Провадження №1-кс/523/4123/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2021 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про арешт майна, в матеріалах кримінального провадження №0000638 від 14.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно з 11.05.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в мережі інтернет познайомився та почав спілкування з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого здійснювався обмін фото та відео-матеріалами, які містять інформацію інтимного характеру та які в разі оприлюднення можуть принижувати честь та гідність особи, яка на них зображена. Через деякий час, приблизно наприкінці травня 2021 року за ініціативи ОСОБА_5 спілкування було припинено.
В подальшому, в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, точний час та дату в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, шляхом вчинення дій, пов`язаних із незаконною вимогою передачі чужого майна чи права на майно або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці, а саме фотографій інтимного характеру із зображенням потерпілого. Об`єктом свого злочинного наміру ОСОБА_6 визначила, майно потерпілого ОСОБА_5 .
Приступивши до реалізації свого злочинного наміру, приблизно наприкінці липня 2021 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_6 прибула до міста Одеса та оселилась у Суворовському районі міста в районі вулиці Сєрогодського, 3 (більш точну адресу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим). У вказаний час, перебуваючи у вище вказаному місці, ОСОБА_6 за допомогою мобільного додатку «Viber» зв`язалась з потерпілим та висунула незаконну вимогу щодо необхідності передачі їй грошових коштів в розмірі 4000 гривень, та повідомила, що у разі відмови потерпілого здійснити її незаконні вимоги, остання погрожувала розповсюдити серед близьких та знайомих інформацію, що може принизити честь та гідність потерпілого ОСОБА_5 , а саме фото- та відеоматеріали із зображеннями інтимного характеру за участі останнього при цьому погрожувала потерпілому, шляхом відправки вказаних фото- та відеоматеріалів до різноманітних установ та організацій, вчиняти перешкоди у подальшому працевлаштуванні потерпілого, який є моряком.
Так, потерпілий ОСОБА_5 сприйнявши незаконну вказану вимогу та погрозу, як реальну та побоюючись за свій авторитет, честь та гідність, а також можливу втрату роботи, яка є єдиним джерелом його доходу, не маючи іншого вибору, потерпілий 21.07.2021 погодився переказати на банківську картку НОМЕР_1 , оформлену на ім`я ОСОБА_6 , та в подальшому здійснив переказ грошових коштів в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень.
Після чого, ОСОБА_6 отримала від потерпілого грошові кошти у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень та розпорядилася отриманими незаконними коштами на власний розсуд.
В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, приблизно наприкінці серпня 2021 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, спрямованих на заволодіння майном, за допомогою мобільного додатку «Viber» знову зв`язалась з потерпілим та знову висунула йому незаконну вимогу щодо необхідності передачі їй грошових коштів в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень та з метою пригнічення волі потерпілого та прискорення отримання майна, висловила знову погрозу про розповсюдження інтимних фотографій потерпілого серед його близьких та знайомих, що може принизити честь та гідність потерпілого ОСОБА_5 , а саме фото- та відеоматеріали із зображеннями інтимного характеру за участі останнього, при цьому погрожувала потерпілому, шляхом відправки вказаних фото- та відеоматеріалів до різноманітних установ та організацій, вчиняти перешкоди у подальшому працевлаштуванні потерпілого, який є моряком.
Так, потерпілий ОСОБА_5 сприйнявши незаконну вказану вимогу та погрозу, як реальну та побоюючись за свій авторитет, честь та гідність, а також можливу втрату роботи, яка є єдиним джерелом його доходу, не маючи іншого вибору, потерпілий 10.08.2021 погодився переказати на банківську картку НОМЕР_1 , оформлену на ім`я ОСОБА_6 та в подальшому здійснив переказ грошових коштів в сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень.
Після чого, ОСОБА_6 отримала від потерпілого грошові кошти у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень та розпорядилася отриманими незаконними коштами на власний розсуд.
В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, приблизно на початку вересня 2021 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, спрямованих на заволодіння майном, за допомогою мобільного додатку «Viber» знову зв`язалась з потерпілим та знову висунула йому незаконну вимогу щодо необхідності передачі їй грошових коштів в розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень та з метою пригнічення волі потерпілого та прискорення отримання майна, висловила погрозу про розповсюдження інтимних фотографій потерпілого серед його близьких та знайомих, що може принизити честь та гідність потерпілого ОСОБА_5 , а саме фото- та відеоматеріали із зображеннями інтимного характеру за участі останнього, при цьому погрожувала потерпілому, шляхом відправки вказаних фото- та відеоматеріалів до різноманітних установ та організацій, вчиняти перешкоди у подальшому працевлаштуванні потерпілого, який є моряком.
Так, потерпілий ОСОБА_5 сприйнявши незаконну вказану вимогу та погрозу, як реальну та побоюючись за свій авторитет, честь та гідність, а також можливу втрату роботи, яка є єдиним джерелом його доходу, не маючи іншого вибору, потерпілий погодився переказати грошові кошти ОСОБА_6 . У зв`язку з відсутністю грошових коштів на банківській картці у потерпілого, ОСОБА_5 переказав грошові кошти за допомогою його дружини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка здійснила два перекази грошових коштів, а саме: 15.09.2021 здійснила переказ грошових коштів на банківську картку НОМЕР_2 , оформлену на ім`я ОСОБА_6 в сумі 4900 (чотири тисячі дев`ятсот) гривень та 23.09.2021 здійснила переказ на банківську картку НОМЕР_2 , оформлену на ім`я ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 4950 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень.
Після чого, ОСОБА_6 отримала від потерпілого грошові кошти у розмірі 4900 (чотири тисячі дев`ятсот) гривень та 4950 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень та розпорядилася отриманими незаконними коштами на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 17500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) гривень.
08.10.2021 слідчим проведено огляд предмета добровільно виданого свідком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в ході якого вилучено:
?Мобільний телефон марки LG в корпусі чорного кольору, імей: НОМЕР_3 разом з кабелем живлення які опечатано до номерного полімерного пакету НП №INZ2106235.
08.10.2021 слідчим СВ Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 винесено постанову про визнання в якості речового доказу вилученого мобільного телефону марки LG в корпусі чорного кольору, імей: НОМЕР_3 .
Прокурор в ході розгляду підтримав клопотання, просив його задовольнити, посилаючись, що майно було вилучено в ході обшуку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
На підставі ч. 2 вищевказаної норми, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3)є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4)одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.
Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні. Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучене є доказами злочину.
Враховуючи те, що майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, суд прийшов до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 32, 98, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про арешт майна, в матеріалах кримінального провадження №0000638 від 14.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт майна в рамках кримінального провадження №0000638 від 14.09.2021, а саме мобільний телефон марки LG в корпусі чорного кольору, імей: НОМЕР_3 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1