1Справа № 335/3031/21 1-в/335/59/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя звернувся ОСОБА_3 із клопотанням, в якому просить скасувати арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови старшого слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 від 15.09.2009 року у кримінальній справі № 3060902.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 24.11.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя у справі № 1-616/2009 винесено вирок, яким було засуджено ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України.

Під час ухвалення вироку судом не було вирішене питання про скасування арешту з нерухомого майна, яке належало ОСОБА_3 на праві приватної власності на момент відкриття кримінального провадження, а саме з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 09.02.2021 року № 243665523 на квартиру, яка належить ОСОБА_3 , накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, який сформований на підставі постанови про накладення арешту на майно, кримінальна справа № 3060902, 15.05.2019 року, старший слідчий СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у справі 1-в/0808/148/2012 від 17.12.2012 року на підставі ч. 1 ст. 78 КК України задоволено подання інспектора МВ КВІ Жовтневого району УДПтС України в Запорізькій області від 26.11.2012 року про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із закінченням випробування.

Заявник належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. 20.04.2021 року від захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи за відсутності заявника та його представника.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся завчасно, в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту, суд встановив наступне.

В межах кримінальної справи №3060902 з метою забезпечення кримінального провадження, на квартиру, яка належить ОСОБА_3 , постановою слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 15.05.2009 року було накладено арешт.

24.11.2009 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробувальним строком 3 (три) роки. Покладено на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи; повідомляти органам кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації до органів кримінально-виконавчої системи.

Крім того, вироком суду постановлено стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду на користь ОСОБА_7 в сумі 4000 грн., на користь ОСОБА_8 6100 грн., на користь ОСОБА_9 5500 грн., на користь ОСОБА_10 980 грн., на користь ОСОБА_11 17575 грн., на користь ОСОБА_12 660 грн., а також витрати на проведення експертиз в сумі 2753,40 грн.

Питання про скасування арешту з нерухомого майна, яке належало ОСОБА_3 на час відкриття кримінального провадження, під час ухвалення вироку, судом не вирішувалося.

Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 звільнено від призначеного йому покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2009 року.

Відповідно до Постанови державного виконавця ОСОБА_13 від 30.07.2010 року, примусове виконавче провадження за виконавчим листом №1-616, виданим 09.03.2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь НДЕКЦ боргу на суму 2753,40 грн., закінчено.

Відповідно до Інформаційного витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 243665523 від 09.02.2021 року, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 , накладено обтяження арешт нерухомого майна, підставою якого є постанова ст. слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області у кримінальній справі № 3060902 про накладення арешту на майно.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.537 КПК України (в редакції 2012 року) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України (в редакції 2012 року) клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до суду, який ухвалив вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України (в редакції 2012 року) процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно із положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Згідно з п. 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України (в редакції 2012 року) запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, зміна, скасування чи припинення арешту майна, незважаючи на набуття чинності новим процесуальним законом, відбувається згідно з п. 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України у порядку, передбаченому КПК 1960 року.

Відповідно до ст. 126 КПК України (в ред. 1960 року) забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.

Згідно з п. 8 ст. 324 КПК України (в ред. 1960 року) при постановленні вироку суд має вирішити питання, що робити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України (в ред. 1960 року) питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

Крім того, як роз`яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» суди вправі вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків, зокрема про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані; про виключення з акта опису майна, на яке за законом не допускається звернення стягнення, якщо у вироку не вирішено питання про це майно. Враховуючи викладене, питання про зняття арешту з частини квартири може бути вирішено судом у порядку ст. 411 КПК України 1960 року за клопотанням особи, яка є власником майна.

На підставі викладеного, суд доходить до висновку, що у теперішній час відпала необхідність в забезпеченні цивільного позову та можливої конфіскаціїї майна, оскільки ОСОБА_3 відбув покарання за вироком суду.

За викладених обставин, суд вважає необхідним скасувати арешт, накладений постановою ст. слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 у кримінальній справі № 3060902 про накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 409, 411, 126 КПК України (ред.1960 р.), суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з нерухомого майна задовольнити.

Скасувати арешт з нерухомого майна, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт: НОМЕР_1 , виданий Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області 08.04.2010 року), накладений постановою старшого слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 , а саме:

квартири АДРЕСА_2 .

Постанова може бути оскаржена протягом семи днів з моменту проголошення в Запорізький апеляційний суд.

Суддя ОСОБА_1