Провадження №: 1-кп/752/1155/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.01.2022 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження № 0001852, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Самара Російської Федерації, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня, не має на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб, одружений, працює водієм у Товаристві з обмеженою відповідальністю Обухівтранс, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторін та учасника кримінального провадження:

прокурорівОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілогоОСОБА_6
обвинуваченогоОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

09.07.2021 приблизно о 19 год 30 хв ОСОБА_3 рухався у світлий час доби по сухому, чистому, асфальтобетонному дорожньому покриттю у крайній правій смузі проїзної частини шосе Столичного зі сторони м. Києва у напрямку м. Обухів Київської області, керуючи технічно справним автобусом марки I-VAN, модель A07А1-60, державний номерний знак НОМЕР_1 , зі швидкістю приблизно 45-50 км/год.

У цей час, наближаючись до зупинки громадського транспорту під назвою Козин-2, у м. Києві, ОСОБА_3 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху, адже не дотримався безпечної дистанції та інтервалу з огляду на швидкість руху, дорожню обстановку, особливість здійснюваного перевезення і стану транспортного засобу (наявність значної кількості пасажирів в салоні автобусу), у результаті чого транспортний засіб I-VAN, модель A07А1-60, державний номерний знак НОМЕР_1 , своєю передньою частиною здійснив зіткнення з задньою частиною автомобіля марки Mercedes-Benz, модель Vitо, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який у свою чергу здійснив зіткнення із автомобілем марки Hyundai, модель Accent, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 .
Так, вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, установлюють обов`язок водія залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу, дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Внаслідок описаної дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні ушкодження, а пасажир автомобіля марки Mercedes-Benz, модель Vitо, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_6 (потерпілий) тяжке тілесне ушкодження.
Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, що доводиться висновками експертів та показаннями обвинуваченого.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження.

Обвинувачений добровільно визнав себе винуватим у повному обсязі висунутого проти нього звинувачення та просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього діяння, так як він повністю погоджується з встановленими органом досудового розслідування обставинами, що викладені в обвинувальному акті.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих що стосуються вирішення питання про долю речових доказів і судових витрат, експертних висновків, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження, та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, відповідно до положень чинного кримінального законодавства.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 надав покази, за змістом яких 09.07.2021 у вечірній час доби він виконував свої трудові обов`язки, а саме: рух по маршруту Розаліївка Київ, керував належним йому автобусом I-VAN (модель A07А1-60), державний номерний знак НОМЕР_1 , прямував з м. Києва у напрямку м. Обухова до с. Розаліївка. Дорожня обстановка була ускладнена через скупчення автомобілів, швидкість він тримав у межах дозволеного, приблизно 45-50 км/год. Перед собою бачив транспортний засіб Mercedes-Benz. У певний момент наблизився занадто близько до авто, що рухалося попереду (Mercedes-Benz), що й стало причиною зіткнення. Після зіткнення з`ясував, що скоїв наїзд на Mercedes-Benz, який, у свою чергу, стикнувся з автомобілем Hyundai. Інших поранених, окрім ОСОБА_6 на місці дорожньо-транспортної пригоди не було. На місце прибули співробітники поліції та швидка медична допомога. Потерпілому добровільно передав у присутності нотаріуса кошти на лікування та відшкодування його витрат, пов`язаних з розладом здоров`я в сумі 54000,00 грн.

Надаючи свої покази, ОСОБА_3 свою вину у порушенні Правил дорожнього руху, недотриманні безпечної дистанції та безпечного інтервалу, що призвело до заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому визнав, виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.
Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні, достатньо логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин, добровільності та істинності позиції.
Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-21/44549-ІТ від 22.09.2021, що складений на підставі постанови слідчого від 13.09.2021 про призначення судової автотехнічної експертизи, у дорожній обстановці, яка мала місце 09.07.2021 о 19 год 30 хв на шосе Столичному у м. Києві водій автобуса I-VAN A07А1-60, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_9 мав керуватися вимогами п. 13.1 Правил дорожнього руху України; з технічної точки зору у водіях цього водія наявна невідповідність вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху і причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди з технічної точки зору є невідповідність дій водія автобуса I-VAN A07А1-60, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до висновку експерта № 042-1244-2021 (експертиза розпочата 15.09.2021, закінчена 24.09.2021), що складений на підставі постанови слідчого від 13.09.2021 про призначення судово-медичної експертизи, під час первинно відомого звернення ОСОБА_6 за медичною допомогою 09.07.2021 о 20 год 15 хв у останнього виявлено відкриту травму обличчя: синці обох повік правого ока, перелом медіальної стінки правої орбіти, субкон`юктивальний крововилив правого ока, рана (проникаючого характеру, визначена клінічними лікарями як рвана) склери правого ока (на 3 години від лімбу, що простягається до місця прикріплення прямого м`яза, з відривом кореня райдужки та міліарного тіла з 1 до 6 годин), яка супроводжувалась випадінням та втратою внутрішньої тканини, частковим гемофтальмом, відшаруванням сітківки правого ока.
Згідно з висновком експерта потерпілому, з метою запобігання розвитку розшарування сітківки з лікувальною метою, 18.08.2021 було проведено оперативне втручання, а тому відповідно п. 2.1.6, п. г п. 2.1.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 № 6 таке тілесне ушкодження, за ступенем тяжкості, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Як зазначено судовим експертом з урахуванням відомих часових даних, обставин події, характеру виявленого тілесного ушкодження та окремих морфологічних складових є підстави вважати, що виявлене тілесне ушкодження утворилося від дії тупого/тупих предмету/предметів, можливо, внаслідок автомобільної травми (травми/пасажира у салоні автомобіля, який рухався, під час його зіткнення з перешкодою/іншим транспортним засобом) тобто 09.07.2021.
Керуючись внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Підстав для виходу за межі висувного обвинувачення чи його зміни не віднайдено.

