Справа № 591/4601/18
Провадження № 1-кс/591/2072/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2021 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0002512 на рішення старшого слідчого криміналіста відділу СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про повідомлення про підозру від 07.09.2018 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 194 та ч.1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми звернувся адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0002512 зі скаргою на повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 07 вересня 2018 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 194 та ч.1 ст. 263 КПК України.

Скаргу мотивував тим, що з врахуванням строку здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні сукупність зібраних стороною обвинувачення доказів не підтверджує наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та не виправдовує подальше кримінальне переслідування ОСОБА_6 . Вважає, що існують обгрунтовані сумніви в допустимості та належності основних зібраних доказів з наступних підстав. Так, огляд місця події, під час якого були вилучені речі ОСОБА_6 , проводився більше 10 годин у нічний час без представників власника будинку, опитані стороною захисті поняті пояснюють, що постійно відлучалися з місці події, тому вилучення будь-яких речей під час проведення огляду є сумнівним. Сама ОСОБА_6 перебувала в Сумському ВП ГУНП в Сумській обл. з 07:00 год. до 16:36 год. 03.08.2018, хоча згідно протоколу її допит тривав з 08:00 до 10:20 год., у вказаний час працівники поліції чинили тиск на ОСОБА_6 , перебування ОСОБА_6 у відділку поліції закінчилося появою адвоката, який викликав швидку допомогу та ОСОБА_6 була госпіталізована для надання медичної допомоги. Фактично його підзахисну ОСОБА_6 після смерті чоловіка працівники поліції близько 10 год. тримали без права на вільне пересування, не давали можливості поїсти нормально, тиснули з метою надання показі, що на його погляд має ознаки катування. Тому вважає досить сумнівними показання ОСОБА_6 , надані 03.08.2018 в ході допиту. Вважає, що під час досудового розслідування так і не було зібрано ніяких доказів про те, що ОСОБА_6 придбала та перенесла пістолет, яким було вбито її чоловіка, навпаки свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та потерпіла ОСОБА_11 спростовують цю обставину. Покази засекреченого свідка, який нібито ремонтуючи електрику в будинку ОСОБА_12 бачив, як останній бив дружину ОСОБА_6 , спростовуються показами свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що під час будівництва зазначеного будинку проводив електрику та постійно обслуговував справність системи електромереж. За свідченням ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та інших близьких друзів та родичів саме ОСОБА_17 обслуговував справність електромереж, інших електриків ніколи не бачили. Також в скарзі зазначає про те, що основними доказами слідства є висновок експерта Сумського НДЕКЦ ОСОБА_18 від 03.09.2018 за №19/119/7-1/1227е про виявлення на тампоні зі змиву правої руки ОСОБА_6 слідів вибухового перетворення капсульного складу та від 28.08.2018 за №19/119/7-1/1204е про виявлення на зовнішній та внутрішній поверхні блузи та передній зовнішній верхній частині джинсів слідів вибухового перетворення капсульного складу. Проте експерту під час проведення досліджень не ставилося питання про походження таких перетворень, а саме чи могли вони утворитися лише під час пострілу чи могли бути нанесені після пострілу шляхом контакту зі зброєю. В той же час висновок судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № 11484/17887-17889/20-34 від 20.07.2020 підтвердив недовіру до попереднього висновку та повністю спростував його. Так, судовий експерт ОСОБА_19 при дослідженні об`єктів використовував мікроскопічне дослідження, дослідження методом скануючої електронної мікроскопії з рентгенофлуоресцентним спектральним аналізом та дослідження методом газорідинної хромотографії з масселективним детектуванням (попередній експерт застосовував лише метод газової хромотографії та метод рентгенівського енерго-дисперсійного мікроаналізу, який й показав наявність слідів вибухового перетворення капсульного складу). За висновком експерта жодних слідів продуктів горіння пороху або капсульного перетворення ні на змиві з руки, ні на одежі ОСОБА_6 не виявлено. При дослідженні експерт КНДІСЕ використовував новітній мікроскоп, де втручання людського фактору мінімальне (електронний мікроскоп «Tescan Vega 3» з детектором «Oxford Х-Мах 20»).

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 скаргу підтримав з мотивів, зазначених в ній та додатково надав скріншоти з камер відеоспостереження з сусіднього з домогосподарством, де скоєно вбивство, будинку, та пояснив, що на цих записах видно два автомобілі, які в день вбивства знаходилися поряд з будинком ОСОБА_12 , однак причетність до вбивства осіб, які були в цих автомобілях, так слідчим і не була перевірена. Вважає, що досудове розслідування здійснювало однобоко, не перевірялися інші можливі версії вбивства.

