УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.10.2021 Справа №607/957/20
провадження № 1-кп/607/782/2021

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003338 від 19 листопада 2019 року, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Раковець Збаразького району Тернопільської області, проживає у АДРЕСА_1 , місце реєстрації там само, громадянин України, з вищою освітою, одружений, працює водієм ВСП «Локомотивне депо Тернопіль» Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця», раніше не судимий,
обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

потерпілих: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ,
захисника ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

встановив:

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин: 18 листопада 2019 року близько 20 год. 50 хв. слідчо-оперативна група Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області у складі слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 , оперуповноваженого ВКП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 та старшого інспектора-криміналіста СЗ СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 , прибула на повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а саме в приміщення будинку АДРЕСА_2 . Під час спілкування працівників поліції із заявником ОСОБА_14 з метою встановлення всіх обставин даного повідомлення, ОСОБА_8 , переконавшись, що перед ним знаходяться працівники поліції, які знаходяться під час виконання службових обов`язків, винник злочинний умисел, спрямований на висловлювання погроз вбивством працівникам правоохоронних органів у зв`язку із виконанням ними службових обов`язків. Реалізуючи свій злочинний умисел, 18 листопада 2019 року близько 20 год. 50 хв., ОСОБА_15 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи значення своїх дій та те, що перед ним знаходяться працівники правоохоронних органів ОСОБА_10 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які були при виконанні своїх службових обов`язків, діючи умисно, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, почав виражатись на адресу працівників поліції нецензурною лайкою, а в подальшому, узявши в праву руку предмет, схожий на ніж, та, утримуючи даний предмет в руці, почав наближатися в сторону працівників поліції, демонструючи реальність висловлених погроз, декілька раз висловив погрози вбивством стосовно працівників поліції ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а саме погрози порізати та вбити їх. Вказані умисні дії ОСОБА_16 викликали у потерпілих відчуття страху за власне життя та реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози. В результаті злочинної діяльності ОСОБА_16 порушено суспільні відносини, які забезпечують нормальну законну діяльність органів державної влади, особисту недоторканість слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 , оперуповноваженого ВКП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 та старшого інспектора-криміналіста СЗ СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 , під час виконання ними своїх службових обов`язків, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 1993 року із відповідними змінами.
Такі дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 345 КК України, як погроза вбивством щодо працівників правоохоронних органів, у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків.
В ході судового розгляду було допитано потерпілих: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , за клопотанням сторони захисту було допитано як свідка ОСОБА_17 , яка була понятим при проведенні пред`явлення для впізнання, а також досліджено інші документи, надані прокурором: витяг з ЄРДР, рапорти потерпілих, витяги з наказів про призначення потерпілих на посади в Тернопільський ВП ГУНП в Тернопільській області, їх характеристики та копії їх службових посвідчень; копію Книги нарядів Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області за 18 листопада 2019 року; протокол вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі від 19 листопада 2021 року про видачу ОСОБА_10 відеозапису; сам CD-R диск із вказаним відеозаписом; протокол від 19 листопада 2019 року огляду предмету /відеозапису/; постанову від 19 листопада 2019 року про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження даного відеозапису; копію ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/27013/19 від 19 листопада 2019 року про надання дозволу на проведення обшуку; протокол від 19 листопада 2019 року обшуку в будинку ОСОБА_8 , під час якого вилучено предмет, схожий на ніж; протокол від 19 листопада 2019 року затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_8 ; копію ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2019 року у справі № 607/27153/19 про арешт майна предмету, схожого на ніж; копію резолютивної частини ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 листопада 2019 року у справі № 60/27140/19 про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту; протокол від 21 листопада 2019 року огляду предмету /ножа/; три протоколи від 21 листопада 2019 року із довідками пред`явлення потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 речей для впізнання предмету, схожого на ніж; документи, які характеризують ОСОБА_8 /копію паспорта, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера; вимогу про судимість, довідку про реєстрацію місця проживання, дві довідки про не перебування ОСОБА_8 на обліках в лікарів нарколога та психіатра, характеристику/, висновок експерта № 1182 від 20 грудня 2019 року.
Будучи допитаним в судовому засіданні 21 травня 2021 року, обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, зазначивши, що все відбувалось так, як зазначено в обвинувальному акті, та кається у вчиненому.
Захисником ОСОБА_13 було заявлено усне клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки трудового колективу.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
За результатами розгляду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд приходить до переконання, що воно підлягає до задоволення, виходячи з наступного:
так, згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 КК України /в редакції станом на час вчинення кримінального правопорушення/ особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Згідно з п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Підозрюваний ОСОБА_8 пояснив суду, що згідний на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із передачею його на поруки трудовому колективу, йому зрозумілі підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка є нереабілітуючою, і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся, просить пробачення, запевнив, що подібного більше не повторить та йому соромно за вчинене.
Прокурор ОСОБА_9 вказала, що у неї немає підстав заперечувати проти задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності згідно ст. 47 КК України. Вказала, що суду слід визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення.
Як вбачається із поданих захисником при заявлені клопотання документів /листа-прохання та протоколу загальних зборів трудового колективу № 41 від 28 травня 2021 року/, Виробничий структурний підрозділ «Локомотивне депо Тернопіль» Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» просить суд передати ОСОБА_8 на поруки трудового колективу, а кримінальну справу щодо нього за ч. 1 ст. 345 КК України закрити, оскільки відповідне рішення було прийняте 28 травня 2021 року на загальних зборах трудового колективу ВСП «Локомотивне депо Тернопіль».
Згідно вимоги УІАЗ_ДІАЗ № 5-19112019/61017, ОСОБА_8 раніше не судимий.
Злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, був злочином середньої тяжкості /на даний час нетяжкий/ відповідно до ст. 12 КК України.
Таким чином, проаналізувавши наведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному кримінальному провадженні наявні усі обставини, визначені ст. 47 КК України, для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 345 КК України, у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу: ОСОБА_8 вважається таким, що вперше вчинив злочин, який є нетяжким/злочином середньої тяжкості; визнав повністю вину та щиро розкаявся; колектив підприємства звернувся до суду з належно оформленим клопотанням про передачу його на поруки.
Судом, на виконання вимог ч. 2 ст. 288 КПК України, з`ясовано думку потерпілих щодо можливості звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності. Так потерпілий ОСОБА_12 в останньому із судових засідань заперечив проти такого звільнення ОСОБА_8 , пояснивши, що підстави для цього відсутні, оскільки немає щирого каяття зі сторони обвинуваченого, він, вчинивши даний злочин, грубо порушив вимоги Конституції України та Європейської конвенції з прав людини, є суспільно-небезпечним, тому що неодноразово /2011, 2012, 2019 роках був причетний до вчинення кримінальних правопорушень, крім цього у квітні цього року в поліцію надійшло повідомлення щодо нього, однак відомості у ЄРДР за вказаною заявою не були внесені/. Крім цього потерпілий вважає, що в даному випадку ст. 345 КК України не є нетяжким злочином, відповідно, ст. 47 КК України не може бути застосована. Потерпілі ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у своїх письмових заявах заперечили проти звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.
Суд, хоча і бере до уваги такі позиції потерпілих, однак вважає, що вони неспроможні перешкодити звільненню ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки трудового колективу з огляду на наступне:
Законом - ст. 47 КК України, визначено вичерпний перелік умов, наявність яких є обов`язковими для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки.
Ними є: 1/ вчинення кримінально караного діяння вперше; 2/ таке діяння є кримінальним правопорушенням відповідного ступеню тяжкості; 3/ воно не є корупційним; 4/ наявне щире каяття особи.
Таким чином, хоча процесуальний закон /ч. 2 ст. 288 КПК України/ і зобов`язує суд з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, однак не надає цій обставині вирішального значення.

