Провадження по справі № 1-кп/752/571/21
У Х В А Л А

"19" жовтня 2021 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

під час судового розгляду кримінального провадження, дані про яке внесені 04.04.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Приозерськ Республіки Казахстан, росіянина, громадянина Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України,

за участю сторін і учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

встановив:
Під час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та оголошення його у розшук. Клопотання мотивував тим, що з березня 2020 року ОСОБА_5 перебуває на території Російської Федерації (далі РФ), на виклики суду не з`являється, а причини неявки, на які посилається сторона захисту, зокрема незадовільний стан здоров`я, вважає безпідставними. Вищезазначені обставини у сукупності з пред`явленими обвинуваченням, даними про особу обвинуваченого, на думку прокурора, доводять те, що ОСОБА_5 тривалий період часу переховується від суду, тому прокурор просить обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та оголосити його розшук.

Захисник ОСОБА_8 проти задоволення клопотань прокурора заперечував. Підтвердивши, що його підзахисний з січня 2020 постійно перебуває на території РФ, отримує судові повістки про виклик, але не з`являвся до суду через незадовільний стан здоров`я, у підтвердження чого надав медичну документацію (виписки з історії хвороб, довідки, листки непрацездатності), данні яких, на його думку, доводять, що ОСОБА_5 хворіє на тяжку хворобу, що свідчить про поважність причин його неявки на судові виклики. Також зазначив, що виконавча служба обмежила ОСОБА_5 виїзд за межі території РФ, оскільки він є боржником у виконавчому провадженні. Викладені нім обставини вважає такими, що свідчать про необхідність зупинення судового провадження через тяжку хворобу ОСОБА_5 про що заявив клопотання.

Захисник ОСОБА_7 також просив відмовити прокурору у задоволенні клопотань, зауваживши, що суд повинен розглядати питання про обрання запобіжного заходу за умови присутності в судовому засіданні самого ОСОБА_5 . Підтримав доводи захисника ОСОБА_8 про те, що його підзахисний не з`являється на виклики суду з поважних причини, оскільки проходить лікування зокрема стаціонарне, реабілітацію тощо.

Потерпілий ОСОБА_9 клопотання прокурора підтримав. Зазначив про те, що ОСОБА_5 на протязі багатьох років приймав участь у його незаконному утриманні в слідчому ізоляторі на території РФ. Будучи його захисником, неодноразово вимагав грошові кошти у його матері, вчиняв інші злочинні дії. На території України ОСОБА_5 погрожував йому і намагався шахрайським шляхом заволодіти великою сумою грошей. Він вважає, що доводи захисників є надуманими, оскільки данні мережі Інтернет доводять до ОСОБА_5 веде активний спосіб життя, працює. Просить оголосити ОСОБА_5 у міжнародний розшук, вважаючи, що він переховується від суду на території РФ.

Колегія суддів, ознайомившись із клопотаннями прокурора та сторони захисту, дослідивши письмові документи, аргументи та доводи учасників судового провадження щодо заявлених клопотань, приходить до наступного.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.09.2019 задоволено клопотання сторони захисту та обвинуваченому ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби. Вказаний запобіжний захід ухвалою суду від 01.11.2019 було продовжено до 30.12.2019.

В судове засідання, призначене на 17.12.2019, ОСОБА_5 не з`явився. Його захисники повідомили суд про те, що 06.12.2019 відбулася термінова госпіталізація ОСОБА_5 до ДУ «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова» де 07.12.2019 йому була проведена операція на серці, у зв`язку із чим він перебував на стаціонарному лікуванні до 09.01.2020.

На даний час ОСОБА_5 запобіжний захід не обраний.

Згідно даних Державної прикордонної служби України ОСОБА_5 14.01.2020 виїхав за межі України з пункту пропуску Бориспіль-Д у напрямку м. Мінськ.

В судовому засіданні встановлено і це не заперечується сторонами судового провадження, що ОСОБА_5 з січня 2020 постійно перебуває на території Російської Федерації.

Матеріали судового провадження доводять, що з березня 2000 року по теперішній час обвинувачений ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений про дати та час проведення судових засідань, за викликами суду у судові засідання, призначені 20.01.2020, 23.03.2020, 18.05.2020, 24.07.2020, 07.10.2020, 07.12.2020, 03.03.2021, 26.04.2021, 23.06.2021 та 21.09.2021, не з`являвся.

ОСОБА_5 спрямовував до суду заяви про відкладення вищезазначених судових засідань, обґрунтовуючи їх тим, що стан його здоров`я є незадовільним, тому він не може прибути до суду. Також неодноразово подавав заяви про зупинення судового провадження до його одужання, проведення засідань в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні захисником ОСОБА_8 у підтвердження поважності причини неявки ОСОБА_5 надана медична документація, з даних якої встановлено, що:

- ОСОБА_5 виданий лікарняний за період з 18.03.2020 по 24.03.2020;

- з 17.07.2020 ОСОБА_5 проходив лікування у лікувально-реабілітаційному центрі «Юдино»;

- 29.10.2020 у ОСОБА_5 був виявлений КОВІД;

- 22.01.2021 ОСОБА_5 був направлений на госпіталізацію та з 24.02.2021 по 01.03.2021 перебував на стаціонарному лікуванні у медичній установі;

- ОСОБА_5 виданий лікарняний за період з 31.06.2021 по 29.060.2021;

- у період з 17.09.2021 по 30.09.2021 ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні у «Краснознаменській міський поліклініці».

Окрім того захисником надані постанови про порушення виконавчого провадження відносно ОСОБА_5 на території РФ від 10.09.2021, а також про тимчасове обмеження на виїзд боржника з території РФ від 22.09.2021.

