Справа № 464/4479/21
пр.№ 1-кп/464/409/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2021 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000287 від 25.05.2021, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, із професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст.185, ч. 3 ст.185 КК України,

з участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 24.05.2021 близько 09:15 год., перебуваючи неподалік будинку №23 на вул. Морозній у м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в сховище, переслідуючи корисливі мотиви, скориставшись тим, що двері автомобіля марки «Mercedes», моделі «Sprinter 308», р.н. НОМЕР_1 , не зачинені на замок, проник у даний автомобіль, який був припаркований за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав особисте майно потерпілого ОСОБА_5 , а саме: сумку чорного кольору, вартістю 350 гривень, в якій знаходились: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 8 Space Black» із імеі: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , чорного кольору, вартістю 6 128 гривень 10 копійок, із сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_4 , банківська картка АТ КБ «Приватбанк» з номером НОМЕР_5 , видана на ім`я потерпілого, ключі від квартири в кількості 4 шт., вартістю 400 гривень, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Skoda Octavia А7», р.н. НОМЕР_6 , ключ від автомобіля марки «Skoda Octavia А7», вартістю 2 833 гривень, посвідчення водія виданого на ім`я ОСОБА_5 та грошові кошти в сумі 170 гривень, після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 9 881 грн. 10 коп.
Окрім цього, 24.05.2021 у період часу близько з 09:15 до 11:25 год. ОСОБА_3 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, утримуючи банківську картку АТ КБ «Приватбанк» з номером НОМЕР_5 , видану на ім`я ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що на банківській картці наявний чіп, тобто сервіс для здійснення безконтактних платежів без введення пін-коду, таємно викрав із вказаного карткового рахунку кошти в загальній суму 536,30 грн., шляхом здійснення оплати за товар.
Зокрема, 24.05.2021 близько 10:07 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину ТОВ «Овація», що по вул. Довженка, 2-4 у м. Львові, здійснив три оплати продукції на загальну суму 217 грн. В подальшому, близько 11:20 год., знаходячись у ТОВ «Аптека 24», що за адресою: м.Львів вул.Зубрівська, 38, здійснив дві оплати товару на загальну суму 291 грн. 50 коп. Окрім цього, цього ж дня в магазині «Продукти» оплатив товар на суму 22,80 грн. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 536 грн. 30 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст. 185 КК України та ч. 3 ст.185 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин кримінального провадження, викладених в обвинувальному акті. Надав пояснення про те, що 24.05.2021 близько 09.00 год. повертався додому та побачив припаркований автомобіль марки «Mercedes», моделі «Sprinter 308», р.н. НОМЕР_1 , у якому помітив сумку на пасажирському сидінні. Оскільки двері автомобіля були відчинені, проник у автомобіль та взяв сумку, у якій на його думку, були гроші. У сумці були гроші 170 грн. та інші речі потерпілого, зокрема і банківська картка, якою він розраховувався за придбаний товар. Дані крадіжки вчинив у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, оскільки на той час не був працевлаштований. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати. Окрім цього вказав, що шкоду потерпілому відшкодував.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд даного обвинувального акта без його участі, зазначивши, що обвинуваченим повністю відшкодовано завдану ним шкоду, а тому просить обвинуваченого суворо не карати.
На підставі вимог ст.325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого.
За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився дослідженням допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.
Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст.185 КК України.
Його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки такий вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище. Окрім цього, його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України є нетяжким злочином, а злочин, передбачений ч. 3 ст.185 КК України тяжкий.
Обвинувачений ОСОБА_3 згідно ст.89 КК України раніше не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується формально.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю даного злочину та добровільне відшкодування шкоди.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Відповідно до досудової доповіді провідного інспектора Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області від 19.10.2021 ОСОБА_6 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим є високий, а ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 середній. На думку органу пробації, виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини справи, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ОСОБА_3 слід визначити покарання в межах санкцій ч. 2 ст.185 та ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Крім того, при призначенні покарання, суд враховує положення ч. 1 ст. 70 КК України, відповідно до якої при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

При цьому, приймаючи до уваги вищенаведене, а також ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 статтю 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, так як його виправлення можливе без реального відбування покарання. Таке покарання, на думку суду, буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України, ч. 3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_3 - 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, покладені на нього судом.
На підставі ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази:
-компакт-диски формату DVD-R із відеозаписами із камер відеоспостереження, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити при таких;
-спортивну куртку синього (блакитного) кольору марки «Nike», темно-синю куртку марки «Cropp», сіро-червону спортивну куртку марки «Old Navy», чорні спортивні штани марки «Jako», чорні кросівки марки «Nike» повернути ОСОБА_3 .
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1