Провадження 1-кс/712/5536/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2021 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
скаржника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси скаргу ОСОБА_4 на дії слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідування на рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді на дії слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідування на рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, посилаючись на те, що слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000140 від 20.10.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 364 КК України.

По цьому кримінальному провадженню до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості зазначені саме в її заяві про кримінальні правопорушення від 30.09.2020 року, оскільки саме їй заподіяно значну і не лише моральну шкоду, як потерпілій у кримінальному провадженні №0000437 від 21.10.2019, з матеріалів досудового розслідування якого і викрадено основні докази обвинувачення за сприяння співробітників поліції і прокуратури в м. Черкасах, що унеможливило своєчасне (в розумні строки) направлення матеріалів цього провадження до суду і притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які вчинили ці злочини відносно неї, а відповідно й судовий захист її порушених конституційних прав при розгляді справи по суті.

Тому, для захисту і відновлення її конституційних прав та адекватної участі в досудовому розслідуванні як потерпілої - в розумінні положень ст. 55 КПК України, в прядку визначеної процедури, керуючись положеннями чинного кримінального процесуального законодавства України, 09.09.2021 року вона звернулась до слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 з відповідним клопотанням від 05.09.2021 року про припинення порушень законності і проведення процесуальних дій, обґрунтувавши при цьому правові підстави і потребу в забезпеченні слідчим її допиту в цьому кримінальному провадженні як потерпілої.

Це клопотання отримане адресатом 14.09.2021 року, що підтверджується відомостями «Укрпошти» про результати відстеження поштового відправлення 780.

15 жовтня 2021 року на її адресу надійшов конверт звичайного поштового відправлення через «Укрпошту» з Державного бюро розслідувань.

В цьому поштовому відправленні нею виявлено супровідний лист від 20.09.2021 №11-04-12161/21 від імені слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) ОСОБА_5 , з додатками на 4-х аркушах, якими виявились відразу дві постанови цього слідчого, а саме: про відмову у задоволенні клопотання від 20.09.2021 року; постанова про відмову у визнанні потерпілим від 17.09.2021.

Ознайомившись з постановою про відмову у задоволенні клопотання від 20.09.2021 року встановлено, що це рішення винесене слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000140 від 20.10.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 384, ч. 1 ст. 364 КК України, після отримання ним 14.09.2021 року вище зазначеного її клопотання від 05.09.2021 року про припинення порушень законності і проведення процесуальних дій.

Також встановлено, що це рішення слідчого є безпідставним, необґрунтованим, суперечить принципу законності і порушує сутність кримінального провадження, оскільки протиправно обмежує та порушує її права і законні інтереси як потерпілої в цьому кримінального провадження, конституційні гарантії, перешкоджає забезпеченню ефективного розслідування вчинених щодо неї кримінальних правопорушень та виконанню вимог ст. 2 КПК України, а тому має бути скасоване слідчим суддею в порядку судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Обґрунтовується це наступним:по-перше: рішення слідчого від 20.09.2021 року, на яке подається ця скарга, суперечить принципу законності і порушує сутність кримінального провадження.

Приймаючи вказану постанову, слідчий виходив з того, що в матеріалах цього досудового розслідування 17.09.2021 року, тобто після отримання ним 14.09.2021 року її клопотання від 05.09.2021 року про припинення порушень законності і проведення процесуальних дій, з`явилась винесена саме ним постанова про відмову у визнанні її потерпілим. Тому з 17.09.2021 року вона не є потерпілим у кримінальному провадженні №0000140 та не може бути допитана в якості потерпілого відповідно до поданого нею клопотання, незважаючи на те, що для винесення такого рішення (від 17.09.2021) і не лише в розумні строки, а взагалі в період з 20.10.2021 по 14.09.2021 року, підстав передбачених ч. 5 ст. 55 КПК України не існувало і доказів з цього приводу матеріали кримінального провадження не містили.

Не отримано таких доказів слідчим і в період з 14.09.2021 по 17.09.2021 року, незаперечним доказом чого є сам зміст винесених ним вище зазначених постанов, що всупереч вимог ст. 220 КПК України не лише не вручені їй без поважних причин, а й поштові відправлення з якими передано до «Укрпошти» лише після її звернення зі скаргою від 01.10.2021 року до слідчого судді на бездіяльність цього слідчого, що була призначена до розгляду, однак, з причин необізнаності прокурора ОСОБА_3 зі станом цього кримінального провадження і дотримання у ньому законності, що за її клопотанням чомусь визнані поважними причинами для порушення безперервності судового розгляду (ч. 1 ст. 322 КПК), а відповідно й розумних строків, визначених ч.2 ст. 306 КПК України, не розглянута (справа №712/10974/21, слідчий суддя ОСОБА_6 ).

