Житомирський апеляційний суд
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника - адвоката ОСОБА_7 ,
власника майна ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 17 січня 2022 року,
в с т а н о в и в:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000458 від 08.10.2021 вилучене в ході проведення обшуку приміщень, що розміщені на другому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі, й на майно на речі та документи, які належать ОСОБА_8 : - ноутбук марки «DELL» S/N : 7YG4L52; - 2 USB - флешки, а саме: USB-флешка «VERICO» та USB-флешка «Blaze В20»; - документи, а саме: акт технічного стану т/з датований 19.06.2020 без № на автомобіль «SKODA FABIA» 2007 р., без підписів; - договір комісії №02.01.1900 від 19.06.2020 на авто «SKODA FABIA» в 2-х прим.; - договір купівлі-продажу т/з №5675/20/014055 від 11.08.2020 на авто «DACIA» д.н.з. НОМЕР_1 з печаткою «Глобалнет сервіс»; - заява ОСОБА_10 від 18.12.2020; - договір купівлі-продажу т/з №167 від 18.12.2020, - договір комісії №167 від 18.12.2020, - акт огляду реалізованого т/з №962/20/001118 від 18.12.2020, - довіреність НОЕ 572280, - довіреність НОЕ 893414, - копія паспорта ОСОБА_8 , - копія тех.паспорту, щодо т/з - мопеду «М-72» 1958 р.в., - копія особистих документів громадян: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; - мобільний телефон HUAWEI, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 із СІМ картами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 ; - грошові кошти в сумі 100 дол. США; - грошові кошти в сумі 30368 грн. номіналами: по 1000 грн. - 2 шт.; по 500 грн. - 39 шт.; по 200 грн. - 32 шт.; по 100 грн. - 15 шт.; по 50 грн. - 13 шт.; по 20 грн. - 6 шт.; по 10 грн. - 5 шт.; по 5 грн. - 14 шт.; по 2 грн. - 8 шт.; по 1 грн. - 9 шт.; та металеві гроші в сумі 53 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на майно вилучене в ході проведення обушку приміщень, що розміщені на другому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на речі та документи, які належать ОСОБА_8 : - ноутбук марки «DELL» S/N : 7YG4L52; -2 USB - флешки, а саме: USB-флешка «VERICO» та USB-флешка «Blaze В20»; - документи, а саме: акт технічного стану т/з датований 19.06.2020 без № на автомобіль «SKODA FABIA» 2007 р., без підписів; договір комісії №02.01.1900 від 19.06.2020 на авто «SKODA FABIA» в 2-х прим.; договір купівлі-продажу т/з №5675/20/014055 від 11.08.2020 на авто «DACIA» д.н.з. НОМЕР_1 з печаткою «Глобалнет сервіс»; .заява ОСОБА_10 від 18.12.2020; договір купівлі-продажу т/з №167 від 18.12.2020, договір комісії №167 від 18.12.2020, акт огляду реалізованого т/з №962/20/001118 від 18.12.2020, довіреність НОЕ 572280, довіреність НОЕ 893414, копія паспорта ОСОБА_8 , копія тех.паспорту, щодо т/з - мопеду «М-72» 1958 р.в., копія особистих документів громадян: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; - мобільний телефон HUAWEI , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 із СІМ картами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 ; - грошові кошти в сумі 100 дол.США;- грошові кошти в сумі 30368 грн. номіналами: по 1000 грн. - 2 шт.; по 500 грн. - 39 шт.; по 200 грн. - 32 шт.; по 100 грн. - 15 шт.; по 50 грн. - 13 шт.; по 20 грн. - 6 шт.; по 10 грн. - 5 шт.; по 5 грн. - 14 шт.; по 2 грн. - 8 шт.; по 1 грн. - 9 шт.; та металеві гроші в сумі 53 грн.
При цьому, звертає увагу на те, що в слідчого судді не було законних підстав для накладення арешту на все майно, яке вилучене 22.12.2021 у приміщенні із вивіскою «Автономера», яке орендує ФОП ОСОБА_15 . Так, в ході зазначено обушку, були вилучені грошові кошти, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, зокрема, ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 22.12.2021 у справі №296/10220/21 не надавався дозвіл на вилучення грошових коштів у суб`єктів господарювання, які здійснюють свою діяльність на 2-му поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 . Посилаючись на зазначене, наголошує на відсутності підстав для вилучення грошових коштів у ФОП ОСОБА_15 та гр. ОСОБА_8 , в свою чергу, та обставина, що в приміщенні знаходилися кошти на час обшуку не є підставою для накладення на них арешту як на речовий доказ. Звертає увагу, що дослідження вилучених коштів в якості речових доказів не здатне привести до доказування будь-яких обставин вчиненого правопорушення, факт знаходження коштів у помешканні, яке орендує ФОП ОСОБА_15 , не свідчить про належність цих коштів до осіб про які зазначено в ухвалі слідчого судді, а також не свідчить про те, що ці кошти набуті кримінально-протиправним шляхом. Наголошує, що за таких обставин грошові кошти в приміщенні «Атономера», що орендує ФОП ОСОБА_15 , були вилученні незаконно та без достатніх на те правових підстав.
