маючи намір спричинити тілесні ушкодження працівнику правоохоронного органу - прокурору Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , у зв`язку з виконання ним службових обов`язків, умисно з попередньо приготованою рідино опікаючої дії яка знаходилася у медичному шприці, а саме медичним препаратом «Брильянтовий зелений» обілляла ОСОБА_8 , таким чином заподіяла йому тілесні ушкодження у вигляді ерозії рогівки ОД, хімічний опік рогівки І ступеня.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , умисно, почала висловлювати в адресу працівника правоохоронного органу - прокурору Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , а також щодо його близьких родичів у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, погрози застосування насильства.
Своїми умисними діями, які виразились в погрозі застосуваннянасильства щодо працівника правоохоронного органу, а також щодо його близьких родичів у звязку з виконанням цим працівником службових обов`язків - ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 345 КК України.
Своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків - ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.
23.12.2021 між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_7 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачена ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_7 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1, ч. 2 ст. 345 КК України, обвинувачена вину визнала повністю, в скоєному щиро кається, відшкодувала завдану шкоду, також погоджується щодо застосування до неї узгодженого сторонами покарання за ч. 1 ст. 345 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1700 гривень, за ч. 2 ст. 345 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 3060 гривень.
При вирішення питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, щодо якого приписами ч. 1 ст. 477 КПК України передбачено кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення.
Норми статей 468 і 469 КПК в поєднанні з положеннями пункту 7 статті 474 цього Кодексу є втіленням основних цінностей інституту примирення. Тому при визначенні того, чи можна укладати угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим щодо злочинів невеликої тяжкості - двообєктного (багатообєктного) злочину суд має керуватись не тільки формальними вимогами цих норм щодо видів угод про примирення і класифікацію злочинів, щодо яких такі угоди можуть укладатися, а чітко дотримуватись їх засадничих принципів.
Враховуючи високі стандарти, які існують у сфері захисту людини та основоположних свобод, і більшу рішучість, яка відповідно й неминуче вимагається при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства, суд надає особливого значення існуванню в інституті примирення конкуренції принципів публічності і диспозитивності, яка визначає пріоритети публічного і приватного інтересів та їх взаємозв`язок.
Суд вважає, що для встановлення співвідношення публічних і приватних пріоритетів в інституті примирення сторін визначальною є категорія «інтерес».
Суд підкреслює, що під час примирення сторін у кримінальному судочинстві кожна зі сторін кримінально-правового конфлікту переслідує свої інтереси. Для потерпілого це відновлення порушених прав шляхом відшкодування заподіяної злочином шкоди, для захисту якої він у кримінальному процесі наділений відповідними правами. Для обвинуваченого (підозрюваного) це уникнення кримінальної відповідальності або призначення мінімального покарання. Держава, у свою чергу, будучи носієм публічного інтересу, регулює суспільні відносини, які є предметом кримінального процесуального права.
Суд бере до уваги і те, що під час вирішення кримінально-правових конфліктів Європейський суд з прав людини зобов`язує національні суди дотримуватись балансу між приватними і публічними інтересами.
Угода про примирення, на думку суду, являє собою ключовий інструмент узгодження інтересів учасників кримінально-правового конфлікту та забезпечення їх балансу. Адже сторони шляхом компромісних і взаємовигідних рішень між собою адаптують норму права про примирення щодо конкретного випадку, чим задовольняють свої інтереси, а в результаті і суспільні (публічні) інтереси.
Як зазначив Верховний суд України в своєму рішенні від 31 березня 2016 року в справі № 5-27кс16 існує така група суспільних відносин, охоронюваних кримінальним правом, у яких приватні інтереси їх учасників можуть переважати над суспільними (публічними) інтересами настільки, що волевиявлення потерпілого може мати вирішальне значення для кримінальної відповідальності винної особи. Без наявності приватних інтересів і вираження волевиявлення до їх реалізації ніякі публічні інтереси не можуть бути досягнуті.
Суд враховує, що сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Крім того, суд переконався, що обвинувачена цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст. 474 КПК України.
Також судом встановлено, що обвинувачена та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 23.12.2021 про примирення укладену між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_7 .
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України до основного покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисячу сімсот) гривень.
ЇЇ ж визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України до основного покарання у виді штрафу в розмірі 180 (сто вісімдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3060 (три тисячі шістдесят) гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді штрафу в розмірі 180 (сто вісімдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3060 (три тисячі шістдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 6280, 40 грн.
Речові докази:
-DVD-R диски - залишити при матеріалах кримінального провадження;
-чоловічу сорочку білого кольору та чоловічу майку білого кольору зі слідами речовини зеленого кольору знищити.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, зазначених ст. 394 КПК України.
Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: