печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

20 червня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва Першого управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Державного бюро розслідувань, Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор третього відділу процесуального керівництва Першого управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Державного бюро розслідувань, Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно.

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження, вказує, що Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування, у кримінальному провадженні № 0001804 від 27.07.2018 за фактами незаконного поводження зі зброєю, переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю зброї вчинене за попередньою змовою групою осіб та одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 201,ч. 3 ст. 368 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється Генеральною прокуратурою України.

У засідання слідчий не з`явився звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання за його відсутністю, на задоволенні клопотання наполягає.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Так, Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування, у кримінальному провадженні № 0001804 від 27.07.2018 за фактами незаконного поводження зі зброєю, переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю зброї вчинене за попередньою змовою групою осіб та одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 201,ч. 3 ст. 368 КК України.

10.06.2019 року слідчим третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 в приміщенні службового кабінету № 802 Центрального апарату Державного бюро розслідувань, за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15 під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001804 від 27.07.2018 року проведено огляд зброї CZ Scorpion EVО3 S1 калібру 9х21 № С607511 та магазину для патронів до неї на нижній частині якого знаходиться маркування 9х19, які добровільно надав власник ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вказану зброю та магазин для патронів вилучено.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Так, статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

У відповідності до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК. України, з метою забезпечення збереження речових доказів допускається арешт майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Разом з тим, постановою слідчого третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 03.06.2019 року вказане майно, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001804 від 27.07.2018 року.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001804 від 27.07.2018 року, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва Першого управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Державного бюро розслідувань, Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на майно в частині заборони розпорядження та перероблення зброї CZ Scorpion EVО3 S1 калібру 9х21 № С607511 у кількості 1 одиниці та магазину для патронів на нижній частині якого міститься маркування 9х19 у кількості 1 штука, що було вилучене 10.06.2019 року під час проведення огляду в приміщенні службового кабінету № 802 Центрального апарату Державного бюро розслідувань, що за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії. Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1