Провадження № 11-сс/4820/502/21
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2021 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5

з участю: скаржника ОСОБА_6 ,

захисника скаржника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника скаржника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 серпня 2021 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький, невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення прокурором ОСОБА_10 та слідчим ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365, 366, 367, 396 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні його скарги.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 22.02.2021 року, оскільки така заява не містить відомостей про кримінальне правопорушення та про особу, яка могла його вчинити.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник скаржника адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу, зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницький, внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень відповідно до заяви ОСОБА_6 від 22.02.2021 року.

Ухвалу слідчого судді вважає незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України.

На його думку, слідчий суддя не врахував, що уповноваженою особою ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницький, допущена бездіяльність, оскільки вказана особа зобов`язана прийняти і зареєструвати його заяву про вчинення кримінального правопорушення. Однак, вказані вимоги не виконані. Відмова в прийняті такої заяви не допускається.

Вказує, що процесуальні рішення сторони обвинувачення, що стали підставою для засудження завідомо невинного є підставою для притягнення службових осіб до кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення скаржника ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_12 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти такої, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 п. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_6 в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Так, положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається із матеріалів провадження, на адресу ТУ ДБР, розташованого в місті Хмельницькому, надійшла заява ОСОБА_6 від 22.02.2021 року, в якій останній просив внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 365, 366, 367, 396 КК України, які, на його думку, були вчинені слідчим ОСОБА_11 та прокурором ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0000208.

Заяву обґрунтував тим, що під час здійснення досудового розслідування у

кримінальному провадженні № 0000208, за яким його засуджено за ст.ст. 115, 135 КК України до довічного позбавлення волі, вказаними особами не досліджено усіх обставин справи, зокрема: не встановлено особу, яка знаходилась на місці події 14.12.2016 року, допущено перевищення службових повноважень. Прокурором та слідчим сфабриковано матеріали досудового розслідування, у зв`язку з чим його безпідставно притягнуто до відповідальності за злочин, який він не вчиняв.

Вказана заява зареєстрована ТУ ДБР у м. Хмельницькому 22.02.2021 року.

За результатами розгляду зазначеного звернення за підписом начальника Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Хмельницькому М. Борусовського заявнику ОСОБА_6 надіслана відповідь (лист № А-900/14-01-01-21 від 02.03.2021 року), в якій вказано, що заява скаржника не є заявою про вчинене кримінальне правопорушення в розумінні ст. 214 КПК України, а відомості, які в ній викладені, не містять обставин, що вказують на ознаки складу злочину і які б свідчили про вчинення злочину. У зв`язку з цим відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не погоджуючись із такою відповіддю, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою.

При розгляді такої слідчий суддя правильно врахував вищенаведені положення закону та прийшов до обґрунтованого висновку, що подана ОСОБА_6 заява про вчинення злочину не містить відомостей про кримінальне правопорушення та про особу, яка могла його вчинити.

Аргументи заяви про можливе вчинення слідчим та прокурором кримінальних правопорушень ґрунтуються на його суб`єктивній незгоді із діями представників сторони обвинувачення, які реалізовуючи власні повноваження, визначені КПК України, здійснювали досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий та прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Ініціювання кримінального переслідування особи, яка здійснює досудове розслідування у ньому та діє у межах повноважень, суперечить вимогам кримінального процесуального закону та є необґрунтованим застосуванням заходу кримінально правового примусу.

За таких обставин, уповноважена особа ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницький, прийшла до правильного висновку про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 22.02.2021 року. Отже, слідчий суддя правильно відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 .

З таким висновком слідчого судді погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Посилання на те, що в діях прокурора ОСОБА_13 та слідчого ОСОБА_11 наявний склад кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365, 366, 367, 396 КК України, оскільки під час досудового розслідування останні приймали процесуальні рішення, які стали підставою для засудження завідомо невинного ОСОБА_6 , не заслуговують на увагу суду.

Так, з наведеного вбачається, що сторона захисту ставить під сумнів обставини, встановлені органом досудового розслідування та судами першої, апеляційної інстанцій під час розгляду кримінального провадження № 000208 щодо ОСОБА_6 , які були перевірені в частині правильності застосування норм матеріального права і дотримання норм процесуального права касаційною інстанцією, яким була надана відповідна правова оцінка.
Так, вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.09.2017 року ОСОБА_6 засуджено за п.п. 1, 2, 4 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 135 КК України до довічного позбавлення волі. Під час ухвалення вказаного рішення судом надана оцінка доказам, в тому числі запереченням винуватості ОСОБА_6 , які відхилено через суперечливість іншим дослідженим доказам.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 10.01.2018 року вирок залишений без змін.

Постановою Верховного Суду від 06 червня 2019 року вказані рішення в частині доведеності вини та правильності кваліфікації дій також залишені без змін.

Отже, з наведеного не вбачається наявність в діях прокурора та слідчого ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365, 366, 367, 396 КК України.
Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали є безпідставними.

Отже, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 серпня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4