ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2011/21 Справа № 193/478/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали за апеляційною скаргою в.о. начальника Софіївського відділу Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 , -
Встановила:
цією ухвалою задоволено клопотання засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 30.10.2018 року Дніпропетровським апеляційним судом за ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Змінено ОСОБА_7 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року, більш м`яким у виді обмеження волі на невідбутий строк покарання 01 рік 09 місяців 20 днів.
Задовольняючи клопотання засудженого, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідно до характеристики, складеної на засудженого станом на 13.05.2021 року, ОСОБА_7 під час відбування покарання в Софіївській ВК № 45 зарекомендував себе позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня. Працездатний, виконує роботи днювального відділення соціально-психологічної служби. Підтримує рівні стосунки з іншими засудженими, не конфліктний з ними. З персоналом установи ввічливий, тактовний, адекватно реагує на критику на свою адресу. За вироком суду має невідшкодовані процесуальні витрати на проведення судових експертиз у сумі 600 грн., але виконавчий лист до установи не надходив. Станом на 01.06.2021 року засуджений фактично відбув визначені п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України 1/2 частини призначеного судом строку покарання (2 роки), а невідбута частина складає 01 рік 09 місяців 20 днів.
На підставі вищезазначеного, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення, під час відбування покарання характеризується винятково позитивно, працездатний, має кілька заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, стягнення відсутні, під час відбування покарання визнав свою вину та засуджує свої дії, прагне відшкодувати витрати за вироком суду, тому він заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.
В апеляційній скарзі:
- прокурор просить вказану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 20 днів.
Вважає, що вказана ухвала підлягає скасуванню внаслідок невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам.
Зазначає, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у виді позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, а саме відбуває покарання у виді позбавлення волі за вчинення злочину проти громадського порядку та моральності. Крім того засуджений ОСОБА_7 неодноразово судимий, та вбачається рецидив.
На думку прокурора, в даному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким засудженого ОСОБА_7 , а тому, вважає, що судом передчасно прийнято рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні клопотання, засудженого, який просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Пунктом 2 частини 4 статті 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі
Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався у повному обсязі.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року, яким він був засуджений за ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Початок строку відбування покарання: 20.03.2019 року. Кінець строку відбування покарання: 20.03.2023 року.
Засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 21.03.2019 року. Під час утримання в Дніпропетровській установі виконання покарань (№4) заохочень та стягнень не мав.
З 07.04.2019 року засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у Софіївській ВК №45. За час відбування покарання характеризується позитивно, тричі заохочувався адміністрацією виправної колонії за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці. Стягнень не мав. ОСОБА_7 дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня. Працездатний, виконує роботи днювального відділення соціально-психологічної служби. Підтримує рівні стосунки з іншими засудженими, не конфліктний з ними. З персоналом установи ввічливий, тактовний, адекватно реагує на критику на свою адресу. Спальне місце утримує в чистоті та порядку, завжди охайний. Приймає особисту участь у заходах виховного характеру, зокрема «Правова просвіта». За вироком суду має невідшкодовані процесуальні витрати на проведення судових експертиз у сумі 600 грн., але виконавчий лист до установи не надходив.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про заміну ОСОБА_7 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді обмеження волі на невідбутий строк покарання 1 рік 9 місяців 20 днів, повно дослідив обставини, які стали підставою для прийняття рішення про застосування до нього положень ст. 82 КК України.
Зокрема, судом першої інстанції належно досліджено матеріали особової справи засудженого, що відображають процес відбування ним покарання і процес становлення на шлях виправлення, заслухано пояснення засудженого та представника Софіївської ВК №45.
Станом на 01.06.2021 року засуджений ОСОБА_7 фактично відбув 1/2 частини призначеного Дніпровським апеляційним судом строку покарання, невідбута частина складає 01 рік 09 місяців 20 днів.
Наведені обставини, на переконання колегії суддів, дали обґрунтовані підстави прийняти суду першої інстанції рішення про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким, з огляду на те, що останній став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів, ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбування більш м`якого виду покарання.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи прокурора не ґрунтуються на вимогах закону, а тому є безпідставними.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Ухвала суду за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою, та законною.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, як законну, - слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу в.о. начальника Софіївського відділу Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4