Дата документу 16.03.2020
Справа № 509/870/20
У Х В А Л А
11 березня 2020 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселинове Миколаївської області, громадянина України, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України,
02 березня 2020 року до Іллічівського міського суду Одеської області з Одеського апеляційного суду після визначення підсудності надійшов обвинувальний акт у вищезазначеному кримінальному проваджені.
ОСОБА_5 обвинувачується у одержанні службовою особою неправомірної вигоди, поєднаному з проханням надати таку вигоду для себе за вчинення та не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого службового становища - ч.3 ст.368 КК України.
Судом встановлено, що підстави для закриття провадження відсутні, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, угоди в кримінальному провадженні не укладені.
Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
Своє клопотання прокурор мотивував обґрунтованістю пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, а також наявністю ризиків:
переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду. Цей ризик сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що обвинувачений обізнаний з роботою правоохоронних органів, способами перетину кордону та уникнення від кримінальної відповідальності, що обумовлює можливість залишення постійного місця проживання та переховування від правоохоронних органів з метою уникнення кримінальної відповідальності, про що свідчать численні неявки ОСОБА_5 до прокурора,
знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений може знищити документи, які свідчать про його незаконну діяльність,
незаконно впливати на свідків, експертів та інших учасників в цьому ж кримінальному провадженні. Так, на думку прокурора, ОСОБА_5 може безпосередньо впливати на свідків у кримінальному провадженні, а саме працівників сільської ради, які можуть бути безпосередньо причетними до вчинення кримінального правопорушення, такі, як ОСОБА_6 , здійснював намагання впливу з метою уникнення кримінальної відповідальності,
перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, користуючись своїм авторитетом, службовими та позаслужбовими зв`язками, обвинувачений може вживати заходів щодо здійснення неформального впливу на учасників кримінального провадження. Також про існування цього ризику, на думку сторони обвинувачення, свідчать неявки ОСОБА_5 до прокурора, залишення без відповіді запит прокурора щодо наявності у сторони захисту матеріалів, які підлягають відкриттю стороні обвинувачення в порядку ст.290 КК України,
вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить особлива зухвалість та наполегливість, проявлена обвинуваченим відносно заявника при вимаганні першої та другої частини неправомірної вигоди.
В підготовчому судовому засіданні захисник та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора, оскільки, на їх думку, винуватість обвинуваченого не доведена, як і існування ризиків, на які посилається прокурор.
Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, вислухавши сторін кримінального провадження, суд доходить таких висновків.
Умови обрання запобіжного заходу передбачені ч.1 ст.194 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання буде встановлено:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним (обвинуваченим) кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Перелік доказів, які зазначені у реєстрі матеріалів досудового розслідування, доданому до обвинувального акту, доводить обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому злочину у розумінні стандарту доведення вини «поза розумнім сумнівом» як достатність підстав, які б на цій стадії кримінального провадження вказували на ймовірну причетність обвинуваченого до вчиненого злочину та недоведеністю інших розумних версій події, що розглядається.
Між тим, за змістом ч.1 ст.194 КПК України доведення наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, покладається на прокурора. Для цього прокурор має долучити до клопотання копії матеріалів, якими він обґрунтовує свої доводи (ч.3 ст.184 КПК України).
Вивчивши клопотання прокурора, суд доходить висновку про те, що наявність ризиків, на які посилається останній, не доведено. Підставою для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу має бути сукупність обставин, що свідчать про неналежну поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування або судового розгляду, підтверджена достовірними фактичними даними, чи можливість такої поведінки, а не суб`єктивна думка сторони обвинувачення. При цьому переконання щодо можливості неналежної поведінки особи, до якої застосовується запобіжний захід, повинно ґрунтуватись на даних, які свідчать про реальний намір такої особи вчинити дії, для попередження яких застосовується запобіжний захід.
Так, посилаючись на ризик переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та (або) суду, прокурор зазначає про те, що обвинувачений обізнаний з роботою правоохоронних органів, способами перетину кордону та уникнення від кримінальної відповідальності, що обумовлює можливість залишення постійного місця проживання та переховування від правоохоронних органів з метою уникнення кримінальної відповідальності, про що свідчать численні неявки ОСОБА_5 до прокурора. Такі доводи є сумнівними, доказів будь-яких спроб чи реального наміру обвинуваченого ухилитись від суду (неявка за викликами до органів досудового розслідування та суду, відсутність постійного місця проживання, висловлювання обвинуваченого про намір втечі від органів досудового розслідування та суду в минулому),а також підтверджень про неприбуття до прокурора за викликами не надано.
