Справа № 373/1505/21
Номер провадження 1-кс/373/453/21
УХВАЛА
щодо скасування арешту майна
29 грудня 2021 року м. Переяслав
Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участі секретарки судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянув у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000423 від 07.09.2021 за ч. 1 ст. 286 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді від 10.09.2021 накладено арешт на автомобіль марки «Mersedes-Benz 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 . На даний час всі слідчі дії та експертні дослідження із використанням цього автомобіля вже проведенні, тому підстав для його збереження на штрафмайданчику немає та автомобіль має бути повернутий власнику.
До клопотання додано лише копію ухвали слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 10.09.2021 у справі № 373/1505/21 про накладення арешту на зазначений вище автомобіль та документи, що підтверджують повноваження адвоката.
У судове засідання адвокат ОСОБА_4 не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні 28.12.2021 заперечив щодо задоволення клопотання, зважаючи на те, що одна з експертиз на даний час ще не проведена. З метою надання документів, що підтверджують це, заявив клопотання про відкладення судового засідання. У судовому засіданні 29.12.2021 прокурор долучив 4 незавірених жодним чином копії супровідних листів до КНДЕКЦ МВС України, підписаних слідчим ОСОБА_6 , про направлення постанов про призначення інженерно-транспортних експертиз у кримінальному провадженні № 0000423. У супровідних листах зазначено про направлення додатком зазначених постанов від 08.09.2021, а до супровідного листа № 12021-423/017 - також зазначено у додатку «кримінальне провадження ЄРДР № 0000423 від 07.09.2021 в 1 томі». На копіях супровідних листів міститься копія відтиску печатки КНДЕКЦ МВС України із відміткою «Отримано 07.10.2021».
Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до положень ст. 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.
Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно зі ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Згідно з приписами ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до положень ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Згідно з ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Частинами 1, 3 ст. 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до положень п.1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, строк проведення експертизи встановлюється керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу) і не повинен перевищувати 90 календарних днів.
У разі значного завантаження експерта (за наявності у нього на виконанні одночасно понад десять експертиз, у тому числі комісійних та комплексних) більший розумний строк установлюється за письмовою домовленістю з органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), після попереднього вивчення експертом наданих матеріалів.
Час попереднього вивчення матеріалів не повинен перевищувати п`ятнадцяти робочих днів.
У разі відмови органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у погодженні запропонованого розумного строку проведення експертизи матеріали справи повертаються з пропозицією призначити експертизу іншим суб`єктам судово-експертної діяльності, визначеним у статті 7 Закону України «Про судову експертизу».
У разі невиконання клопотань експерта щодо надання додаткових матеріалів, несплати вартості експертизи протягом 45 календарних днів з дня направлення клопотання в порядку, передбаченому чинним законодавством, незабезпечення прибуття експерта, безперешкодного доступу до об`єкта дослідження, а також належних умов для його роботи (учинення перешкод з боку сторін, що беруть участь у справі, в обстеженні об`єкта) матеріали справи повертаються органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), із зазначенням мотивованих причин неможливості її проведення.
Строк проведення експертизи починається з робочого дня, наступного за днем надходження матеріалів до експертної установи, і закінчується у день складання висновку експерта (повідомлення про неможливість надання висновку). Якщо закінчення встановленого строку проведення експертизи припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається наступний за ним робочий день.
У строк проведення експертизи не включається строк виконання клопотань експерта, усунення недоліків, допущених органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).
З наданих суду доказів не вбачається наявність будь-яких обставин, передбачених п.1.13 зазначеної Інструкції, які б переривали чи зупиняли строк проведення експертизи. Отже, кінцевим строком проведення зазначених експертиз є 05.01.2022.
З наданих документів вбачається, що слідчий зволікав протягом майже 1 місяця із фактичним направленням постанов про призначення експертиз до експертної установи, однак, це питання не винесено сторонами на розгляд слідчому судді.
При цьому, зважаючи на положення абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, при розгляді цього клопотання саме на заявника та його представника покладено обов`язок доведення, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба.
Володілець майна та його представник у судові засідання не з`явилися, будь-яких документів (доказів) щодо того, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, не надали.
Зважаючи на викладене підстави для задоволення клопотання відсутні.
При вирішенні питання про можливість окремого оскарження цієї ухвали судом враховуються висновки, зроблені в ухвалі Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 569/17036/18.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 174 КПК України,

постановив:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 представника володільця майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000423 від 07.09.2021 за ч. 1 ст. 286 КК України залишити без задоволення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1