КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 01 квітня 2021 року апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 серпня 2020 року,

за участі: прокурора ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000544.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 серпня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора і накласти арешт на корпоративні права у вигляді 100% статутного капіталу наступних юридичних осіб: ТОВ «БНК ІНВЕСТ», ТОВ «БРК ІНВЕСТ», ТОВ «БРС ІНВЕСТ», ТОВ «ВЛС ІНВЕСТ», ТОВ «ГЛК ІНВЕСТ», ТОВ «ДЛК ІНВЕСТ», ТОВ «ДЛС ІНВЕСТ», ТОВ «ЗВС ІНВЕСТ», ТОВ «ІСК ІНВЕСТ», ТОВ «КЛК ІНВЕСТ», ТОВ «ЛДК ІНВЕСТ», ТОВ «НДК ІНВЕСТ», ТОВ «ПЗК ІНВЕСТ», ТОВ «ПНК ІНВЕСТ», ТОВ «ППК ІНВЕСТ», ТОВ «ПСК ІНВЕСТ», ТОВ «ПСП ІНВЕСТ», ТОВ «РНК ІНВЕСТ», ТОВ «ФСР ІНВЕСТ», із забороною вчиняти реєстраційні дії стосовно корпоративних прав у вигляді 100% статутного капіталу згаданих товариств.
Прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Щодо строку апеляційного оскарження, то прокурор зазначає, що 27 серпня 2020 року оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, а повний текст оскаржуваної ухвали ним отримано лише 16 вересня 2020 року.
Зауважує, що слідчим суддею не наведено належних та достатніх мотивів для відмови у накладенні арешту, спростування тверджень сторони обвинувачення, визнання речовим доказом майна щодо якого вирішувалось питання про арешт, а також наявність достатніх підстав вважати, що створення юридичних осіб шляхом передачі у статутний капітал незаконно отриманих спеціальних дозволів на користування надрами та набуття і подальша передача третіми особами, які обґрунтовано можуть бути причетні до вчинення злочинів, у власність вказаного майна (корпоративних прав) є результатом незаконної діяльності з метою надання своїм діям законного вигляду та недопущення можливості повернення спеціальних дозволів на користування надрами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи викладенні в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, поновивши строк апеляційного оскарження, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Порядок і строки апеляційного оскарження чітко визначено та регламентовано ст. 395 КПК України. Так, згідно з п. 3 ч. 2 вказаної статті апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Згідно з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, який викладено у постанові від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18, у випадку коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив у інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали.
Крім того, зі змісту вказаної постанови вбачається, що у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.
З матеріалів справи видно, що 27 серпня 2020 року слідчим суддею проголошено лише вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення, а копію повного тексту оскаржуваної ухвали слідчий отримав 16 вересня 2020 року, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне поновити стороні обвинувачення строк апеляційного оскарження.
Як убачається з наданих суду матеріалів провадження, Центральним апаратом Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 квітня 2019 року під № 0000544, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням виявлено, що невстановлені особи, серед яких службові особи Державної служби геології та надр України та ПрАТ «НАК «Надра України», створили злочину організацію та приймають участь у ній з метою вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень на території України, які полягають у незаконному заволодінні державними активами в нафтогазодобувній галузі шляхом безпідставного отримання підконтрольними юридичними особами спеціальних дозволів на користування надрами.

21 серпня 2020 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на корпоративні права у вигляді 100% статутного капіталу наступних юридичних осіб: ТОВ «БНК ІНВЕСТ», ТОВ «БРК ІНВЕСТ», ТОВ «БРС ІНВЕСТ», ТОВ «ВЛС ІНВЕСТ», ТОВ «ГЛК ІНВЕСТ», ТОВ «ДЛК ІНВЕСТ», ТОВ «ДЛС ІНВЕСТ», ТОВ «ЗВС ІНВЕСТ», ТОВ «ІСК ІНВЕСТ», ТОВ «КЛК ІНВЕСТ», ТОВ «ЛДК ІНВЕСТ», ТОВ «НДК ІНВЕСТ», ТОВ «ПЗК ІНВЕСТ», ТОВ «ПНК ІНВЕСТ», ТОВ «ППК ІНВЕСТ», ТОВ «ПСК ІНВЕСТ», ТОВ «ПСП ІНВЕСТ», ТОВ «РНК ІНВЕСТ», ТОВ «ФСР ІНВЕСТ», із забороною вчиняти реєстраційні дії стосовно корпоративних прав у вигляді 100% статутного капіталу згаданих товариств.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 серпня 2020 року у задоволенні клопотання прокурора відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що матеріалами клопотання не підтверджено і прокурором не доведено, що майно на яке останній просить накласти арешт містить відомості, які можуть слугувати доказами у кримінальному провадженні або мають відношення до нього та необхідності у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим і вмотивованим, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, у порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Так, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, а саме забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Як убачається з матеріалів судового провадження, та правильно встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування не доведено, що згадане майно, на яке прокурор просить накласти арешт, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Не спростовують такий висновок і доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора.
Також, слід зазначити, що визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною умовою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

Крім того, у клопотанні прокурора міститься й інша мета, з якою він просить накласти арешт на майно, а саме, забезпечення спеціальної конфіскації, однак слід зауважити, що у матеріалах судового провадження відсутні дані про те, що у рамках даного кримінального провадження будь-якій особі повідомлено про підозру, а також те, що раніше згадані товариства набули вищевказане майно безоплатно або за вищу чи нижчу ринкової вартості.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, а тому доводи викладені в апеляційній скарзі про незаконність ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, - без задоволення.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Поновити прокурору відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 строк апеляційного оскарження.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000544, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/36477/21-к Справа №11-сс/824/377/2021 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_7 Доповідач: ОСОБА_1