Обґрунтовуючи ризик знищення, приховування або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, прокурор посилається на те, що обвинувачений може знищити документи, які свідчать про його протиправну діяльність. Однак з клопотання неможливо зрозуміти про які саме документи йдеться, крім того, всі документи або речові докази, які можуть бути використані стороною обвинувачення мали бути зібрані пд. час досудового розслідування.
Ризик незаконного впливу з боку обвинуваченого на свідків, експертів та інших учасників в цьому ж кримінальному провадженні не доведено. Про намагання ОСОБА_5 вчинити вплив на свідків, експертів або інших учасників кримінального провадження могли би свідчити заяви про це останніх, однак такі заяви відсутні.
Ризики вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення спростовується відсутністю даних про притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності або інших доказів.
Твердження про наявність ризику перешкоджання обвинуваченим кримінальному провадженню іншим чином, на думку суду, є голослівним, абстрактним, оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_5 вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю.
За таких обставин суд доходить висновку про те, що прокурором доведена обґрунтованість підозри обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, однак передбачені ч.1 ст.177 КПК України ризики та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За таких обставин клопотання прокурора задоволенню не підлягає.
В підготовчому судовому засіданні захисником ОСОБА_4 було заявлене клопотання про повернення обвинувального акта прокурору як такого, що не відповідає вимогам КПК України. Своє клопотання захисник обґрунтував недоліками викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, а саме посиланням на звернення ОСОБА_7 до Кароліно-Бугазької сільської ради про надання дозволу ТОВ «БІПІ СЕРВІС» на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки, для вирішення його питань та подальше укладення договору особистого строкового сервітуту, щодо отримання або неотримання підприємством дозволу на розміщення групи тимчасових споруд та надання права користування земельною ділянкою під ними, щодо укладення з ТОВ «БІПІ СЕРВІС» договору особистого строкового сервітуту на користування частиною території земель с. Кароліно-Бугаз; недоліками правової кваліфікації інкримінованого злочину, а саме не зазначенням конкретної дії, за вчинення якої ОСОБА_5 інкримінується одержання неправомірної вигоди, недоліками реєстру матеріалів досудового розслідування, який, на думку захисника, складений не за певною формою та містить неправдиву інформацію.
Обвинувачений клопотання захисника підтримав, прокурор проти задоволення клопотання захисника заперечував, посилаючись на його необґрунтованість.
Вивчивши обвинувальний акт, вислухавши сторін кримінального провадження, суд доходить таких висновків.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 314 КПК України, суд має право зі стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Згідно з ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Пунктами 1-9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік тих відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Отже, повернення обвинувального акту прокурору може бути лише в разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ч.2 ст.291 КПК України.
Як вбачається зі змісту обвинувального акта в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч.2 ст.291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті КПК України, а твердження захисника щодо невідповідності обвинувального акта в частині викладення фактичних обставин та формулювання обвинувачення вимогам ст.291 КПК України є безпідставними та передчасними, оскільки зазначені ним обставини підлягають доказуванню під час судового розгляду кримінального провадження по суті.
Перевірка судом посилання захисника на невірну кваліфікацію дій обвинуваченого на стадій підготовчого судового засідання є неприпустимою, оскільки в цьому випадку суд фактично вдався б до оцінки доказів та кваліфікації дій обвинуваченого, що не відповідає положенням ст.314 КПК України. Крім того, суд має розглядати обвинувальний акт в межах висунутого обвинувачення, а питання правильності кваліфікації дій обвинуваченого має вирішуватися за результатами судового розгляду.
За таких обставин клопотання захисника задоволенню не підлягає.
Кримінальне провадження має бути призначене до судового розгляду.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.3141 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання необхідно доручити Овідіопольському МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області скласти досудову доповідь.
Керуючись ст.ст.3141 ч.2, 314-316, 176-178, 181, 184, 370-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, призначити до судового розгляду суддею одноособово у відкритому судовому засіданні на 12.00 год. 16 березня 2020 року.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.
У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.
Зобов`язати Овідіопольський МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області скласти досудову доповідь за участю обвинуваченого та надати суду до 20 квітня 2020 року.
В судове засідання викликати учасників судового провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя