Справа № 451/704/21
Провадження № 1-кп/451/194/21
ВИРОК
іменем України
11 серпня 2021 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №0000210 від 26.04.2021, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радехів Львівської області, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не депутат, освіта середня-спеціальна, тимчасово не працюючого, розлученого, на утримані має двох неповнолітніх дітей, раніше судимого: 09.02.2021 Радехівським районним судом Львівської області за ст.126-1 КК України засуджений до покарання у виді громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_4 ;

потерпілої ОСОБА_5 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 в період часу з 01.07.2020 по 14.01.2021 року, перебуваючи у приміщенні житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання на ґрунті неприязних відносин, систематично вчиняв психологічне насильство над своєю колишньою дружиною - ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.
Так, 01.07.2020 близько 01:40 год ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами.
Крім цього, 22.08.2020 близько 21:00 год ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами.
Крім цього, 09.10.2020 близько 21:00 год ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами та словесних погроз її фізичною розправою.
Крім цього, 11.12.2020 близько 20:00 год ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами.
Крім цього, 28.12.2020 близько 15:00 год ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами та словесних погроз її фізичною розправою.
Крім цього, 14.01.2021 близько 21:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами та словесних погроз її фізичною розправою.
Отже, ОСОБА_3 вказаними насильницькими діями заподіяв своїй колишній дружині - ОСОБА_5 систематичних психологічних страждань, що завдали шкоди її здоров`ю, що виразилися в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо потерпілої, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Таким чином, ОСОБА_3 умисно систематично вчиняв психологічне насильство щодо колишньої дружини, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, тим самим вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю. Надав суду показання, за змістом яких він дійсно у період часу з 01.07.2020 по 14.01.2021 року, перебуваючи у приміщенні житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин, систематично вчиняв психологічне насильство над своєю колишньою дружиною, погрожуючи їй фізичною розправою. У вчиненому розкаюється, попросив вибачення у потерпілої, просить суд суворо не карати.

Потерпіла прийняла вибачення від обвинуваченого, просить суд суворо його не карати. Суду пояснила, що вони з обвинуваченим розлучені, однак фактично проживають як подружжя. Обвинувачений утримує її та їхніх спільних чотирьох дітей, двоє з яких є малолітніми.

Заслухавши позиції сторін, з яких вбачається, що вони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись показаннями обвинуваченого та потерпілої, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України.

Об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

При цьому, суд зазначає, що в силу вимог статті 66 КК України щире каяття віднесено до пом`якшуючих обставин, які враховуються судом при призначенні покарання. Разом з тим, на переконання суду, у даному випадку така обставина як щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 носить лише формальний характер.

За змістом правової позиції Верховного Суду у справі № 166/1065/18 від 18.09.2019 розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення і в матеріалах кримінального провадження.

Однак, у матеріалах кримінальної справи стосовно ОСОБА_3 відсутні дані на підтвердження того, що він намагався будь-яким чином виправити ситуацію, що склалась та налагодити відносини з потерпілою. Водночас, наявні в матеріалах справи форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства та рапорт поліцейського від 21.07.2021 свідчать про те, що обвинувачений не усвідомив негативності вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину щодо члена колишнього подружжя.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги статті 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставину, що обтяжує покарання та відсутність обставин, що пом`якшують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_3 добре характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше судимий.

Також, суд враховує позицію прокурора, висловлену нею у судових дебатах, щодо можливого призначення обвинуваченому покарання у виді арешту.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені статтею 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені статтею 65 КК України, у тому числі відсутність обставин, які пом`якшують покарання та обставину, яка його обтяжує, а також зваживши на приписи статті 52 КК України суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті 126-1 КК України, з урахуванням вимог частини 4 статті 70 КК України (оскільки злочин вчинений ОСОБА_3 до постановлення вироку Радехівського районного суду Львівської області від 09.02.2021), у виді арешту.

Застосовуючи положення частини 4 статті 70 КК України суд враховує, що ця норма застосовується у разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими статтею 72 КК України (постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі №511/37/16-к).

Призначаючи покарання ОСОБА_3 у виді арешту суд одночасно враховує, що вироком Радехівського районного суду Львівської області від 09.02.2021 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України і призначено покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 відбув покарання за вироком Радехівського районного суду Львівської області від 09.02.2021 у виді громадських робіт строком 150 годин (довідка Радехівського РС філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області від 26.05.2021)

Суд зазначає, що відповідно до приписів частини 4 статті 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

На виконання вимог частини 4 статті 70 КК України суд застосовує положення статті 72 КК України, відповідно до якої при складанні покарань за сукупністю злочинів менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Таким чином, відбуте ОСОБА_3 покарання за вироком Радехівського районного суду Львівської області від 09.02.2021 у виді громадських робіт строком 150 годин співвідноситься (дорівнює) 18 дням арешту.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та зважаючи на те, що ОСОБА_3 вчинив нетяжкий злочин до постановлення вироку Радехівським районним судом Львівської області від 09.02.2021 та набрання ним законної сили, йому слід призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання покарань згідно частини 1 статті 70 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальних витрат не понесено.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, Радехівський районний суд Львівської області,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

Згідно з частиною 4 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання покарань у виді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин, призначеного вироком Радехівського районного суду Львівської області від 09.02.2021, а також покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць, призначеного цим вироком, з урахуванням вимог пункту 4 частини 1 статті 72 КК України: 1 день арешту відповідає 8 годинам громадських робіт, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць 18 (вісімнадцять) днів.

Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 70 КК України зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком, відбуте покарання за вироком Радехівського районного суду Львівської області від 09.02.2021 у виді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин, що з урахуванням вимог пункту 4 частини 1 статті 72 КК України складає 18 (вісімнадцять) днів арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Радехівський районний суд Львівської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_6 -Трускавецька