Cправа № 750/9996/21
Провадження № 1-м/750/5/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 року Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання заступника начальника Управління начальника відділу передачі засуджених осіб та виконання вироків Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Олександрівського міського суду Володимирської області від 03.07.2019 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого за ч.2 ст. 210 ( в ред. Федерального закону від 27.12.2009 № 377-ФЗ), ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 (злочин від 11.10.2017), ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 (злочин від 10.11.2017), ч.3 ст. 69 КК РФ до 14 років 6 місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму,

з участю прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника Управління начальник відділу передачі засуджених осіб та виконання вироків Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України звернувся до суду з клопотанням про приведення у відповідність із законодавством України вироку Олександрівського міського суду Володимирської області від 03.07.2019 стосовно ОСОБА_3 .

При цьому автор клопотання просить визначити за КК України правову кваліфікацію діянь, у вчиненні яких ОСОБА_3 визнано винним та строк позбавлення волі, що підлягає відбуттю засудженим згідно з КК України, вирішити питання щодо виконання вироку в частині стягнення з ОСОБА_3 процесуальних витрат.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання.

Захисник в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити, з наведених у ньому підстав.

Заслухавши думки прокурора та захисника, дослідивши матеріали, долучені до клопотання заявника, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Вироком Олександрівського міського суду Володимирської області від 03.07.2019, ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 210 (в ред. Федерального закону від 27.12.2009 № 377-ФЗ), ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 (злочин від 11.10.2017), ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 (злочин від 10.11.2017) КК РФ та призначено йому покарання у виді позбавлення волі:

за ч.2 ст. 210 КК РФ (в ред. Федерального закону від 27.12.2009 № 377-ФЗ) - 6 років позбавлення волі;

за ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 КК РФ (злочин від 11.10.2017) - 9 років позбавлення волі;

за ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 КК РФ (злочин від 10.11.2017) - 9 років позбавлення волі.

На підставі ч.3 ст. 69 КК РФ за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань до відбуття ОСОБА_3 призначено остаточне покарання у виді 14 років 6 місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму.

Строк відбуття ОСОБА_3 покарання обраховувати з 03 липня 2019 року.

В строк відбуття ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі зарахувати час його тримання під вартою в період з 10 листопада 2017 року і по дату вступу даного вироку в законну силу включно, з розрахунку один день тримання під вартою за один день відбування покарання у виправній колонії суворого режиму.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишений без змін - тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати по справі в сумі 15960 рублів.

Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Олександрівського міського суду Володимирської області від 03.07.2019 набрав законної сили 17.10.2019.

Засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в ФКУ ВК - 5 УФСВП Росії по Іванівській області.

Відповідно до копії паспорта НОМЕР_1 , виданого 19.11.2013 Деснянським РВ у м. Чернігові, засуджений ОСОБА_3 є громадянином України.

Останнім місцем мешкання засудженого ОСОБА_3 на території України є адреса: АДРЕСА_1 .

Згідно письмової заяви від 11.03.2020, засуджений ОСОБА_3 просить перевести його для подальшого відбуття покарання в Україну та погоджується на відшкодування процесуальних витрат в розмірі 15960 російських рублів.

Для вирішення питання про приведення вироку Олександрівського міського суду Володимирської області від 03.07.2019 у відповідність із законодавством України необхідно співставити правову кваліфікацію інкримінованих засудженому діянь та призначену міру покарання за КК РФ з їх аналогами в КК України.

Частині другій статті 210 КК РФ ( в ред. Федерального закону від 27.12.2009 № 377-ФЗ), яка передбачає «участь у злочинному угруповуванні (злочинній організації)» відповідає ч.1 ст. 255 КК України ( в редакції Закону України № 2341-111 від 05.04.2001) ( участь у злочинній організації); ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 КК України (злочин від 11.10.2017), яка передбачає «замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі (включаючи мережу Інтернет), організованою групою, в особливо великому розмірі» відповідає ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 307 КК України (незакінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів, у особливо великих розмірах, вчинений організованою групою); ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 КК РФ (злочин від 10.11.2017), яка передбачає «замах на виробництво і незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу Інтернет), організованою групою, в особливо великому розмірі» відповідає ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 307 КК України (незакінчений замах на незаконні виробництво та незаконний збут наркотичних засобів, у особливо великих розмірах, вчинений організованою групою). Кваліфікуюча ознака «використання інформаційно - телекомунікаційних мереж (включаючи мережу Інтернет)» при збуті наркотичних засобів не передбачена у нормі статті 307 КК України. Частині третій статті 69 КК РФ (призначення покарання за сукупністю злочинів), яка передбачає «призначення покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового чи повного складання» відповідає частинам першій та другій статті 70 КК України (призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень в тому числі шляхом повного чи часткового складання призначених покарань).