Звертає увагу, що при цьому слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання прокурора про арешт коштів в сумі 25950 грн., однак, із незрозумілих підстав задовольнив клопотання та наклав арешт на кошти в сумі 100 дол.США та 30368 грн., звертаючи увагу, що вище зазначені купюри (грошові кошти в сумі 100 дол.США та 30368 грн.) не можуть розглядатись у якості речових доказів в розумінні статті 98 КПК України.
Наголошує, що документи, інші речі та майно, що вилучені під час обшуку до визначених в ухвалі суб`єктів господарювання не мають жодного відношення, не містять про них жодної згадки, не обумовлені взаємовідносинами із ними. Так, в ухвалі про проведення обшуку були чітко визначені суб`єкти господарювання, які в незаконний спосіб здійснюють оптову та роздрібну торгівлю та оформлення відповідних документів на реалізацію транспортних засобів та їх складових частина, разом з цим, ФОП ОСОБА_15 та ОСОБА_8 жодного відношення до вказаних суб`єктів не мають. Діяльність ФОП ОСОБА_15 пов`язана із виготовленням дублікатів автономерів. Приміщення «Автономера», де проводився обшук, перебуває в оренді ФОП ОСОБА_15 на підставі договору оренди нерухомого майна №30 від 28.02.2021 із ТОВ «Житомир-Авто». Водночас гр. ОСОБА_8 надає послуги ФОП ОСОБА_15 на підставі договору підряду в частині виготовлення дублікатів автономерів із використанням обладнання ФОП ОСОБА_15 . Наголошує, що із долучених прокурором до клопотання матеріалів, в тому числі витягу ЄРДР, не зрозуміло яке відношення ФОП ОСОБА_15 та гр. ОСОБА_8 мають до цього кримінального провадження, оскільки вказані особи в матеріалах кримінального провадження - не згадуються.
Крім того, в прокурора були відсутні будь-які об`єктивні відомості, що ФОП ОСОБА_15 та гр. ОСОБА_8 входять до організованої злочинної групи діяльність яких пов`язана із укладенням договорів купівлі-продажу транспортних засобів за заниженою вартістю, а також їх діяльність пов`язана мінімізацією сплати обов`язкових зборів та податків шляхом виготовлення та використання підробних документів. Навпаки, під час розгляду клопотання представником власника майна надавались пояснення про те, що діяльність ФОП ОСОБА_15 та гр. ОСОБА_8 є законною і полягає у виготовленні дублікатів номерів для транспортних засобів, які проводяться ФОП ОСОБА_15 . На підтвердження цих пояснень були надані копії відповідних документів. Вказані обставини слідчим суддею були проігноровані, будь-яка оцінка їм не надавалась.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення власника майна ОСОБА_8 та його представника - адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційний доводів захисника, перевіривши матеріали судового провадження відповідно до вимог ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу №1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу №1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004 року).
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно із п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч.3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна і можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Як встановлено судом апеляційної інстанції за результатами перевірки матеріалів провадження, ці вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею не дотримано.
У відповідності до матеріалів судового провадження №296/10907/21, в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000458 від 08.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України.
В межах досудового розслідування цього кримінального провадження, в період часу з 16:27 год. 22.12.2021 по 14:41 год. 24.12.2021, на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира №296/296/10220/21 (1-кс/296/3574/21) від 09.12.2021, проведено обшук приміщень, що розміщені на другому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ПАТ «Житомир-Авто», а саме: 1) в кабінеті, де знаходиться робоче місце ОСОБА_16 , в якому виявлено та вилучено відповідні речі; 2) в кабінеті за місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_15 (РНОКПП НОМЕР_6 ), в якому на момент обшуку знаходився менеджер ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_17 . В даному кабінеті виявлено та вилучено відповідні речі; 3) в приміщенні ТСЦ МВС № 1841, а саме в службовому приміщенні, яке використовується як архів, виявлено та вилучено документі.
Постановою від 24.12.2021 слідчого СУ ГУНП в Житомирській області вилучені під час обшуку речі та документи визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000458 від 08.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України (а.п.108-136).