Постанова ж слідчого про відмову у задоволенні клопотання від 20.09.2021 року є безпідставною. А з метою створення штучних (незаконних) підстав саме для такого рішення, яких не існувало і не містилось в цьому кримінальному провадженні включно до отримання цим слідчим її клопотання від 05.09.2021 року про припинення порушень законності і проведення процесуальних дій, цим же слідчим і також безпідставно винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим від 17.09.2021 року (що своєчасно не скасована прокурором, а на даний час нею оскаржена в порядку п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Аналіз змісту постанови про відмову у задоволенні клопотання від 20.09.2021 року, а також поданих нею клопотання від 05.09.2021 року про припинення порушень законності і проведення процесуальних дій та заяви про кримінальне правопорушення від 30.09.2020 року, що також є матеріалами досудового розслідування в кримінальному провадженні № 00000140, свідчать про те, що слідчий не взяв до уваги й не реалізував повною мірою зазначених вимог кримінального процесуального законодавства України, у тому числі: не намагався в розумні строки з 20.10.2021 року добросовісно з`ясувати, що трапилось, а після отримання її клопотання від 05.09.2021 року покладався на поспішні та безпідставні висновки, що ґрунтуються на припущеннях, для продовження порушення її прав і законних інтересів, та очевидно що для поспішного закриття ним цього кримінального провадження та використання саме для цього таких власних висновків, яким саме і є оскаржуване рішення від 20.09.2021 року.

Саме тому не лише резолютивна частини цього рішення не відповідає зазначеним вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, а й його мотивувальна частина також не містить відповідного і належного обґрунтування крім посилання на штучно створене цим же слідчим безпідставне рішення;

по-друге: оскаржуване рішення також є необґрунтованим, безпідставним і суперечить матеріалам кримінального провадження з причин відсутності законних підстав для такого рішення в кримінальному провадженні, які слідчий вирішив підмінити протилежними - штучно створеними, у вигляді постанови від 17.09.2021 року.

Постанова про відмову у визнанні потерпілим від 17.09.2021 року, що надійшла за одним супровідним листом з постановою про відмову у задоволенні клопотання від 20.09.2021 року (тобто з оскаржуваним рішенням слідчого), та лише для створення вигляду законності і обґрунтованості цього безпідставного рішення, що не скасоване своєчасно прокурором, також певно з вище зазначених причин, що під відеофіксацію технічними засобами 08.10.2021 року повідомлені особисто прокурором ОСОБА_3 слідчому судді при розгляді справи №712/10974/21, є лише черговим доказом обґрунтованості цієї скарги і законних підстав для захисту слідчим суддею і відновлення ним моїх порушених прав в порядку судового контролю;

по-третє: в основу цього незаконного рішення, враховуючи його зміст та суть, покладено хибне та безпідставне судження слідчого, що в цьому кримінальному провадженні до неї, як до особи, яка звернулась з заявою від 30.09.2020 року про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, має бути забезпечено застосування не положень ст.ст. 2, 7, ч. 1 ст. 55 КПК України, а протилежні їм виключення, а також, що ніби то обов`язок слідчого забезпечити не ефективне розслідування, що передбачає також доказування виду і розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням (п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК), а унеможливлення адекватної участі у ньому потерпілого, реалізацію ним в розумні строки конституційних і процесуальних прав, для якнайшвидшого закриття цього кримінального провадження слідчим.

Враховуючи положення закону оскаржуване рішення, всупереч конституційних гарантій та рішень ЄСПЛ, є продовженням цим слідчим порушень її прав і законних інтересів у цьому кримінальному провадженні, що мали місце ще при його спробах підмінити її статус та права потерпілого в цьому кримінальному провадженні, що згідно положень ч. 2 ст. 55 КПК України виникли з моменту подання нею заяви про вчинення щодо неї кримінальних правопорушень від 30.09.2021 року, лише правами заявника та обов`язками свідка.

А вчиняються ці дії слідчим щоб в такий спосіб усунути її від законної участі в досудовому розслідуванні, в своєчасному збиранні належних, допустимих і достовірних доказів шляхом звернення до слідчого з відповідними клопотаннями про проведення процесуальних (слідчих) дій, яким зокрема і є клопотання від 05.09.2021 року, у тому числі що стосуються розміру заподіяної їй шкоди, для забезпечення не лише швидкого, повного і неупередженого розслідування, а й судового розгляду, виконання вимог ст. 2 КПК України, а також запобігання злочинам;

