УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000506 від 12.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Як вбачається з клопотання, другим слідчим відділом ТУ ДБР у м. Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000506 від 12.10.2021 за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Одеської митниці та Держприкордонслужби України, які в інтересах третіх осіб сприяли у незаконному контрабандному експортному переміщенні через митний кордон України підакцизних товарів (цигарок) до країн ЄС.
Установлено, що 11.10.2021 на території Угорщини компетентними митними органами у вантажі, що експортувався з України (ЕМД типу ЕК1010РР № UA700030/2021/001444), а саме у пакуваннях типу слінг-бег, у яких повинна була знаходитись кухонна сіль, виявлено незадекларований товар тютюнові вироби (цигарки), у кількості 500 коробів, приховані серед мішків з сіллю, виробництва Львівської тютюнової фабрики.
Пропуск зазначеної партії товару здійснювався в зоні діяльності МП «Ізмаїл» Одеської митниці, які здійснювали відносно зазначеної партії товару заходи митного контролю, а також зобов`язані були належним чином перевірити сдовою командою документи, сформувати суднові справи та вжити інших заходів щодо унеможливлення контрабандного переміщення через митний кордон України підакцизних товарів.
Оскільки вилучена в Угорщині партія контрабандного товару є дуже великою (500 коробів, або 250 000 пачок), та у зазначених масштабах її приховане навантаження на баржу та перевезення потребувало б відповідних дій та бездіяльності з боку службових осіб Одеської митниці, в їх діях вбачається ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Крім того, на виконання доручення слідчого було встановлено, що невстановленими на теперішній час особами, які залучені до протиправної схеми з експортного переміщення товарів з приховуванням від митного контролю, на території складів ТОВ «Ньюенерджі» (, юридична адреса: м. Одеса, проспект Шевченка, 4-А, фактична адреса: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, 296, та Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, 296-Б) зберігаються підакцизні товари тютюнові вироби, які готуються до відправки в країни ЄС з приховуванням від митного контролю за аналогічною схемою, за сприяння службових осіб Одеської митниці.
Установлено, що зазначені тютюнові вироби учасниками протиправної схеми було заплановано перемістити через митний кордон України з ухиленням від митного контролю з приховуванням серед експортного вантажу (зокрема надання такому товару зовнішнього вигляду товарів іншої групи харчових продуктів, товарів широкого вжитку тощо) без надання відповідних товаро-супровідних документів та сплати обов`язкових митних платежів та зборів.
Також установлено, що через обізнаність правоохоронних органів про існування такої протиправної схеми, реальні власники зазначеного вище вантажу, з метою приховання своєї протиправної діяльності та знищення доказів, що можуть підтвердити існування такої протиправної схеми, мали намір найближчим часом приховати зазначений товар шляхом таємного вивезення з зони митного контролю вантажними транспортними засобами, приховавши тютюнові вироби серед інших товарів.
Оскільки до зазначеної протиправної схеми з експортного переміщення підакцизних товарів (тютюнових виробів) ймовірно причетні співробітники Одеської митниці та Держприкордонслужби України, які сприяють у такому переміщенні товарів, існувала реальна необхідність у вжитті невідкладних слідчих дій, спрямованих на фіксацію обставин вчинення злочину та забезпеченню виявлення та вилучення речових доказів у кримінальному провадженні, яким загрожує знищення або приховання.
З метою врятування майна, а саме підакцизних товарів, які до цього готувались до контрабандного переміщення, слідчими другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Миколаєві у порядку ст. 233 КПК України проведено обшук складських приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких є ТОВ «Ньюенерджі»(, юридична адреса: м. Одеса, проспект Шевченка, 4-А, фактична адреса: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, 296, та Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, 296-Б).
У ході проведення обшуку у складському приміщенні виявлено та вилучено понад 3561 коробів цигарок без марок акцизного збору (1 755 100 пачок) торгових марок «Marvel», «Lifa», «Compliment», «NZ», «Rothmans» та інші, при цьому виявлені тютюнові вироби були підготовлені до контрабанди шляхом поміщення до слінг-бегів для перевезення солі кухонної харчової, та приховані під мішками із відповідною продукцією.
У ході досудового розслідування установлено, що згідно наданих документів, зазначене приміщення орендував ФОП ОСОБА_5 у ТОВ «Ньюенерджі».
У той же час, у зазначеному складі перебували слінг-беги із сіллю, яка повинна була бути під митним забезпеченням, належала ТОВ «Ньюенерджі» та підлягала оформленню у митному пункті пропуску «Ізмаїльський морський торгівельний порт» МП «Ізмаїл» Одеської митниці.
За результатом інформування про виявлені порушення норм Митного кодексу України в частині переміщення товару під митним забезпеченням проінформовано Одеську митницю, та 13.10.2021 інспектором оперативного відділу № 4 управління боротьби з контрабандою та порушення митних правил Одеської митниці відносно заступника директора ТОВ «Ньюенерджі» складено протокол про порушення митних правил № 4080/50000/21 від 13.10.2021.
Таким чином, на теперішній час установлено, що групою осіб організовано канал експортного контрабандного переміщення через митний кордон України підакцизних товарів (тютюнових виробів) без марок акцизного збору, з приховуванням від митного та прикордонного контролю шляхом поміщення до пакувань з товарами промислової та продовольчої групи (різних різновидах солі), з подальшим переправленням до портів країни ЄС водним транспортом з порту Ізмаїл, та реалізацією у країнах ЄС з ухиленням від оподаткування.
До вказаної злочинної схеми входять, зокрема, службові особи Одеської митниці, у тому числі митного посту «Ізмаїл», які своїми діями та бездіяльністю дозволяють порушувати режим митного забезпечення товару (різних різновидах солі) під час експедирування солі від заводу виробника (ДП «Артемсіль») до порту відгрузки такого товару, та декларування товару у митних підрозділах.
У ході досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, проведено обшуки у адміністративній будівлі Одеської митниці, розташованого за адресою: м. Одеса. вул. Івана та Юрія Лип, 21.
У ході обшуку, що проведено за адресою: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21а, заступником начальника Одеської митниці ОСОБА_6 видано документи, перелік яких міститься у клопотанні.
Вказані документи містять у собі інформацію щодо створення зони митного контролю на території ТОВ «Ньюенерджі» у м. Ізмаїл Одеської області, інформацію щодо прийнятих посадовими особами Одеської митниці рішень про надання ТОВ «Ньюенерджі» дозволу про перегрупування товарів, про підстави прийняття таких рішень та їх виконавців, а також про положення внутрівідомчих нормативно-правових актів, на підставі яких вони прийняті, що є предметом доказування та досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000506.
Крім того, виключно зазначені документи містять інформацію про службових осіб Одеської митниці, що приймали відповідні рішення.
Приймаючи до уваги, що вищезазначені матеріальні об`єкти, зберегли на собі обставини вчинення кримінального правопорушення, а також містять інші відомості, які можуть бути використанні, як доказ факту та обставин вчиненого злочину, такі документи являються речовими доказами у кримінальному провадженні.
У ході досудового розслідування з метою збереження та запобігання знищення вилученого майна виникла необхідність у накладенні арешту на нього з огляду на наступне.
2. Позиції учасників в судовому засіданні при розгляді клопотання.
Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Представник Одеської митниці в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Як вбачається з клопотання, встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення ймовірно мають відношення службові особи Одеської митниці, які своїми діями та бездіяльністю ймовірно дозволяють порушувати режим митного забезпечення товару (різних різновидах солі) під час експедирування солі від заводу виробника (ДП «Артемсіль») до порту відгрузки такого товару, та декларування товару у митних підрозділах.
Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку від 29.11.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді, був проведений обшук в адміністративній будівлі Одеської митниці за адресою: м. Одеса. вул. Івана та Юрія Лип, 21, під час проведення якого були вилучені документи, перелік яких міститься у клопотанні.
Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені документи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, відомості щодо митного оформлення товару ТОВ «Ньюнерджі», інформацію щодо прийнятих рішень посадовими особами митного посту про надання дозволу.