Аналізуючи міру покарання, призначену засудженому за ч.2 ст. 210 КК РФ (в ред. Федерального закону від 27.12.2009 № 377-Ф3), яка становить 6 років позбавлення волі, то вона є повністю співставною з ч.1 ст. 255 КК України ( в редакції Закону України № 2341-111 від 05.04.2001), яка передбачає міру покарання від 5 до 12 років позбавлення волі. При цьому вказана редакція ч.1 ст. 255 КК України чинна на момент скоєння засудженим злочинів є більш сприятливою порівняно зі змінами цієї ж норми в редакції Закону України № 671-1Х від 04.06.2020, яка передбачає за ці ж самі злочинні дії у ч.2 ст. 255 КК України аналогічний строк і вид покарання, але з призначенням додаткового покарання у виді конфіскації майна. Стосовно міри покарання, призначеної засудженому за ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 КК України (злочин від 11.10.2017) та ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 КК РФ (злочин від 10.11.2017), яка в кожному з випадків становить 9 років позбавлення волі, то вона є частково співставною з ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 307 КК України, яка передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з призначенням додаткового покарання у виді конфіскації майна. При чому, відповідно до приписів ч.3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, який в даному випадку становитиме 8 років позбавлення волі. А положення ч.2 ст. 69 КК України дозволяють суду не застосовувати додаткове покарання у виді конфіскації майна. При цьому не має потреби двічі кваліфікувати дії засудженого, як це прямо зазначено у вироку російського суду, оскільки такі дії, хоча і вчинені в різний час, але є епізодами злочинної діяльності і повністю охоплюються положеннями ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 307 КК України.

Остаточне покарання засудженому має бути призначено шляхом повного складання призначених покарань та з урахуванням положень частин першої та другої статті 70 КК України і становитиме 14 років позбавлення волі.

Визначення судом виду кримінально - виконавчої установи, де має відбувати покарання засуджений законодавством України не передбачено.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 необхідно обчислювати з 03 липня 2019 року. В строк відбуття покарання ОСОБА_3 необхідно зарахувати термін попереднього ув`язнення і до дати вступу вироку суду в законну силу, тобто з 10 листопада 2017 року по 17 жовтня 2019 року включно, з розрахунку один день утримання під вартою за один день відбуття покарання.
Відповідно до ч.6 ст. 610 КПК України необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 5820 (п`ять тисяч вісімсот двадцять) грн. 10 коп., що є еквівалентом 15 960 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) російських рублів, процесуальних витрат по справі.
Враховуючи викладене, клопотання заступника начальника Управління - начальника відділу передачі засуджених осіб та виконання вироків Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Олександрівського міського суду Володимирської області від 03.07.2019 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 372, 610 КПК України, ст.ст. 9-11 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання заступника начальника Управління начальника відділу передачі засуджених осіб та виконання вироків Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Олександрівського міського суду Володимирської області від 03.07.2019 стосовно ОСОБА_3 , - задовольнити повністю.

Вирок Олександрівського міського суду Володимирської області від 03.07.2019 стосовно ОСОБА_3 - привести у відповідність із законодавством України.

ОСОБА_3 вважати засудженим:
за ч.1 ст. 255 КК України (в редакції Закону України № 2341-111 від 05.04.2001) до 6 (шести) років позбавлення волі;
за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 307 КК України з урахуванням положень ч.3 ст.68, ч.2 ст.69 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі частин першої та другої статті 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 03 липня 2019 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 термін попереднього ув`язнення і до дати вступу вироку суду в законну силу, тобто з 10 листопада 2017 року по 17 жовтня 2019 року включно, з розрахунку один день утримання під вартою за один день відбуття покарання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави - 5820 (п`ять тисяч вісімсот двадцять) грн. 10 коп., що є еквівалентом 15 960 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) російських рублів, процесуальних витрат по справі.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_6