ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/293/21 Справа № 202/6841/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2020 року про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000682, за ч.2 ст.149 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді від 13 листопада 2020 року накладено арешт шляхом позбавлення права на відчуження, щодо нерухомого майна ОСОБА_7 , а саме: - земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:001:0069, площею 2 га.; :02:001:0099, площею 2 га.; :02:001:0073, площею 2 га.; :02:001:0093, площею 2 га.; :02:001:0103, площею 2 га., розташованої в Царичанському районі Дніпропетровської області; - житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , опис: загальна площа 48,5 кв.м., житлова площа 19,9 кв.м.; - квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , опис: загальна площа 71,9 кв.м., житлова площа 64,9 кв.м. В іншій частині клопотання відмовлено.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що проводиться досудове розслідування за ч.2 ст. 149 КК України, в якому ОСОБА_7 було повідомлено про підозру та який має у власності земельні ділянки, житловий будинок та споруди, тому слідчий суддя з метою в майбутньому забезпечення конфіскації майна як виду покарання наклав арешт шляхом із забороною його відчуження. В частині накладення арешту шляхом розпорядження майном слідчий суддя відмовив врахувавши розумність та співрозмірність обтяження завданням кримінального провадження.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
Також, просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді вказуючи, що ухвала слідчого судді постановлена без участі власника майна та його представника, а про рішення стало відомо 02 лютого 2021 року.
Вимоги апеляційної скарги адвокат обгрунтовує тим, що рішення слідчого судді незаконне, оскільки під час накладення арешту не враховано вимоги ст. 173 КПК України, а саме в частині необґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 , так як вона не відповідає обставинам викладеним в підозрі, а наявні докази не підтверджують її. При цьому, адвокат вказує, що його підзахисний активно сприяє досудовому розслідуванню та позитивно характеризується, а слідчий суддя не врахував також відсутність мети в накладенні арешту і відсутність правових підстав.
В апеляційному суді адвокат ОСОБА_6 підтримав вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.
Відповідно до ст.405 КПК України, інші учасники перегляду повідомлені належним чином, до початку судового засідання клопотань про перенесення перегляду або поважні причини неприбуття не отримано, що не перешкоджає перегляду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення адвоката, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого про арешт майна та додані до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Розглядаючи питання про дотримання апелянтом строку на апеляційне оскарження, апеляційним судом встановлено, що ухвала слідчого судді постановлена без виклику власника майна, а тому за правилами ч.3 ст. 395 КПК України строк для апелянта обчислюється з дня отримання ним копії судового рішення, дані про отримання якої в матеріалах відсутні, у зв`язку з чим термін не пропущений.
Висновки слідчого судді про накладення арешту на майно, колегія суддів вважає правильними.
Відповідно до п.7 ч.2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який згідно до ч.1 ст. 170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Так, клопотанням слідчого підтверджується, що ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000682 від 09 вересня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України (а.с. 5-6)
05 жовтня 2020 року ОСОБА_7 повідомили про підозру за ч.2 ст. 149 КК України(а.с.15-19)
Згідно п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
У відповідності до ч.5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що накладення арешту на майно є необхідним з метою в майбутньому забезпечення конфіскації майна як виду покарання, що відповідно до п. 3 ч. 2, ч. 5 ст. 170 КПК України, є підстави для накладення арешту на майно, оскільки санкція статті 149 ч.2 КК України, за якою повідомлено про підозру ОСОБА_7 о передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна. Слідчий суддя дотримався вимог п.п. 5, 6 ч.2 ст. 173 КПК України, та врахував розумність, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, обмеживши лише право на відчуження майна.
Слідчий суддя з дотриманням вимог ч.2 ст. 172 КПК України, розглянув клопотання слідчого про арешт майна без володільця майна з метою забезпечення арешту майна, а тому ці доводи апеляційної скарги, також не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Стосовно доводів про необґрунтовану підозру стосовно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 149 КК України, то вони безпідставні, з тих підстав, що дана обґрунтованість перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Крім того, до апеляційної скарги не додано доказів, що підозра оскаржувалася та була скасована.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2020 року, якою накладено арешт шляхом позбавлення права на відчуження, щодо нерухомого майна ОСОБА_7 , а саме: - земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:001:0069, площею 2 га.; :02:001:0099, площею 2 га.; :02:001:0073, площею 2 га.; :02:001:0093, площею 2 га.; :02:001:0103, площею 2 га., розташованої в Царичанському районі Дніпропетровської області; - житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , опис: загальна площа 48,5 кв.м., житлова площа 19,9 кв.м.; - квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , опис: загальна площа 71,9 кв.м., житлова площа 64,9 кв.м. - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4