Як вбачається з постанови про визнання речовими доказами від 29.11.2021 року, вилучені під час проведення обшуку речі та документи визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000506 від 12.10.2021 року.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій з вказаним майном.

3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі та документи можуть бути використані в якості речових доказів в рамках даного кримінального провадження.
При цьому, оскільки такі речі та документи можуть містити відповідну доказову інформацію в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик її можливого знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні речі та документи.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000506 від 12.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене у ході обшуку в адміністративній будівлі Одеської митниці, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21а, а саме на:

- матеріали перевірки з окремих питань, проведеної на виконання наказу Одеської митниці №322 від 02.11.2021, прошиті та пронумеровані на 172 арк.;

- копія рішення про створення зони митного контролю №50000/0716 від 25.06.2021 на 2 арк.;

- копія рішення про створення зони митного контролю від 23.01.2020 №50000/0500 на 2 арк.;

- копія рішення про створення зони митного контролю від 23.01.2020 №50000/0525на 2 арк.;

- копія наказу Одеської митниці від 03.01.2021 №148на 2 арк.;

- копія журналу реєстрації рішень про створення зон митного контролю Одеської митниці Держмитслужби на 5 арк.;

- копія журналу реєстрації рішень про створення зон митного контролю Одеської митниці ДФС на 3арк.;

- копія наказу АМПУ №160 від 04.09.2015 на 3 арк.;

- копія листа ТОВ «Ньюенерджі» вих.№67 від 20.10.2021 з додатками на 5арк.;

- копія листа Одеської митниці вих. №7.10-4/28.9 від 20.10.2021 на 1 арк.;

- копія листа ТОВ «Ньюенерджі» вих. №71 від 27.10.2021 з додатками на 4арк.;

- роздруківка митної декларації РР №UА700030/2021/1444 на 4 арк.;

- роздруківка митної декларації EK10AA№UА500370/2021/200531 з додатками на 11арк.;

- копія протоколу про порушення митних правил №4812/50000/21 від 31.10.2021 на 17 арк.;

- копія протоколу про порушення митних правил №4080/50000/21 від 13.10.2021 на 19арк.;

- завірена копія документів особової справи ОСОБА_7 на 30 арк.;

- завірена копія документів особової справи ОСОБА_8 на 26арк.;

- завірена копія документів особової справи ОСОБА_9 на 26 арк.;

- завірена копія документів особової справи ОСОБА_10 на 16 арк.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1