Прокурор в кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням про арешт майна у вище зазначеному кримінальному провадженні (а.п.1-34).
До клопотання прокурором додано: витяг з ЄРДР з якого убачається, що 08.10.2021 було зареєстровано кримінальне провадження №0000458 від 08.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України (а.п.35); рапорти (а.п.36-37, 64-68); інформація відносно ФОПів (а.п.51-61); протоколи допиту свідка (а.п.70-73); протокол огляду місця події від 16.11.2021 (а.п.74-78); ухвала слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 09.12.2021 (а.п.78-79); протокол обшуку від 22.12.2021 (а.п.80-107); постанову від 24.12.2021 про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів (а.п.108-136); тощо.
За результатами розгляду вище зазначеного клопотання слідчого, слідчим суддею постановлена оскаржувана ухвала.
Апеляційний суд вважає, що визначені процесуальним законом підстави для накладення арешту майно вилучене в ході проведення обшуку приміщень, що розміщені на другому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні із вивіскою «Автономера», яке орендує ФОП ОСОБА_15 , у тому числі і речі, що належать ОСОБА_8 , відсутні.
На переконання апеляційного суду, посилаючись у клопотанні, що вилучене майно в цій частині є речовим доказом у кримінальному провадженні 0000458 від 08.10.2021 та наявні підстави, передбачені ст.170 КПК України, для його арешту, прокурор повинен був зібрати і надати слідчому судді достатні на цьому етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.
Між тим, жодних доказів того, що вилучене майно, яке належить ФОП ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , є предметом та доказом у даному кримінальному провадженні, в матеріалах провадження не містяться. Не приведені такі докази і в клопотанні прокурора, що свідчить про безпідставність вказаних тверджень органу досудового розслідування. Крім того, як вважає суд апеляційної інстанції у клопотанні не було доведено необхідність накладення арешту на майно, яке належить ФОП ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , вилученого в ході огляду місця події 03.03.2021, конкретно не вказано підставу для накладення арешту, а лише формально викладено зміст ч.2 ст.167 КПК України.
Як встановлено в суді апеляційної інстанції приміщення «Автономера», де проводився обшук 22.12.2021, перебуває в оренді ФОП ОСОБА_15 на підставі договору оренди нерухомого майна №30 від 28.02.2021 із ТОВ «Житомир-Авто». При цьому, ОСОБА_8 надає послуги ФОП ОСОБА_15 на підставі договору підряду в частині виготовлення дублікатів автономерів із використанням обладнання ФОП ОСОБА_15 (а.п.153-161)
При цьому, у відповідності до ухвали слідчої судді Корольовського районного суду м.Житомира від 09.12.2021 у справі №296/10220/21 надано дозвіл групі слідчих, визначеній для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000458 від 08.10.2021, на проведення обшуку приміщень, що розміщені на другому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ПАТ «Житомир-Авто» та суб`єктів господарювання - ФОП ОСОБА_16 , ТОВ «Автомото-сервіс», ПП «Глобалнет-Сервіс», ТОВ «Вест Стандарт», ТОВ «Автоплюс К, ЖФ ТОВ «Автоплюс К», ФОП ОСОБА_18 , ФОП ОСОБА_19 , БФ ТОВ «Автоплюс К», ФОП ОСОБА_20 , філія ТОВ «Авто-арсенал» в м. Житомирі.
Відповідного дозволу на проведення обшуку приміщення, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , яке орендує ФОП ОСОБА_15 , як і такого суб`єктів господарювання - ФОП ОСОБА_15 , вище зазначеним рішенням слідчого судді органу досудового розслідування не надавалось. При цьому, відсутні в матеріалах провадження, як не надані й апеляційному суду, інші будь-які процесуальні рішення слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку вище зазначеного приміщення та суб`єкта господарювання.
Одночасно, апеляційний суд також звертає увагу на те, що у відповідності до витягу з ЄРДР - 08.10.2021 було зареєстровано кримінальне провадження №0000458 від 08.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України (а.п.35), порушене відносно відповідних суб`єктів господарювання, які в незаконний спосіб здійснюють оптову та роздрібну торгівлю та оформлення відповідних документів на реалізацію транспортних засобів та їх складових частина.
Однак з наданого витягу, не зрозуміло, яке відношення ФОП ОСОБА_15 та ОСОБА_8 мають до вказаного кримінального провадження. В матеріалах провадження фактично відсутні належні дані на підтвердження факту порушення кримінального провадження саме по факту незаконної діяльності вище зазначених суб`єктів господарювання.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено правову підставу та мету для накладення арешту на майно, передбачені п.1 ч.2 ст.170 КПК України.
