УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах представництва «Візз Ейр Хангарі Лтд.», про встановлення строку для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування та закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003660, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2021 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах представництва «Візз Ейр Хангарі Лтд.» звернувся до Шевеченківаського районного суду міста Києва з клопотанням у кримінальному провадженні №0003660, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, про встановлення органу досудового розслідування строку для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування та закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003660 від 25.04.2020.
Своє клопотання заявник обґрунтовує тим, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003660, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України.
Так, заявник вказує, під час здійснення досудового розслідування у вказаному провадженні органом досудового розслідування не дотримано засади розумності строків досудового розслідування.
Зокрема, 13.06.2020 слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження №0003660 від 25.04.2020. У подальшому вказану постанову скасовано ухвалою слідчого Шевченківського районного суду міста Києва.
Також, у клопотанні заявник звертає увагу на те, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває понад 1 рік 6 місяців. Жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.
Так, на думку заявника, значною мірою обмежуються права юридичної особи, оскільки законодавцем у новій редакції ст.219 КПК України, що набрала чинність 01.07.2020, не враховано строк досудового розслідування щодо проступків.
Враховуючи викладене, на момент звернення з даним клопотанням, на думку заявника, дізнавачем та процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні повинні бути виконані всі необхідні слідчі (розшукові) дії та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе у кримінальному провадженні, що вказує на необхідність прийняття кінцевого рішення у ньому.
Приймаючи до уваги положення ст. ст. 28, 113, 114 КПК України, критерії, передбачені ч. 3 ст. 28 КПК України, заявник вважає, що слідчий суддя вправі зобов`язати орган досудового розслідування впродовж 20 днів з моменту отримання відповідної ухвали завершити досудове розслідування і прийняти рішення відповідно до положень ст. 283 КПК України у зазначеному кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України.
При цьому відмічає, що кримінальне провадження не є складним, оскільки підозрювані, обвинувачені відсутні, кримінальне правопорушення є проступком, про обсяг процесуальних дій при відсутності підозрюваних, обвинувачених, кількості кримінальних правопорушень мова йти не може, що вказує на не значний обсяг конкретних процесуальних дій, необхідних для завершення досудового розслідування, специфіка процесуальних дій не є особливою, розслідування здійснюється органом, до компетенції якого законодавством віднесені розслідування злочинів даного характеру.
Отже, посилаючись на загальні засади кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, положення ст.ст. 2, 18, 28, 113, 114 КПК України заявник у клопотанні просить зобов`язати орган досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003660 від 25.04.2020, впродовж 20 днів з моменту отримання відповідної ухвали завершити досудове розслідування і прийняти рішення відповідно до положень ст. 283 КПК України у зазначеному кримінальному провадженні.
У судовому засіданні заявник - адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Крім іншого, зазначив, що заявником кримінального провадження також подано цивільний позов про поновлення на роботі, який наразі перебуває на розгляді у Шевченківському районному суді міста Києва. Також звернув увагу слідчого судді на те, що у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення, заявник зазначає, що ОСОБА_4 , як керівником бортпровідників, здійснено незаконе звільнення ОСОБА_5 , тобі як така згідно свої посадових обов`язків не має повноважень щодо звільнення (скорочення) працівників, не приймала відповідного рішення, тому посилання на можливість існування її особистих мотивів для скорочення безпідставні.
Слідчий, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду, у судове засідання не з`явився.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення заявника, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, дійшов наступних висновків.
Так, слідчим суддею встановлено, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003660, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України.
Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Положеннями ст.ст. 3, 8 Конституції України встановлено засади верховенства права. Так, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Стаття 64 Конституції України визначає заборону обмежувати права, що їх надано Основним законом, крім випадків, установлених самою Конституцією. При цьому Конституція України не містить норм, які б обмежували право особи на судовий захист її порушеного права.
Відповідно до ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Якщо інше не передбачено КПК України, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до будь-яких засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.
Конституційний Суд України у рішенні від 23 травня 2001 року №6-рп/2001 зазначив, що право на судовий захист належить до основних, невідчужуваних прав і свобод людини і громадянина, та відповідно до ч. 2 ст. 64 Конституції не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану, а недоторканість інституту судового контролю за досудовим слідством не може бути перепоною для оскарження актів, дій чи бездіяльності посадових осіб органів державної влади.
Пріоритет положень Конституції над законами та підзаконними актами є очевидним та не підлягає доведенню. Окрім іншого, це підтверджено у рішенні ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» та інших справах.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням суду є здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
Згідно п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Положеннями ст.28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Частиною 6 цієї статті передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Згідно п.16-1 ч.1 ст. 3 КПК України, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - це особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.