Слідчий заперечив проти скарги, зазначив, що огляд місця події був проведений у відповідності вимог КПК України, під час огляду був присутній потерпілий ОСОБА_20 , під час огляду здійснювався безперервний відеозапис, яким спростовується факт витирання пістолета об одяг ОСОБА_6 . Зазначив, що за фактом незаконного утримання ОСОБА_6 в приміщенні Сумського ВГІ ГУНП 03.08.2018 проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000191 від 15.08.2018 за ознаками кримінальною правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. Вважає, що незаконне поводження зі зброєю підозрюваної ОСОБА_6 підтверджується не лише допитом свідка ОСОБА_21 , який бачив під час мийки автомобіля ОСОБА_12 предмет схожий на пістолет, а і висновком судової молекулярно- генетичної експертизи № 19/10-2/357-С`Н/1 8 від 21.09.2018 відповідно до якої генетичні ознаки клітин, виявлені на спусковому гачку, руків`ї, запобіжнику та магазині предмета, схожого на пістолет, збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_12 . В запереченні на скаргу вказує на те, що наявність конфліктних ситуацій між ОСОБА_12 та ОСОБА_6 підтверджується не лише показами свідка ОСОБА_22 , а і показаннями інших свідків, а саме першочерговим протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 02.08.2018, протоколом допиту неповнолітньої ОСОБА_24 від 03.08.2018, протоколом допиту свідка ОСОБА_25 та протоколом допиту свідка ОСОБА_26 . Вважає необгрунтованими посилання сторони захисту на висновок експерта за результатами проведення судової експертизи вибухових речовин, продуктів та пострілу №1 1484/17887-178889/20-34 від 20.07.2019, в якому зазначено, що на змивах з поверхні правої руки ОСОБА_6 та її на одязі (джинсах з паском та рубашці) речовин, що можуть бути віднесені до слідів вибухового перетворення капсульного складу не виявлено. Зазначив, що експертом, який проводив додаткове дослідження, не враховано, що під час проведення експертного дослідження експертом Сумського НДЕКЦ ОСОБА_18 (висновок експерта № 19/119/7-1/1227е від 03.09.2018) в дослідницькій частині елементного складу описано, що нашарування з досліджуваних об`єктів переносили на вуглецевий скотч і потім аналізували, в дослідницькій частині методом газової хроматографії зазначено, що з метою пошуку на досліджуваних об`єктах слідів нітрогліцерину - компоненту двохосновних порохів, дифеніламіну та централітів - стабілізаторів нітроцелюлозного пороху та сірки, як компонента димного пороху робили з об`єктів робили змиви ацетоном, які потім фільтрували та концентрували. А при проведенні експертизи №11484/17887-178889/20-34 від 20.07.2019 експерт ОСОБА_19 знову досліджує вже дослідженні під час першої експертизи об`єкти з яких експертом ОСОБА_18 були відібрані нашарування на вуглецевий скотч та потім зроблені змиви ацетоном. За таких обставин вважає, що висновок експерта, на який вказує адвокат, не може спростовувати першочерговий висновок експерта Сумського НДЕКЦ. Крім того вважає, що обгрунтованість підозри підтверджується висновком судової пожежо-техпічної експертизи № 19/119/10/34е від 03.09.2018, відповідно до якої причиною пожежі 02.08.2018 у будинку послугувало джерело запалювання, занесене ззовні, висновком судової експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів по пожежному сміттю з будинку № 19/119/7-1 /1200е від 16.08.2018, відповідно до якого на наданому на дослідження зразку пожежного сміття, який вилучений під кріслом, виявлені сліди нафтопродуктів та іншими доказами в їх сукупності. Просив врахувати, що ОСОБА_6 04.08.2018 під час її допиту в якості потерпілої від надання показів відмовилася мотивуючи це своїм поганим самопочуттям, крім того вона відмовилася від надання її біологічних зразків, а також від проходження опитування з використанням поліграфа, що може на думку слідчого може свідчити про вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Також зазначив, що зібрані докази про підтвердження вини підозрюваної ОСОБА_27 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст.263 КК України, розглядалися слідчим суддею при обранні підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу та було визнано підозру обгрунтованою. Зважаючи на викладене з врахуванням зазначених вище обставин слідчий просив відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 .