У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Разом з тим, у клопотанні жодним чином не обґрунтована потреба досудового розслідування, яка виправдовує ступінь втручання у права і свободи власників майна ФОП ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , які не є підозрюваними та не мають процесуального статусу у даному кримінальному провадженні.
Отже, при розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею не дотримані вимоги ч.1 ст.175, ч.ч.2, 4 ст.173 КПК України.
Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.
Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що відповідно до ст.132 КПК України, прокурором не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які орган досудового розслідування вказує у клопотанні про арешт майна в цій частині, а слідчий суддя, відповідно до положень ст.94 КПК України, належним чином не оцінив їх з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
Жодні твердження апеляційної скарги прокурором в судовому засіданні апеляційного суду не спростовані.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню в частині накладення арешту на майно, яке належать останньому, з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою необхідно відмовити в задоволенні клопотання прокурора в цій частині.
При цьому, згідно ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі вилучене майно.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 17 січня 2022 року в частині накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000458 від 08.10.2021 вилученого в ході проведення обшуку приміщень, що розміщені на другому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_8 : - ноутбук марки «DELL» S/N : 7YG4L52; - 2 USB - флешки, а саме: USB-флешка «VERICO» та USB-флешка «Blaze В20»; - документи, а саме: акт технічного стану т/з датований 19.06.2020 без № на автомобіль «SKODA FABIA» 2007 р., без підписів; - договір комісії №02.01.1900 від 19.06.2020 на авто «SKODA FABIA» в 2-х прим.; - договір купівлі-продажу т/з №5675/20/014055 від 11.08.2020 на авто «DACIA» д.н.з. НОМЕР_1 з печаткою «Глобалнет сервіс»; - заява ОСОБА_10 від 18.12.2020; - договір купівлі-продажу т/з №167 від 18.12.2020, - договір комісії №167 від 18.12.2020, - акт огляду реалізованого т/з №962/20/001118 від 18.12.2020, - довіреність НОЕ 572280, - довіреність НОЕ 893414, - копія паспорта ОСОБА_8 , - копія тех.паспорту, щодо т/з - мопеду «М-72» 1958 р.в., - копія особистих документів громадян: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; - мобільний телефон HUAWEI, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 із СІМ картами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 ; - грошові кошти в сумі 100 дол. США; - грошові кошти в сумі 30368 грн. номіналами: по 1000 грн. - 2 шт.; по 500 грн. - 39 шт.; по 200 грн. - 32 шт.; по 100 грн. - 15 шт.; по 50 грн. - 13 шт.; по 20 грн. - 6 шт.; по 10 грн. - 5 шт.; по 5 грн. - 14 шт.; по 2 грн. - 8 шт.; по 1 грн. - 9 шт.; та металеві гроші в сумі 53 грн., - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 в частині накладення арешту на майно вилучене в ході проведення обшуку приміщень, що розміщені на другому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 , а саме: USB-флешка «VERICO» та USB-флешка «Blaze В20»; - документи, а саме: акт технічного стану т/з датований 19.06.2020 без № на автомобіль «SKODA FABIA» 2007 р., без підписів; - договір комісії №02.01.1900 від 19.06.2020 на авто «SKODA FABIA» в 2-х прим.; - договір купівлі-продажу т/з №5675/20/014055 від 11.08.2020 на авто «DACIA» д.н.з. НОМЕР_1 з печаткою «Глобалнет сервіс»; - заява ОСОБА_10 від 18.12.2020; - договір купівлі-продажу т/з №167 від 18.12.2020, - договір комісії №167 від 18.12.2020, - акт огляду реалізованого т/з №962/20/001118 від 18.12.2020, - довіреність НОЕ 572280, - довіреність НОЕ 893414, - копія паспорта ОСОБА_8 , - копія тех.паспорту, щодо т/з - мопеду «М-72» 1958 р.в., - копія особистих документів громадян: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; - мобільний телефон HUAWEI, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 із СІМ картами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 ; - грошові кошти в сумі 100 дол. США; - грошові кошти в сумі 30368 грн. номіналами: по 1000 грн. - 2 шт.; по 500 грн. - 39 шт.; по 200 грн. - 32 шт.; по 100 грн. - 15 шт.; по 50 грн. - 13 шт.; по 20 грн. - 6 шт.; по 10 грн. - 5 шт.; по 5 грн. - 14 шт.; по 2 грн. - 8 шт.; по 1 грн. - 9 шт.; та металеві гроші в сумі 53 грн., - відмовити.
Зобов`язати слідчого та процесуального прокурора в кримінальному провадженні повернути ОСОБА_8 вилучене в нього майно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :