Справа № 389/3169/21
У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу

03.12.2021 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.12.2019 за № 0002198 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
У С Т А Н О В И В:
27.10.2021 до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002198 від 05.12.2019 стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
01.12.202 до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшло клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 .
У зв`язку із неможливістю здійснення автоматичного розподілу судової справи і, відповідно, передати зазначене клопотання на розгляд жодному судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області та з урахуванням вимог абзаців 1,5 пункту 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 02.12.2021 матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 направлено на розгляд до Олександрівського районного суду Кіровоградської області.
03.12.2021 до Олександрівського районного суду Кіровоградської області надійшло зазначене клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 із обвинувальним актом.
Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , мотивоване тим, що оскільки ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.10.2021 застосовано стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, однак на даний час необхідність обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 найбільш суворого запобіжного заходу не відпала. Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених статтею 177 КПК України, залишаються реальними. До таких ризиків прокурор, зокрема, відносить можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
У зв`язку з цим прокурор просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 строком на 60 днів.
У судовому засіданні прокурор підтримала заявлене клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні в цілому не заперечував стосовно обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, прохав суд, у разі можливості застосувати стосовно нього більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту.
Захисник-адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурор, мотивуючи тим, що прокурором не доведено продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю.
Задля об`єктивного вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час судового розгляду кримінального провадження з урахуванням того, що такий запобіжний захід був застосований до обвинуваченого під час досудового розслідування, та термін дії, якого на даний час не сплив та зміну запобіжного заходу, суду необхідно дати відповіді на наступні питання, стверджувальна відповідь на які не дозволить суду задовольнити клопотання прокурора та задовольнити клопотання сторони захисту:
1) чи на цей час відсутні обґрунтовані ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України?
2) чи може будь-який із більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим ризикам?
З огляду на наведене нижче обґрунтування суд приходить до висновку, що відповідь на вказані два питання є негативною.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців(частина третя статті 331 КПК України).
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (частина друга статті 331 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).
До таких ризиків частина перша статті 177 КПК України відносить можливість обвинуваченого:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 176 КПК України до запобіжних заходів відноситься тримання під вартою.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина перша статті 183 КПК України).
Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.
На думку суду, ризики переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжують існувати і на даний час. Суд уважає, що такі ризики є реальними. Обвинувачений на даному етапі має можливість їх реалізації за умови незастосування відповідного запобіжного заходу.
Зокрема, ризик переховування від суду залишається реальним з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками.
При цьому, суд ураховує, що обвинувачений ОСОБА_3 не має реєстрації місця проживання, зі слів проживав зі своєю співмешканкою, при цьому ухилявся від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим 16.01.2020 останній був оголошений у розшук.
Таким чином, суд уважає доведеним існування ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду.
Окрім цього, суд уважає доведеним існування ризику незаконного впливу ОСОБА_3 на потерпілого (який є його родичем) та свідків з якими він знайомий та мешкає в одному населеному пункті.
Показання потерпілих та свідків отримуються судом усно шляхом допиту особи безпосередньо в судовому засіданні. Так, суд зауважує, що на даний час жоден свідок та потерпілий судом не допитувались, а отже за відсутності дієвого запобіжного заходу такий ризик є реальним.
На існування такого ризику, як можливість вчинити інше кримінальне правопорушення ОСОБА_3 , свідчать відомості про його особу, який раніше неодноразово судимий (має 5 судимостей). Вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений не бажає ставати на шлях виправлення, оскільки після відбування призначених покарань, на шлях виправлення не ставав, продовжував свої злочинні дії.
Отже, і надалі існують ризики, що зумовлювали застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення було доведено наявність трьох ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому, жодних доказів протилежного, стороною захисту до суду не надано.
Одночасно із встановленням обставин, що зумовлюють існування зазначених ризиків, чинне законодавство зобов`язує суд перевірити також можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до особи.
Частина перша статті 176 КПК України встановлює такі альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Висока імовірність переховування обвинуваченого від суду, його впливу на потерпілого та свідків, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, не дозволяє суду зробити висновок про можливість запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
За таких обставин, суд уважає за необхідне обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Окрім цього, з огляду на вимоги ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, уважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов?язків, передбачених цим Кодексом. При цьому, беручи до уваги суспільну небезпеку кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , його особу, відсутність даних про його матеріальний стан, суд приходить до висновку щодо визначення застави у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 35685 гривень.

При цьому, у відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд уважає за необхідне у разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст. 194 КПК України.
Суд не бере до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника-адвоката щодо застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем його останнього проживання, оскільки у домоволодінні, на яке вказав обвинувачений, він не зареєстрований, особа власника вказаного домоволодіння суду невідома та жодної згоди власника житла на перебування ОСОБА_3 у вказаному помешканні, у разі застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суду не надано.
З урахуванням вищенаведеного, суд не приймає доводи сторони захисту щодо можливості застосування стосовно ОСОБА_3 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту арешт із застосуванням електронних засобів, оскільки такий запобіжний захід не зможе в повній мірі забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. За таких обставин, суд уважає, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 необхідно задовольнити.
Керуючись ст. 177, 183, 194, 331, 350, 372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , задовольнити.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з утримання його під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, відмовити.
Застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 31 січня 2022 року.
Визначити заставу в розмірі 15 (п`ятнадцяти) розмірів прожитого мінімуму для працездатних осіб, в сумі 35685 гривень 00 копійок, після внесення якої обвинувачений ОСОБА_3 звільняється з-під варти.
Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030200, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, призначення платежу: застава за ОСОБА_3 .
У разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 :
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.
Попередити обвинуваченого ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань, внесена застава звертається в дохід держави.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_______________2021 року набрало законної сили.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

Копію засвідчено «___»________________2021 року.