Прокурор також вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження слідчий суддя вважає необхідним зазначити наступне.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Сумській обл. перебуває кримінальне провадження № 0002512, у якому згідно повідомлення про підозру від 07.09.2018 ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 194 та ч.1 ст. 263 КК України, а саме у тому, що вона внаслідок такого довготривалого зневажливого відношення до себе з боку свого чоловіка - ОСОБА_12 , вирішила скоїти вбивство останнього, при цьому вона розуміла, шо такі дії кримінально карані і можуть бути викриті правоохоронними органами, у зв`язку з чим вирішила приховати вказаний злочин, імітувавши нещасний випадок, шляхом підпалу у будинку, де вони проживали. 02.08.2018, впевнившись, що ОСОБА_12 ліг відпочивати будинку, ОСОБА_6 , з метою позбавити життя свого чоловіка, у період часу з 15 год. до 15.30 год., використовуючи паливно-мастильні матеріали, у двох місцях однієї з жилих кімнат будинку здійснила підпал, розуміючи, що такі дії призведуть до знищення або пошкодження будинку та майна у ньому. Після цього покинула будинок разом із водієм ОСОБА_28 . Однак ОСОБА_12 , відчувши пожежу встиг покинути будинок, не отримавши при цьому тілесних ушкоджень, а ОСОБА_6 повернулася до будинку. Пожежа була погашена та внаслідок пожежі вогнем та димом були пошкоджено окремі кімнати будинку, речі та меблі у них. Після гасіння пожежі ОСОБА_12 вирішив відпочити і ліг на карематі біля воріт у дворі домогосподарства. В цей час ОСОБА_28 поїхав з будинку подружжя шукати знайомих для допомоги прибрати сміття після пожежі. Залишаючись у будинку із ОСОБА_12 , ОСОБА_6 вирішила довести свої злочинні дії до кінця в інший спосіб, не полишаючи намір позбавити життя свого чоловіка з мотивів помсти та існуючих неприязних відносин з ним. Водночас, ОСОБА_6 розуміла, що без застосування будь-яких засобів вона не зможе позбавити життя ОСОБА_12 , оскільки той може вчинити опір, тому для вчинення своїх протиправних дій вирішила використати, як знаряддя злочину, вогнепальну зброю - пістолет марки СZ-75, який зберігався у господарстві без передбаченого законом дозволу. У подальшому, знаходячись на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , та, прагнучи досягти своєї злочинної мети, спрямованої на позбавлення життя іншої людини, ОСОБА_6 в період з 18.00 до 18.17 год., взявши у невстановленому слідством місці вогнепальну зброю - пістолет марки С-75, таким чином придбавши її, через двір підійшла до свого чоловіка, направила на нього зброю та умисно з метою позбавлення життя здійснила три постріли, один з яких прийшовся в голову, в область лівої скроні ОСОБА_12 , а інший - в область лівої лопатки потерпілого. Вчинивши вбивство ОСОБА_12 , ОСОБА_6 розуміючи, що за скоєне їй загрожує покарання та бажаючи уникнути відповідальності, скинула свій одяг, у якому зона перебувала на момент вчинення вбивства, пішла до будинку, де переодягнулася та залишилася у приміщенні будинку. Згодом у двір домогосподарства подружжя прийшов батько ОСОБА_12 - ОСОБА_20 , який на території подвір`я, біля воріт, виявив труп свого сина ОСОБА_12 .

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 27.02.2019 відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Станом на час розгляду зазначеної скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_6 перебуває у розшуку з 07.09.2018.

У відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені в тому числі повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Необхідно зауважити, що чинний КПК України не встановлює будь-яких обмежень щодо предмета перевірки під час розгляду слідчим суддею скарги на повідомлення про підозру, проте закріплює такі положення:

1) підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом (частина третя статті 17 КПК України);

2) захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені КПК та іншими законами України, з метою, зокрема, забезпечення з`ясування обставин, які спростовують підозру (частина перша статті 47 КПК України);

3) слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України);

4) слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (частина перша статті 94 КПК України ).

Аналіз приписів зазначених статей кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що під час розгляду скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя уповноважений перевіряти, зокрема, наявність достатності доказів для підозри, що повною мірою відповідає вимогам пункту 3 частини першої статті 276 КПК України про те, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Отже, повідомлення про підозру на підставі пункту 3 частини першої статті 276 КПК України передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)».