Зі змісту клопотання вбачається, що до слідчого судді звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах представництва «Візз Ейр Хангарі Лтд.», стосовно якого здійснюються процесуальні дії, визначені КПК України, в якому просить зобов`язати уповноважених осіб органу досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003660 від 25.04.2020, впродовж 20 днів з дня отримання органом досудового розслідування відповідної ухвали завершити досудове розслідування і прийняти рішення відповідно до положень ст. 283 КПК України у зазначеному кримінальному провадженні.
Із огляду на те, що предметом дослідження у кримінальному провадженні №0003660 від 25.04.2020, є зокрема правомірність дій представництва «Візз Ейр Хангарі Лтд.», що виразилися у порушенні законодавства про працю та незаконного звільнення працівника, а тому особа, в інтересах якої звернувся адвокат ОСОБА_3 , має право на звернення до слідчого судді із клопотанням про встановлення розумного строку здійснення досудового розслідування.
Статтею 7 КПК України передбачені загальні засади кримінального провадження, до яких відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, розумність строків, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
У п. 3.2 рішення Конституційного Суду України 30 червня 2009 року у справі №1-17/2009 зазначено, що до повноважень судів загальної юрисдикції відноситься судовий контроль за дотриманням законності в діяльності правоохоронних органів в період проведення дізнання та досудового слідства. Метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав та свобод людини і громадянина. Зазначені доводи безперечно доводять можливість та необхідність оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора в період досудового провадження до суду без будь-якого винятку.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 1997 року «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина», вся діяльність суддів повинна бути підпорядкована захисту прав та свобод людини і громадянина, шляхом розгляду судових справ у повній відповідності з Конституцією та законами України суди зобов`язані забезпечити рівність громадян перед законом і судом. Враховуючи, що згідно з ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, суди не вправі з часу введення Конституції в дію відмовляти фізичним чи юридичним особам у прийнятті до судового розгляду заяв і звернень. Суди не вправі відмовити у судовому захисту прав та свобод людини і громадянина, у прийнятті скарг на рішення, дії чи бездіяльність органі державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб з підстав, не передбачених Конституцією чи законом. При цьому слід мати на увазі, що коло прав і свобод людини і громадянина, закріплених Конституцією, не є вичерпним.
Згідно ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Статтею 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Так, у справі «Меріт проти України» (заява N 66561/01) Європейський суд зазначив, що обґрунтування, надане Урядом в оцінці тривалості провадження, не відповідає прецедентній практиці Суду (див. Kudla v. Poland [GC, по. 30210/96, з 124, ECHR 2000-XI). Він нагадує, що у кримінальних справах «розумний строк», передбачений статтею 6 параграфа 1 Конвенції, починається з того часу, коли особі було пред`явлено обвинувачення: це може статись як до моменту розгляду справи в суді (див., для прикладу, справу Deweer v. Belgium, judgemnt, p. 22, параграф 42), так і з дня арешту, дня, коли відповідна особа була офіційно повідомлена, що проти неї висунуте обвинувачення у справі, або з дня, коли було розпочато попереднє слідство (див. рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року, Series A N 7, сс. 26-27, параграф 19; рішення у справі «Ноймайстер проти Австрії» від 27 червня 1968 року, Series A N 13, с. 45, параграф 110).
Досліджуючи питання доцільності встановлення строків для здійснення слідчих дій та прийняття процесуальних рішень у вказаному кримінальному проваджені, слід зазначити наступне.
Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №003660 від 25.04.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України.
Так, відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, що розслідується в рамках даного кримінального провадження, відноситься до кримінальних проступків, тобто, за своєю природою є найменш суспільно небезпечним діянням, серед всіх кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч.2 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:
1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;
2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Таким чином, строк досудового розслідування кримінальних проступків в останній редакції Кримінального процесуального кодексу України законодавцем визначено не було.
На думку слідчого судді, така прогалина у чинному кримінальному процесуальному законодавстві не може бути підставою для нехтування органом досудового розслідування загальними засадами кримнінального процесуального законодавства та практикою Європейського суду з прав людини що розумності строків здійснення досудового розслідування. З огляду на вказане, слідчий суддя вважає можливим в таких випадках, керуючись ст.114 КПК України, встановлювати органу досудового розслідування строки для вчинення всіх необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій для завершення досудового розслідування.
При цьому, слідчий суддя враховує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003660 від 25.04.2020 триває загалом понад 18 місяців.
У вказаному кримінальному провадженні жодній особі не було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Крім того, уповноважений слідчий Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду, у судові засідання двічі не з`явився та не спростував доводів заявника, не надав слідчому судді матеріалів кримінального провадження, які б обґрунтували тривалість досудового розслідування, необхідність проведення слідчих дій та прийняття процесуальних рішень, давали уявлення щодо кількості свідків, яких необхідно допитати, або призначення експертиз, стану їх проведення, а також інших питань, які можуть вплинути на прийняття рішення за наслідками розгляду порушеного заявником клопотання та не обґрунтував необхідності здійснення досудового розслідування понад 18 місяців.