Вирішуючи клопотання сторони захисту про зупинення судового провадження суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку або видужання і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

З даних медичної документації судом встановлено, що у ОСОБА_5 згідно виписного епікризу за наслідками лікування у Краснознаменській міській поліклініці за період з 17.09.2021 по 30.09.2021, встановлений діагноз: ішемічна хвороба серця, гіпертонічна хвороба ІІІ стадії.

Посилання захисту на те, що ОСОБА_5 після виписки з Краснознаменській міській поліклініці був направлений до кардіостаціонару для проведення необхідних медичних досліджень не може свідчити та доводи поважність причин його неприбуття у судові засідання, оскільки суду не надані данні про те, що він дійсно перебуває на час проведення судових засідань в умовах стаціонару, зокрема. Данні про те, що його направлено до кардіостаціонару можуть свідчити про певні рекомендації для подальшого лікування. Так зокрема у вищезазначеному епікризі ОСОБА_5 рекомендовано перебування на обліку у лікаря кардіолога, дворазове стаціонарне лікування тощо.

Аналізуючи данні медичної документації, суд приходить до висновку, що вищезазначені захворювання ОСОБА_5 не є такими, що дають суду підстави визнати їх як тяжку тривалу хворобу, яка виключає участь обвинуваченого в судовому засіданні.

Данні про те, що ОСОБА_5 обмежено виїзд з території РФ з 22.09.2021 по 22.06.2022 у зв`язку з наявністю заборгованості у виконавчому провадженні, також не можуть вважатися судом беззаперечним доказом у підтвердження поважності причин неявки ОСОБА_5 до суду, оскільки таке обмеження є тимчасовим та спрямовано на погашення заборгованості після оплати якого (п. 2 постанови) обмеження буде погашено. Враховуючи розмір заборгованості, який еквівалентним 13475грн., суд не вважає такий аргумент сторони захисту таким, що доводить поважність причини неприбуття обвинуваченого на судові виклики.

Відповідно до ч.7 ст. 42 КПК України обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це суд.

Вищезазначені обставини дають суду підстави прийти до висновку, що ОСОБА_5 з січня 2020 порушує процесуальні обов`язки та не з`являється на виклики суду. Доводи сторони захисту суд відхиляє, оскілки не доведено, що стан здоров`я ОСОБА_5 є таким, що виключає його участь у судовому провадженні. Жодні з наданий медичних документів не доводять, що перебування на стаціонарному лікуванні було викликано термінованими (екстреними) потребами та/або обставинами, щодо хвороб ОСОБА_5 .

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинення певних ризиків, визначених у підпунктах 1-5 зазначеної статті.

Вирішуючи клопотання сторони обвинувачення, суд враховує конкретні обставини інкримінованих обвинуваченому дій, ступінь їх тяжкості, існування на даний час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обставини, зазначені у ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст. 193 КПК України суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, а також наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Як було зазначено вище, ОСОБА_5 знаходиться на території РФ, яка постановою Верховної Ради України «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором» № 129-VIII від 27.01.2015, визнана державою-агресором.

За таких підстав суд має право розглянути клопотання сторони обвинувачення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності обвинуваченого.

Данні, що містяться у медичній документації, свідчить про поважність причин неявки ОСОБА_5 лише у деякі із призначених судових засідань. Між тим, тривалість неявки обвинуваченого на виклики суду, відсутність належних даних про те, що стан здоров`я ОСОБА_5 є таким, що виключає його участь у судовому провадженні, викликає сумніви у доведеності доводів сторони захисту щодо наявності у ОСОБА_5 такого захворювання, яке заважає йому з`явитися на судові виклики, та дає суду підстави вважати, що процесуальна поведінка обвинуваченого є неналежною, та свідчить про те, що він ухиляється від суду.

Колегія суддів враховує конкретні обставини злочину, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , та які викладені в обвинувальному акті, як закінчений замах на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 в розмірі 1 млн. 100 тис. доларів США, вчинені шляхом обману та зловживання довірою останнього, тяжкість можливого покарання, строк попереднього перебування обвинуваченого під вартою тощо.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що ризик, передбачений ст. 177 КПК України, на якій вказував прокурор, як на підставу для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ризик переховування від суду, є дійсними і триваючими, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде відповідати характеру та тяжкості інкримінованих ОСОБА_5 діянь і усувати ризики переховування обвинуваченого від суду.

Таким чином, суд вважає за доцільне обрати обвинуваченому міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання ОСОБА_5 і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, суд за його участю розгляне питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Враховуючи, що вказані вище обставини доводять, що ОСОБА_5 ухилився від суду, судове провадження відповідно до вимог ст. 335 КПК України підлягає зупиненню до розшуку обвинуваченого.

Керуючись ст.42, 132, 170, 174, 177, 178, 183, 193-194, 335, 350 КПК України, суд,-

ухвалив:
Клопотання прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляд тримання під вартою.

Оголосити розшук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Приозерськ Республіки Казахстан, громадянина Російської Федерації, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Стороні захисту у задоволені клопотання про зупинення провадження у зв`язку з хворобою ОСОБА_5 відмовити.

Зупинити судове провадження до розшуку обвинуваченого ОСОБА_5 .

Виконання ухвали в частині затримання та розшуку покласти на ГУ СБУ в м. Києві та Київській області, направивши копію ухвали суду.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську місцеву прокуратуру, прокурори якої підтримують державне обвинувачення.

Копію ухвали вручити прокурору, захисникам та направити обвинуваченому.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
______________ ______________ ___________