Рівень такого стандарту доказування і відповідно його перевірки слідчим суддею залежить від рівня обмеження прав, свобод та інтересів людини внаслідок повідомлення її про підозру та терміну здійснення ефективного розслідування.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри (обвинувачення) має корелюватися зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають (можуть бути пов`язані) із прийняття відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії): чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. При цьому стандарти доказування (переконання) поступово зростають з перебігом ефективного розслідування та потребують більш глибокого обґрунтування, що повного мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Отже, рівень такого стандарту доказування і відповідно його перевірки слідчим суддею залежить від рівня обмеження прав, свобод та інтересів людини внаслідок повідомлення її про підозру та терміну здійснення досудового розслідування.

Під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді є не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)» для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

При цьому на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях підозрюваної особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

З комплексного аналізу норм КПК України вбачається, що для вирішення питання щодо обґрунтованості підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх оцінки з точки зору достатності й допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи недоведення винуватості особи, а з тією метою, щоб визначити ймовірність причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також те, чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування.

Зі сплином строку досудового розслідування відомості, на яких ґрунтується підозра, мають стати більш спроможними на користь причетності особи до вчинення кримінального правопорушення.

Перевірка слідчим суддею саме обґрунтованості підозри має бути бар`єром для необґрунтованого кримінального переслідування та засобом належної реалізації загальних завдань кримінального провадження щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Дослідивши матеріали, додані до клопотання, а також докази сторони обвинувачення, слід зазначити наступне.

Слідчий суддя не може прийняти до уваги ту обставину, що при обранні запобіжного заходу вже вирішувалося питання про обгрунтованість підозри ОСОБА_6 , оскільки з того часу минуло близько 2,5 років, тобто слідчий мав достатньо часу для проведення необхідних слідчих дій та встановлення обставин у кримінальному провадженні, за зверненням адвоката у кримінальному провадженні вже після обрання запобіжного заходу було проведено експертне дослідження, адвокатом опитано ряд свідків, з огляду на наведені вище мотиви зі сплином часу докази щодо причетності особи до вчинення кримінального правопорушення повинні бути більш спроможними.

Крім того, враховуючи наведені вище мотиви та вимоги КПК України, постановлення слідчим суддею ухвали про обрання запобіжного заходу не виключає розгляд скарги на повідомлення про підозру та зокрема перевірки наявності достатніх доказів для повідомлення про підозру.

В судовому засіданні слідчий посилався на те, що ОСОБА_6 04.08.2018 під час її допиту в якості потерпілої від надання показів відмовилася мотивуючи це своїм поганим самопочуттям, крім того вона відмовилася від надання її біологічних зразків, а також від проходження опитування з використанням поліграфа, що може на думку слідчого може свідчити про вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Суд не може взяти до уваги такі заперечення слідчого, оскільки ОСОБА_6 є підозрюваною у кримінальному провадженні, а тому з огляду на право на захист останньої, презумпцію невинуватості, сталу практику ЄСПЛ та ВС, відмова ОСОБА_6 від надання показів, зокрема з використанням поліграфа, не може свідчити про її причетність до кримінальних правопорушень, таку позицію слід розцінювати як спосіб захисту.

Факт перебування у розшуку також не є доказом причетності до вчинення кримінальних правопорушень, причини відсутності за місцем проживання можуть бути різними, зокрема як вбачається з заяви потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_20 від 04.03.2019, які є батьками загиблого ОСОБА_12 , на ОСОБА_6 та її доньку був скоєний напад та вона виїхала з місця проживання з метою захисту свого життя та життя дитини.

В запереченні слідчий посилається на допит свідка ОСОБА_21 , який бачив під час мийки автомобіля ОСОБА_12 предмет, схожий на пістолет, а також на висновок судової молекулярно- генетичної експертизи від 21.09.2018, відповідно до якої генетичні ознаки клітин, виявлені на спусковому гачку, руків`ї, запобіжнику та магазині предмета, схожого на пістолет, збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_12 .

В той же час протокол допиту свідка ОСОБА_21 не містить відомостей, що він бачив зазначений в підозрі пістолет у користуванні ОСОБА_6 , також у експертизі відсутні відомості про наявність біологічних зразків ОСОБА_6 на пістолеті.

Висновки судової пожежо-технічної експертизи від 03.09.2018 та судової експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів по пожежному сміттю з будинку 16.08.2018, на які посилається слідчий в запереченні, також не містять відомостей про причетність до пожежі саме ОСОБА_6 , а можуть свідчити лише про факт здійснення підпалу.