по-четверте: наявність такого процесуального рішення в кримінальному провадженні, до його скасування в порядку визначеної процедури, перешкоджає реалізації нею як потерпілою законних процесуальних прав, можливості адекватної участі в розслідуванні кримінальних правопорушень, якими, замість ефективного захисту її порушених прав і виконання вимог ст. 2 КПК України при розслідуванні кримінального провадження N0000437, саме їй, як потерпілій в ньому, заподіяно додаткову шкоду за наявності ознак свавілля в органах поліції та прокуратури та в діях їх службових осіб ознак ч. 1 ст. 364, ч.2 ст. 384 КК України, що і заподіяли їй додаткову і не лише моральну шкоду, оскільки вчинено викрадення сукупності найважливіших доказів навіть з матеріалів кримінального провадження в якому і вона також є потерпілою;

по-п`яте: цим безпідставним рішенням порушені також і інші її права та законні інтереси, у тому числі право на «ефективний засіб юридичного захисту» та на «легітимні очікування», в розумінні цих понять в рішеннях ЄСПЛ, з урахуванням яких застосовується кримінальне процесуальне законодавство України.

Просить постанову про відмову у задоволенні клопотання від 20.10.2021 року, що винесена слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000140 від 20.10.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 364 КК України, скасувати.

Зобов`язати повноважного слідчого в кримінальному провадженні № 0000140: провести в розумні строки процесуальні (слідчі) дії, що зазначені у пунктах 1 і 2 прохальної частини клопотання потерпілої ОСОБА_4 , що датоване 05.09.2021 року.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримала в повному обсязі та просила суд її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги та просила суд в скарзі відмовити.

Заслухавши думку учасників судового процесу, перевіривши надані матеріали скарги, дослідивши додані докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий суд, а також на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно вимог ст. 2 КПК України, крім іншого, завданнями кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В положеннях ст. 7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності: розумність строків.

Відповідно до вимог ст. 9 КПК України, якою розкрито розуміння такої загальної засади кримінального провадження як «законність», під час кримінального провадження не лише суд та слідчий суддя, а й прокурор, керівник органу досудового розслідування та слідчий, зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
В судовому засіданні встановлено, що слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000140 від 20.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 384 КК України.

09.09.2021 року скаржник звернулася до слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 з клопотанням від 05.09.2021 року про припинення порушень законності і проведення процесуальних дій.
20.09.2021 року слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 прийнято постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 05.09.2021 року, посилаючись на те, що 17.09.2021 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою.
Відповідно до ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої, обмежуються під час досудового розслідування.

Стаття 304 КПК України, зазначає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого передбачені частиною першою ст. 303 цього кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

В свою чергу положеннями ст. 28 КПК України закріплено як одну із загальних засад кримінального провадження - розумні строки, відповідно до яких під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до положень ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки (ст.116 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй (ч. 2 ст. 220 КПК України).
Відповідно до ст. 40 КПК саме слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. З огляду на зазначене, саме слідчий зобов`язаний забезпечити належне здійснення досудового розслідування та сприяти недопущенню невиправданого затягування досудового розслідування.
В судовому засіданні встановлено, що 22 жовтня 2012 року ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_4 на постанову третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкаси) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві про відмову у визнанні потерпілою по кримінальному провадженню № 0000140 від 20.10.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 364 КК країни, задоволено.
Скасовано постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_8 від 17 вересня 2021 року по кримінальному провадженню № 0000140 від 20.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 384 КК України.
Відповідно до приписів ст. 220 КПК України, слідчий, керуючись ст.ст. 111, 112 цього Кодексу зобов`язаний повідомити заінтересованій особі про результати розгляду її клопотання або прийняте ним процесуальне рішення.

При повній або частковій відмові у задоволенні клопотання, слідчий обов`язково складає мотивовану постанову, де аргументує прийняте рішення. Така постанова має бути доведена до відома особи, що звернулась із клопотанням. З цією метою цій особі обов`язково вручається постанова, а у разі неможливості вручення її копії з об`єктивних причин, надсилається їй поштою.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, вона не містить достатнього обґрунтування прийнятого рішення про відмову у задоволенні клопотання, а лише посилання на постанову від 17.09.2021, яка на час розгляду скарги скасована, при цьому, слідчим не звернуто увагу на те, що в своєму клопотанні вказує скаржник. Відтак, необґрунтована відмова у задоволенні клопотання унеможливлює встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені ст. 91 КПК України, не сприяє виконанню завдань кримінального провадження за змістом ст.2 КПК України, зокрема щодо повного та неупередженого розслідування.

З огляду на зазначені обставини, приходжу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_4 на дії слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідування на рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, задовольнити частково.

Постанову про відмову у задоволенні клопотання від 20.09.2021 року, що винесена слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000140 від 20.10.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 364 КК України, скасувати.

Зобов`язати слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 від 05.09.2021 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № №0000140 від 20.10.2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1