печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:
до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, вилучене 05.05.2021 під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «Iphone 11» в корпусі темно-сірого кольору, що належить ОСОБА_6 та грошові кошти у сумі 20600,00 Євро та 14000,00 доларів США, що були вилучені у ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000194 від 26.01.2021.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000194 від 26.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи Державного навчально-виробничого закладу авіаційного профілю «Запорізький центр льотної підготовки імені Маршала авіації О.І. Покришкіна», що розташований за адресою: вул. Радянська, 1. с. Широке, Запорізький район, Запорізька область, в період з грудня 2020 року по теперішній час , шляхом зловживання своїм службовим становищем, здійснюють розтрату ввіреного їм державного майна, а саме аеродромних плит ПАГ-14, які демонтуються зі злітно-посадкової смуги та руліжних доріжок вказаного підприємства та у подальшому, за грошові кошти реалізуються невстановленим особам.

06.05.2021 постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_7 майно, яке вилучене 05.05.2021 під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «Iphone 11» в корпусі темно-сірого кольору, що належить ОСОБА_6 та грошові кошти у сумі 20600,00 Євро та 14000,00 доларів США, що були вилучені у ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження № 0000194 від 26.01.2021.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав у ньому зазначених.

Адвокат та власник майна в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, наявність даних про належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

Таким чином, власником майна та його адвокатом не було спростовано доводи прокурора та не було доведено наявність обставин, в разі існування яких, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, як про це ініційовано питання адвокатом та власником майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 05.05.2021 під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «Iphone 11» в корпусі темно-сірого кольору, що належить ОСОБА_6 та грошові кошти у сумі 20600,00 Євро та 14000,00 доларів США, що були вилучені у ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1