В матеріалах кримінального провадження також відсутні дані про те, що на тілі ОСОБА_6 чи її одежі були виявлені сліди паливно-мастильних матеріалів, які могли стати причиною пожежі.

В судовому засіданні слідчим не наведено жодного свідка, який би бачив, щоб ОСОБА_6 користувалася відповідним пістолетом, здійснювала підпал будинку чи скоювала вбивство.

В матеріалах кримінального провадження мається ряд суперечливих показів свідків в частині відносин між ОСОБА_6 та загиблим ОСОБА_12 , однак стороною обвинувачення не наведено в судовому засіданні показів свідків, які б свідчили про намір ОСОБА_6 скоїти вбивство. Сам факт можливих періодичних сварок між чоловіком та жінкою не може бути достатнім доказом причетності ОСОБА_6 до скоєння кримінальних правопорушень.

Фактично сторона обвинувачення в основу обгрунтувань щодо наявності достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_6 підозри посилається на протокол огляду місця події, під час якого було вилучено одяг ОСОБА_6 , а також на висновки експерта від 03.09.2018 та від 28.08.2018, згідно яких в нашаруваннях на марлевому тампоні, на який було зроблено змив з правої руки ОСОБА_6 , а також на зовнішній та внутрішній поверхнях блузи, а також на джинсах виявлені сліди продуктів пострілу, а саме сліди вибухового перетворення капсульного складу.

Проаналізувавши зазначені докази слідчий суддя вважає, що відомості, які містяться в цих доказах, не є достатніми для повідомлення про підозру з наступних підстав.

Так, в зазначених висновках експерта відсутні відомості про походження таких слідів вибухового перетворення капсульного складу, а саме чи могли вони утворитися лише під час пострілу чи могли бути нанесені після пострілу шляхом контакту зі зброєю чи іншими предметами, відсутні відомості про те, до яких саме бойових припасів відносяться ці сліди, чи могли ці сліди утворитися в результаті пострілу з пістолету та бойовими припасами, які використовувалися для скоєння злочину. Також з мотивувальних частин висновків експертів вбачається, що в ході дослідження слідів вибухового перетворення пороху не виявлено.

Тобто у вказаних висновках експертів відсутні відомості про те, що виявлені на змивах з правої руки ОСОБА_6 а також її одязі сліди вибухового перетворення капсульного складу могли утворитися тільки в результаті пострілу, а не в результаті контакту з іншими предметами, а також могли утворитися тільки в результаті пострілу з пістолету та бойовими припасами які використовувалися для вчинення злочину. Крім того у висновках експерта відсутні відомості про залишки на руках та одязі ОСОБА_6 слідів горіння пороху, не досліджувалося питання чи взагалі могли після пострілу залишитися сліди перетворення капсульного складу без слідів горіння пороху.

Вказані обставини мають суттєве значення, оскільки під час огляду місця події було виявлено та вилучено кілька одиниць зброї та значна кількість патронів, доступ до яких не був обмежений, а тому не виключена можливість, що зазначені у висновках експерта сліди могли утворитися в результаті контактування ОСОБА_6 з предметами, виявленими під час огляду місця події.

Крім того слідчим не надано доказу, чи сукупність доказів, які б містили відомості про те, що в момент вчинення кримінальних правопорушень в домоволодінні крім ОСОБА_6 нікого не було та була виключена можливість перебування сторонньої особи чи знайомого ОСОБА_12 на території двору домоволодіння.

З врахуванням викладеного, не вирішуючи питання про допустимість чи недопустимість доказів, достовірність чи недостовірність доказів, належність чи неналежність доказів, не спростовуючи тих чи інших доказів, не встановлюючи фактичних обставин справи, не вирішуючи питання про винуватість чи невинуватість особи, а також про кваліфікацію особи, слідчий суддя вважає, що на час розгляду зазначеної скарги на повідомлення про підозру, в врахуванням терміну досудового розслідування та наявних доказів, стороною обвинувачення не було доведено наявність достатність доказів для повідомлення ОСОБА_6 про підозру за інкримінованими кримінальними правопорушеннями. На думку слідчого судді надані докази не є достатніми, щоб виправдати подальше втручання в права і свободи ОСОБА_6 , а тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303-304 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 задовольнити.

Скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 07 вересня 2018 року у кримінальному провадженні № 0002512 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 194 та ч.1 ст. 263 КПК України.

Матеріали кримінального провадження повернути слідчому після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1