Разом з тим, згідно ч.3 ст. 28 КПК України критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:
1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;
2) поведінка учасників кримінального провадження;
3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено, що кримінальне провадження є складним, або здійснюється щодо великої кількості кримінальних правопорушень, або з огляду на обсяг та специфіку процесуальних дій, потребує значного часу для завершення досудового розслідування. Також слідчим не наведено обставини, які перешкоджали здійснити необхідні процесуальні дії раніше, а також інші відомості, які б обґрунтовували необхідність здійснення подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Таким чином, слідчим не спростовано доводів заявника про те, що органом досудового розслідування протягом тривалого часу безпідставно обмежуються права та законні інтереси Представництва «Візз Ейр Хангарі Лтд.».
Отже, слід дійти висновку про те, що здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003660 від 25.04.2020 не відповідає критеріям розумних строків, чим суттєво порушені права Представництва «Візз Ейр Хангарі Лтд.».
За таких обстави, слідчий суддя визнає, що доводи заявника у клопотанні про порушення прав Представництва «Візз Ейр Хангарі Лтд.» щодо здійснення підприємницької діяльності, органом досудового розслідування є обґрунтованими. Враховуючи, що таке порушення прав особи триває, це зобов`язує слідчого суддю здійснити передбачені КПК України заходи для контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів зазначеної особи у кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ст.55 Конституції України заявник має право вільно на свій розсуд обирати спосіб захисту свого порушеного права.
За таких обставин, суд не вбачає підстав для відмови заявнику у задоволенні клопотання про встановлення розумних строків кримінального провадження виключно з підстав того, що він має право звернутись за захистом свого порушеного права в іншому альтернативному порядку, передбаченому КПК України.
Окрім того, слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що Представництво «Візз Ейр Хангарі Лтд.» зверталось до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні з метою захисту своїх порушених прав. Проте такий спосіб юридичного захисту не був ефективним, оскільки скарги та клопотання підприємства не були задоволені.
Статтею 13 Конвенції передбачено право на ефективний засіб юридичного захисту. Так, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Так, у справі «Кудла проти Польщі» (заява No 30210/96), Суд наголосив, що стаття 13 Конвенції гарантує наявність у національній правовій системі засобів правового захисту, що забезпечують на національному рівні захист конвенційних прав і свобод в будь-якій формі. Таким чином стаття 13 Конвенції вимагає надання внутрішньодержавного засобу правового захисту, що дозволяє розглянути по суті «обґрунтовану скаргу» на порушення Конвенції та надати відповідну компенсацію (див., серед інших джерел, рішення у справі «Кайя проти Туреччини»). Засіб правового захисту, який вимагається за статтею 13 Конвенції, має бути «ефективним» як на практиці, так і на законодавчому рівні.
Суд заявив, що метою статті 13 «є забезпечення механізму, завдяки якому особи можуть скористатися засобами судового захисту на національному рівні від порушення конвенційних прав, перед тим як вдатися до міжнародного механізму оскарження в Суді».
Окрім того, у справі «Кабулов проти України» (заява № 41015/04) суд повторює, що метою Конвенції є захист не теоретичних та ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Метьюз проти Сполученого Королівства» (Matthews v. the United Kingdom) [ВП], заява № 24833/94, п. 34). Крім того, Уряд, стверджуючи, що національні засоби юридичного захисту не були вичерпані, повинен переконати Суд у тому, що засіб юридичного захисту був на той час ефективним та доступним не тільки теоретично, а й практично. Іншими словами, що він був доступний, був здатним забезпечити у відношенні скарг заявника відповідну сатисфакцію та мав розумні шанси на успіх (див. рішення від 28 листопада 1997 року у справі «Ментеш та інші проти Туреччини» (Mentes and Others v. Turkey), п. 57, Reports of Judgments та Decisions 1997-VIII).
Відповідно до ч.6 ст. 28 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
За викладених обставин, слідчий суддя, здійснюючи у порядку, передбаченому КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні, з урахуванням тривалості досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003660 від 25.04.2020, відсутності даних про те, що після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, здійснюються які-небудь слідчі або процесуальні дії, спрямовані на встановлення обставин у кримінальному провадженні; не доведеність того, що кримінальне провадження є складним, або здійснюється щодо великої кількості кримінальних правопорушень, або з огляду на обсяг та специфіку процесуальних дій, потребує значного часу для завершення досудового розслідування, дійшов висновку про те, що здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003660 від 25.04.2020 не відповідає критеріям розумних строків.
Із огляду на вказане, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та встановлення строку на проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування та прийняття одного з рішень, передбачених ст.283 КПК України.
Керуючись статтями 2, 7, 8, 290, 309, 372, 376, 392, 532, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах представництва «Візз Ейр Хангарі Лтд.», про встановлення строку для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування та закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003660, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, - задовольнити.

Встановити слідчому, прокурору у кримінальному провадженні №0003660, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2020, 20-денний строк з моменту отримання органом досудового розслідування відповідної ухвали для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1