Провадження № 1-кп/761/1117/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_4 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, із застуванням відеоконференцзв`язку з Дніпровським апеляційним судом та Ленінським районним судом м. Миколаєва, судовий розгляд клопотання власника майна ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року, у кримінальному провадженні № 0001814, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_12 ,

захисника ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В:
Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється розгляд матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001814 від 14 лютого 2018 року.

В ході судового розгляду ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , мотивуючи своє клопотання тим, що на підставі рішень Ленінського районного суду м. Миколаєва право власності на зазначене майно обвинуваченого ОСОБА_6 скасовано, про що внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та він не є власником (спадкоємцем) зазначеного нерухомого майна, а тому у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та його представник - адвокат ОСОБА_12 підтримали вказане клопотання з підстав наведених у ньому.

Прокурор ОСОБА_7 , представник потерпілого ОСОБА_8 та потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 заперечували проти задоволення клопотання ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_14 та обвинувачений ОСОБА_6 при вирішенні вказаного питання поклалися на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 49.4 (кв.м), згідно договору купівлі-продажу, серія та номер: 5657к-1283, виданий 10 лютого 1998 року, видавник: Товарна Біржа «Українська біржа Десятинна», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Як вбачається із вказаної ухвали, підставою для накладення на зазначене майно послугувала та обставина, що ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0001814 від 14 лютого 2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, санкція якого передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна та майно, на яке слідчий в клопотанні просив накласти арешт, в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 , належить підозрюваному ОСОБА_6 .

При цьому, як вбачається з наданого ОСОБА_5 заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 квітня 2021 року, яке набрало законної сили 02 травня 2021 року та додаткового рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2021 року, яке набрало законної сили 17 червня 2021 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений на товарній біржі «Українська біржа «Десятинна» 10.02.1998, реєстраційний номер 5657-к, між ОСОБА_6 як покупцем та ОСОБА_15 , в особі ОСОБА_16 , що діяла на підставі довіреності від 06.01.1998, як продавцем. Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 , проведену на підставі договору купівлі-продажу від 10 лютого 1998 року, укладеного на Товарній біржі «Українська біржа Десятина», номер запису про право власності: 29461370.

Так, конфіскація майна, як додатковий вид покарання, у відповідності до положень ст. 59 КК України, полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Таким чином, враховуючи, що квартира АДРЕСА_1 , з урахуванням рішень Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 квітня 2021 року та від 17 травня 2021 року, не належить на праві власності обвинуваченому ОСОБА_6 , а відтак не може бути конфіскована у власність держави, у разі призначення останньому додаткового виду покарання як конфіскації майна.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до переконання, що в подальшому у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт квартири АДРЕСА_1 , відпала потреба та арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року на зазначене майно, підлягає скасуванню, а клопотання власника майна ОСОБА_5 задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 170, 174, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання власника майна ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року, у кримінальному провадженні № 0001814, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року у кримінальному провадженні № 0001814, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: