Справа № 750/4908/20
Провадження № 1-кс/750/2877/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2021 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю: особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання від 16.08.2021 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000176 від 27.07.2017

в с т а н о в и в:

13.09.2021 до Деснянського районного суду м. Чернігова засобами поштового зв`язку надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій він просить скасувати постанову прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 16.08.2021 про відмову в задоволенні клопотання від 16.08.2021 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000176 від 27.07.2017 року.

Особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 , в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав зазначених в скарзі.

Прокурор Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, пославшись на те, що постанова законна та вмотивована.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, прокурора, а також дослідивши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

В провадженні слідчого відділу Чернігівського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000176 від 27.07.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Обставини кримінального провадження встановлюються на підставі зібраних в ході досудового слідства доказів, процесуальними джерелами яких є показання, речові докази, документи, висновки експертів, що вбачається зі змісту ст. 84 КПК України.

Як передбачено ч.1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Частина 2 цієї статті передбачає, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Станом на час розгляду скарги досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З наданих суду та досліджених документів, слідує, що до Чернігівської окружної прокуратури надійшло клопотання ОСОБА_3 в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000176 від 27.07.2017 року, щодо надання обґрунтованої та мотивованої відповіді на його заяву від 12.07.2021 року.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.08.2021 скасовано постанову прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про відмову в задоволення клопотання від 12.07.2021.

На виконання ухвали від 06.08.2021 прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_4 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 16.08.2021.

Однак, вказана постанова містить лише два абзаци та жодним чином не вмотивована прокурором, тобто прийняття такого рішення прокурором не зрозуміле.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України постанова має ґрунтуватися на всебічному, повному і неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, яким слідчий повинен надати належну правову оцінку.

Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Слідчий суддя перевіряючи обґрунтованість та законність оскаржуваної постанови враховує наступні положення КПК України.

Так, згідно ст. 110 КПК України вбачається, що постанова про відмову у задоволенні клопотання має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Проте, зміст постанови прокурора про відмову у задоволенні клопотання не містить обґрунтованих відомостей щодо відмови у задоволенні клопотання заявника.

Згідно з положеннями п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, на слідчого суддю покладено обов`язок здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а згідно ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий суддя відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, здійснює контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та у разі надходження відповідної скарги перевіряє законність прийнятого рішення, за наслідками розгляду якої згідно вимог ст. 307 КПК України постановляє відповідну ухвалу.

Дослідивши наявні у слідчого судді матеріали кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що в оскаржуваній постанові прокурор належним чином не мотивував відмову у задоволенні клопотання та не послався на норми Кримінального процесуального кодексу України. Як наслідок, вимоги щодо складання мотивованої постанови, в якій прокурор має аргументувати прийняте рішення, не виконані. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування. При цьому слідчий суддя, виходячи з положень ч.3 ст.17 Закону України «Про прокуратуру» що під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов`язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті, та чинний КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) прокурору, оскільки останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе його функції.

Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у даному кримінальному провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, висновки не повинні ґрунтувались на припущеннях, а мають випливати з достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою доказів, які були зібрані під час досудового розслідування.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови, невідповідність її вимогам ст.ст. 9, 91, 92, 93, 94, ч. 5 ст. 110 КПК України, що має наслідком її скасування.

Керуючись ст. ст. 2, 55, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України,

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити.
Скасувати постанову прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання від 16.08.2021 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000176 від 27.07.2017.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1