У матеріалах справи міститься заява потерпілого ОСОБА_6 від 13.09.2021, що посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , у якій зазначено, що ОСОБА_3 добровільно сплатив на користь ОСОБА_6 54 000 (п`ятдесят чотири тисячі) грн витрат на лікування та на останній жодних матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має й мати не буде, з огляду на повне відшкодування витрат.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено. Уході судових дебатів потерпілий додатково підтвердив повне порозуміння з обвинуваченим та добровільність відшкодування ним понесених витрат на лікування, оперативне втручання, реабілітацію.

Отже, відсутність у потерпілого майнових та інших претензій до обвинуваченого доводиться його особистим підтвердженням та заявою від 13.09.2021.

У ході судових дебатів прокурор просила суд призначити покарання у виді 5-и років позбавлення волі із застосування приписів ст. 75 КК України та установленням іспитового строку, тривалістю в 3-и роки та з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 2-а роки.

Потерпілий під час судових дебатів просив не позбавляти обвинуваченого права керування транспортними засобами, доповів суду про те, що аварія відбулася у тянучці на виїзді з м. Києва, коли важно втримати належну дистанцію, тоді як дії ОСОБА_3 не мали умисного характеру і вже у перші дні після аварії останній самостійно знайшов ОСОБА_6 через соціальні мережі, прибув до лікарні, де виявив намір повністю відшкодувати шкоду, спричинену його здоров`ю і у подальшому добровільно передав 54000,00 грн.

Обвинувачений у судових дебатах та в останньому слові вибачився перед потерпілим, висловив жаль з приводу обставин, які спричинили розлад здоров`я ОСОБА_6 , клопотав перед судом про те, що б його не позбавляли права керування транспортним засобом, адже він є єдиним годувальником в сім`ї, його дружина не працює, має вади здоров`я (захворювання нижніх кінцівок), а водіння це його професія, як за місцем роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю Обухівтранс, так і у підприємницькій сфері.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд враховує кваліфікацію кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, щире каяття та сприяння у розкритті правопорушення; особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, середню освіту, а також його місці соціальні зв`язки (одружений, має двох дітей, користується повагою у трудовому колективі), те, що він працевлаштований та виявляє свідоме та відповідальне ставлення до суспільних цінностей, родини, роботи.

Обставин, які обтяжують покарання за ст. 67 КК України судом не встановлено.

Поряд з викладеним, при призначенні покарання суд приймає до уваги повне і добровільне відшкодування обвинуваченим витрат на лікування та компенсацію завданої шкоди, усвідомлення суспільної небезпечності вчиненого, осуд власної поведінки.

З огляду на викладене, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідно призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 4-и роки. При цьому суд знаходить можливим звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням у порядку приписів ст. 75 КК України та за покладенням на нього обов`язків за п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом судом не застосовується з мотивів того, що визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, у той час як додаткове покарання за ч. 2 ст. 286 КК України не видається виправданим у демократичному суспільстві для його застосування до ОСОБА_3 у цій справі у через те, що вчинене кримінальне правопорушення не спричинено зухвалими навмисними діями останнього, направленими проти конкретної особи, а також з огляду на те, що обвинувачений працює водієм у підприємстві, що надає послуги з перевезення, керування транспортними засобами є його єдиним видом діяльності, охоплюється трудовими обов`язками та становить фінансову опору родини.

Речовими доказами у кримінальному провадженні в установленому законодавством порядку визнано за постановою слідчого слідчого відділу Голосіївського районного управління Головного управління Національної поліції у м. Києві від 31.07.2021транспортний засіб I-VAN A07А1-60, державний номерний знак НОМЕР_1 , який з місця дорожньо-транспортної пригоди був переданий на зберігання ОСОБА_11 ; автомобіль Mercedes-Benz Vitо, державний номерний знак НОМЕР_2 , який з місця дорожньо-транспортної пригоди був переданий на зберігання ОСОБА_7 ; автомобіль Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_3 , який з місця дорожньо-транспортної пригоди був переданий на зберігання ОСОБА_8 . Зберігальні розписки про передання транспортних засобів долучені до матеріалів кримінального провадження.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до правил, передбачених ст. 100 КПК України.

У порядку ст. 124 КПК України на обвинуваченого покладаються документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведених експертних досліджень у загальній сумі 4788,96 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю 2 (два) роки.
Згідно з приписами ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведених експертних досліджень у сумі 4788 (чотири тисячі сімсот вісімдесят вісім) грн 96 коп.
Речові докази, а саме: транспортний засіб I-VAN A07А1-60, державний номерний знак НОМЕР_1 ; автомобіль Mercedes-Benz Vito, державний номерний знак НОМЕР_2 ; автомобіль Hyundai Accent державний номерний знак НОМЕР_3 залишити у володінні/користуванні/розпорядженні осіб, які на законних підстава ними володіють/користуються/розпоряджаються.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення за винятком підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України (щодо обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційноїскарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок проголошено 18.01.2022 після виходу суду з нарадчої кімнати, видалення до якої відбулося 17.01.2022.

Суддя ОСОБА_1