Справа № 947/9634/21
Провадження № 1-кс/947/7116/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001099 від 06.12.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 307 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Як вбачається з клопотання, у провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0001099 від 06.12.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до слідчого управління ГУНП в Одеській області надійшов рапорт про те, що на території Одеської області діє злочинна група, яка займається збутом наркотичних засобів та психотропних речовин в великих та особливо великих розмірах. Одним з основних напрямків є постачання наркотичних засобів до місць позбавлення волі.
В рамках вказаного кримінального провадження, 25.06.2020 здійснений контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно висновку експерта Одеського НДЕКЦ № 1830-Х від 10.08.2020 - фрагменти речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору в спресованому вигляді, круглої форми, масами 5,10г, 5,09г, 5,03г, 5,09г та 5,11г, є небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом.
Так, 06.04.2021 по даному кримінальному провадженню повідомлено про підозру ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
У ході досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , проводились негласні слідчі (розшукові) дії, в ході яких встановлено, що також до незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин причетний ОСОБА_8 .
Таким чином, у ході здійснення досудового розслідування встановлено, ОСОБА_6 наркотичні засоби та психотропні речовини придбає у ОСОБА_7 . ОСОБА_7 в свою чергу наркотичні засоби та психотропні речовини постачає ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, 05.04.2021 року за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено майно, перелік якого міститься в клопотанні.
Вилучені в ході обшуку мобільні телефони, сім карти, скетч карти, коробки від мобільних телефонів, можуть зберігати інформацію, яка органом досудового розслідування у подальшому буде використана, як доказ, зокрема за допомогою мобільних телефонів, сім карток могли відбуватись телефонні з`єднання осіб що мають відношення, до кримінального правопорушення, за допомогою скетч карт та коробок від телефонів можна встановити ідентифікаційні ознаки обладнання споживачів телекомунікаційних послуг, а вилучені грошові кошти були отримані внаслідок незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин.
На флеш накопичувачах може зберігатись інформація, що має значення до кримінального провадження, у зв`язку з чим потребують детального огляду.
Таким чином, в ході розслідування кримінального правопорушення, у органу досудового розслідування виникла необхідність звернутись до слідчого судді із клопотанням про накладенням арешту на речі і документи, перелік яких міститься в клопотанні.
2. Позиції учасників при розгляді клопотання.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання та просила відмовити, вказавши, що клопотання безпідставне, вилучене майно не має відношення до кримінального провадження, належить ОСОБА_9 ..

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту частини майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Як вбачається з клопотання та долучених матеріалів, встановлено, що до вчинення кримінальних правопорушень ймовірно причетний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до долученого протоколу обшуку, 05.04.2021 року був проведений обшук за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого були вилучені речі та документи, перелік яких міститься в клопотанні.
Так, тимчасово вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені мобільні телефони, коробки від мобільних телефонів, скетч карти, сім-карти, флеш носії, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, відомості щодо обставин ймовірного вчинення кримінального правопорушення та осіб причетних до його вчинення. Вилучені грошові кошти можуть бути набуті кримінально-протиправним шляхом, зокрема, від збуту наркотичних засобів та психотропних речовин. Ваги можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про визнання речових доказів від 05.04.2021 року, відповідно до якої вилучені речі та документи визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження.

В частині доводів представника власника майна щодо належності вилучених речей ОСОБА_9 , слідчий суддя зазначає, що вказані доводи представника власника майна не були підтверджені належними доказами, зокрема, відсутні документи на підтвердження права власності.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту частини майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій з вказаним майном.

В частині накладення арешту на брелок з написом «Starline», брелок з написом «Starline» та номер телефона на кришці НОМЕР_1 , фотоапарат марки «Sony» з номером « НОМЕР_2 », ключ запалювання від авто з емблемою « Тайота» та написом «is3422-00» з брелком, ключ запалювання від авто з емблемою «мерседес», ключ запалювання від авто з емблемою «ESPACE» у кількості 2 штук, ключ запалювання з написом «HONDA» та шкіряним брелком, слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення в клопотанні та долучених матеріалах не було доведено необхідність накладення арешту на вказані речі, а також відношення даного майна до кримінального провадження.

3.3. Завдання та необхідність арешту частини майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту частини майна, речі та документи можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.
При цьому, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на частину вилученого майна.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на частину вилученого майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001099 від 06.12.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1) Купюри номіналом 200 гривень у кількості 75 штук що становить 15000 гривень;

2) Купюри номіналом 500 гривень у кількості: 339 штук що становить 169500 гривень;

3) Купюри номіналом 1000 гривень у кількості 27 штук що становить 27000 гривень;

4) Купюри номіналом 100 доларів США у кількості 22 штуки що становить 2200 доларів США;

5) Купюри номіналом 50 євро у кількості 26 штук що становить 1300 євро;

6) Купюри номіналом 100 євро у кількості 8 штук що становить 800 євро;

7) Ваги з написом: «Ming Heng Digital Scale- 888»;

8) 4 предмета схожі на патрони з маркуванням «9 мм SOBR» у кількості 4 штук;

9) 7 мобільних телефонів марки «Nokia»;

10) Мобільний телефон марки «Sony Ericson»;

11) Мобільний телефон марки «Samsung»;

12) Мобільний телефон з написом «bq android one»;

13) Мобільний телефон «iphone 4»;

14) Мобільний телефон «Meizu» чорного кольору з розбитим склом;

15) Флеш носій «hp 8 Gb»;

16) Флеш носій «San Disk Ultra» та написом «BP 191157543z»;

17) 14 сім карт;

18) 11 скетч карт до сім карт;

19) 5 коробок від мобільних телефонів, а саме:

- коробка від «iphone 11, Red, 64 Gb, imei: НОМЕР_3 ;

- коробка від «iphone 11, Yellow, 64 Gb, imei: НОМЕР_4 ;

- коробка від «iphone 8, Silver, 128 Gb, imei: НОМЕР_5 ;

- коробка від «iphone 11, Black, 64 Gb, imei: НОМЕР_6 ;

- коробка від мобільного телефону з написом «Redmi 10х 4G», imei: НОМЕР_7 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1