Справа № 136/1324/21
провадження №1-кп/136/94/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Липовець клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000236 від 18.06.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -
за участі учасників кримінального провадження
прокурора ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
На розгляд суду надійшло вищевказане клопотання прокурора Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 .
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у провадженні слідчого відділу Відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000236 від 18.06.201, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Установлено, що працівники закладів охорони здоров`я Вінницької області в період часу з 25.02.2013 по 23.09.2014 склали та видали завідомо підроблені офіційні документи - лікарняні листи громадянину ОСОБА_4 .
У ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження проведено, ряд слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення особи, яка можливо підробила лікарняні листи, однак особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення на даний час не встановлено.
Ураховуючи те, що з дня вчинення кримінального правопорушення минуло більше трьох років, особу причетну до вчинення кримінального правопорушення не встановлено, що є підставою для закриття кримінального провадження, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, наведене стало підставою звернення прокурора до суду із даним клопотанням.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала з підстав наведених у ньому, просив суд його задовольнити.
Суд, вислухавши прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження встановив, що 18.06.2015 за повідомленням Національного університету державної податкової служби було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України про те, що працівниками закладів охорони здоров`я Вінницької області в період часу з 25.02.2013 по 23.09.2014 склали та видали завідомо підроблені офіційні документи лікарняні листи гр.. ОСОБА_4 .
У порядку ст.93 КПК України слідчим у даному кримінальному провадженні було витребувано та зібрано докази шляхом звернення до голови ВЛК УМВС України у Вінницькій області, головного лікаря обласної лікарні ім.. ОСОБА_5 , Турбівської міської лікарні Липовецького району Вінницької області, філії Липовецької ЦРЛ с. Нова Прилука, тощо.
За наслідками отриманої інформації було встановлено, що відповідно до наказу ректора НУ ДПС України № 453-к від 10.10.2010 року лейтенанта податкової міліції ОСОБА_4 (М-247313), який прибув з Державної податкової адміністрації у Вінницькій області, з 10.11.2010 призначено на посаду заступника начальника курсу факультету підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників податкової міліції.
Крім того, відповідно до довідки НУ ДПС України № 3304/01-14 від 16.11.2015 р. ОСОБА_4 в 213 році перебував на лікарняному в сукупності 250 днів, у 2014 році - 161 день.
Документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, видавались Турбівською міською лікарнею Липовецького району та філією Липовецької ЦРЛ с. Нова Прилука Вінницької області.
Матеріали кримінального провадження містять обставини про те, що батько ОСОБА_4 - ОСОБА_6 обіймав на той час посаду керівника Липовецької ЦРЛ, а тому можуть свідчити про корупційні складові в діях ОСОБА_4 та порушення правил проходження служби.
Турбівською міською лікарнею для пред`явленням за місцем роботи ОСОБА_4 - Національний університет Держаної податкової служби України, видавались довідки, листи непрацездатності, які долучено до матеріалів кримінального провадження, було встановлено осіб, до повноважень та обов`язків яких належало видача та оформлення лікарняних листів.
В рамках даного кримінального провадження надавались процесуальними керівниками прокурорами вказівки на виконання слідчих дій, а також слідчими давались доручення оперативним підрозділам на проведення слідчих (розшукових) дій, які не виконувались у повному обсязі.
Судом встановлено, що під час досудового розслідування кримінального провадження вживались заходи забезпечення кримінального провадження шляхом надання слідчим суддею тимчасового доступу до медичної документації, документації щодо видачі лікарняних листів непрацездатності, печаток, наявні протоколи тимчасового вилучення (здійснення виїмки) документів, відібрання зразків, утім інших необхідних слідчих (розшукових) дій за наслідками опрацювання такої інформації та доказів не було вчинено з червня 2016 року.
Встановлені судом обставини спростовують доводи прокурора про неможливість встановлення беззаперечних доказів вчинення злочину конкретною особою.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Публічність, згідно ст.25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Частиною 1 ст.358 КК України, визначено, що Підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут - караються штрафом до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Відповідно до ч.2 ст.12 КК України (в редакції діючій на час вчинення кримінального правопорушення) злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання.
В силу п.2 ч.1 ст. 49 КК України (в редакції діючій на час вчинення кримінального правопорушення) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
Згідно ч.2 ст.12 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року) кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
За змістом п.2 ч.1 ст.49 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
Встановлено, що закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 частини першої цієї статті.
Згідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Перерив строку давності відбувається як через ухилення від слідства та суду, а також через вчинення особою до закінчення зазначених строків, хоча б одного нового злочину.
Вимоги, якими держава обмежує свої повноваження щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини, носять індивідуальний характер, оскільки окрім перебігу часу вимагається не ухилення від слідства та суду, а також невчинення нового злочину, що неможливо виконати, якщо особа чи особи, які вчинили злочин, не встановлені.
Досудове розслідування не може вважатися повним, а закриття кримінального провадження буде суперечити зазначеним вище завданням та засадам кримінального провадження якщо не буде дотримано вказаних вимог.
Рішення про закриття кримінального провадження можливе після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року, п. 65) для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості.
В п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 року, зазначено, що державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності.
Суд, дослідивши обставини даного кримінального провадження, безпосередньо дослідивши і оцінивши зібрані у кримінальному провадженні докази, які стосуються цього провадження у їх сукупності, встановив порушення кримінального процесуального закону, які допустив орган досудового розслідування, та з червня 2016 року, жодних слідчих дій у даному кримінальному провадженні не здійснювалось, а надані прокурорами вказівки та доручення слідчого залишались без належного виконання, що дає підстави суду зробити висновок про поверховість, неповноту і необ`єктивність судового розгляду, тому суд вважає, що відсутні правові підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Керуючись ст.12, 49 КК України, ст.314, 284-286, 372 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000236 від 18.06.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Матеріали кримінального провадження №0000236 від 18.06.2015 повернути прокурору.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.
Повний текст ухвали суду складено та оголошено учасникам судового провадження 12.10.2021 о 09:50 годині.

Суддя ОСОБА_1