Вона підлягає оцінці у комплексі із усіма іншими.

Як уже встановлено та описано вище, у даній справі наявні усі правові підстави для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки і спростувати їх одні лише заперечення потерпілих неспроможні.

Особливу увагу суд звертає на щире каяття обвинуваченим у вчиненому.

Закон не дає визначення поняття «щире каяття». Згідно абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», підставою звільнення згідно ст. 47 КК України є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку.

Незважаючи на те, що на початку судового розгляду обвинувачений не визнавав своєї вини у вчиненому та, відповідно, не розкаювався у злочині, в подальшому останній змінив свою позицію на протилежну, змінив своє ставлення до вчиненого, висловив жаль з цього приводу, запевнив, що подібного більше не повторить, відчуває сором за скоєне.

Суд вважає, що під час судового розгляду винна особа може змінити своє ставлення до вчинюваного нею діяння, переосмислити зміст своєї поведінки та критично її оцінити, що і було зроблено ОСОБА_8 у цій справі.

Аналогічний підхід до даного питання застосував і Верховний Суд, виклавши його у своїй постанові від 11 травня 2021 року /справа № 161/17452/19/.

Питання про арешт майна слід вирішити відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 1 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ст.ст.
288, 350, 395 КПК України, ч. 2 ст. 4, ст.ст. 12, 47 КК України, суд,

постановив:

клопотання захисника - задовольнити.

ОСОБА_8 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 345 КК України, на підставі ст. 47 КК України, у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу ВСП «Локомотивне депо Тернопіль» Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця», за умови,що він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003338 від 19 листопада 2019 року, - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_8 те, що у разі порушення умов передачі на поруки особа притягається до кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2019 року у справі № 607/27153/19 на предмет, схожий на ніж, - скасувати, повернувши останній ОСОБА_8 .
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
Головуюча суддяОСОБА_1