ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/351/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" червня 2021 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0009149 від 19.10.2018 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Возсіятське, Єланецького району, Миколаївської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючої, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.10.2018 у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 умисно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись в кв. АДРЕСА_2 , де остання тимчасово мешкала разом зі співмешканкою ОСОБА_4 , керуючись раптово виниклим умислом, скориставшись тим, що ОСОБА_4 в той час була відсутня в квартирі, і за її діями ніхто не спостерігає, таємно шляхом вільного доступу через не замкненні міжкімнатні двері проникла до кімнати, звідки викрала ноутбук HP модель 15-ay087ur (Х8Р92ЕА) S/N CND6473MCR, вартістю 5 800 гривень 33 копійки; лампу для манікюру UV Lamp 36W модель ASN-36W вартістю 136 гривень 67 копійок, які належить ОСОБА_4 , після чого з місця вчинення злочину зникла, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 матеріального збитку на суму 5937 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 здійснила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто скоїла кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєнні таємного викрадення належного потерпілій майна визнала в повному обсязі та підтвердила, що дійсно 05.10.2018 р., скориставшись відсутністю потерпілої, з якою вона разом проживала в квартирі АДРЕСА_2 , викрала з кімнати, де мешкала потерпіла, належний останній ноутбук «НР» та лампу для манікюру. Найменування та вартості зазначеного у обвинуваченні викраденого майна обвинувачена у судовому засіданні не оспорювала. У скоєному щиро покаялась.Цивільний позов визнала частково.

Вина обвинуваченої ОСОБА_5 підтверджується сукупністю наступних доказів.
Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила що проживала разом із обвинуваченою ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_2 . За час її відсутності в квартирі обвинувачена викрала з її кімнати ноутбук та лампу для манікюру, які зазначені в обвинувальному акті.

18.10.2018 р. потерпіла ОСОБА_6 звернулась до Дарницького УП ГУНП у м. Києві із заявою про те, що 05.10.2018 р. ОСОБА_5 викрала належне їй майно /а.с. 72/.
Відповідно до висновку експерта № 12-4/2024 від 29.11.2018 р. ринкова вартість ноутбуку HP модель 15-ay087ur (Х8Р92ЕА) S/N CND6473MCR становить 5 800 гривень 33 копійки, а вартість лампи для манікюру UV Lamp 36W модель ASN-36W становить 136 гривень 67 копійок/а.с. 77-83/;

В ході огляду місця події ОСОБА_5 добровільно надала викрадену лампу для манікюру UV Lamp 36W модель ASN-36W та пояснила, що цю лампу вона викрала у потерпілої ОСОБА_4 /а.с . 84-86/.

В ході огляду місця події від 01.11.2018 р. в приміщенні Дарницького УП ГУНП у м. Києві був вилучений належний потерпілій ОСОБА_4 ноутбук «НР», який був викуплений потерпілою з ломбарду, куди його заклала ОСОБА_5 /а.с.105-109/.

В ході проведення слідчого експерименту 30.11.2018 р. ОСОБА_5 на місці події показала механізм та обставини викрадення належного потерпілій майна /а.с. 90-95/.
Таким чином, на підставі сукупності досліджених доказів об`єктивно встановлено, що ОСОБА_5 вчинила таємне викрадення належного потерпілій ОСОБА_4 майна.
Разом з тим, обговорюючи правильність кваліфікації вищевказаних дій ОСОБА_5 , які органом досудового розслідування кваліфіковані за кваліфікуючою ознакою повторності, тобто за ч.2 ст. 185 КК України, суд враховує, що відповідно до п. 2-1) ч.1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості є особи, засуджені за вчинення кримінального проступку після відбуття покарання. Судом встановлено, що ОСОБА_5 була засуджена вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2017 р. за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн. Цей штраф відповідно до квитанції від 27.12.2017 р. був сплачений 27.12.2017 р. Таким чином, ОСОБА_5 відбула покарання у виді штрафу за вчинення кримінального проступку 27.12.2017 р., а тому станом на день вчинення таємного викрадення належного потерпілій ОСОБА_4 майна вона не мала судимості, а тому інкримінована ОСОБА_5 кримінально-правова кваліфікація за кваліфікуючою ознакою повторності є зайвою.

Відповідно до положень ч.3 ст. 337 КПК України - з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Аналіз наведених обставин свідчить про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_5 з ч.2 ст. 185 КК України на кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України,що в даному випадку покращує становище обвинуваченої, оскільки дане кримінальне правопорушення за ступенем тяжкості є меншим та відноситься до кримінального проступку.

При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченою кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття а також добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченої, яка характеризується задовільно, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, 2015 р.н.
Ураховуючи особу обвинуваченої, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, розмір матеріальних збитків, завданих злочином, які потерпілій відшкодовані в повному обсязі як шляхом повернення викраденого майна, так і шляхом відшкодування обвинуваченою потерпілій зазначеної в обвинувальному акті вартості майна, позицію потерпілої, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у виді громадських робіт.
Що стосується покарання у виді арешту або обмеження волі (у тому числі із запропонованим прокурором звільненням від відбування покарання із випробуванням), то суд не може призначити обвинуваченій вказані види покарання у зв`язку із наявністю обмежень щодо застосування цих видів покарань до жінок, які мають малолітніх дітей.
Більш м`яке покарання у виді штрафу суд не може призначити ураховуючи наявність вимог потерпілої за цивільним позовом, а також необхідність відшкодування процесуальних витрат на проведення експертизи, наявність на утриманні обвинуваченої малолітньої дитини, а також відсутність відомостей про об`єктивну можливість сплати обвинуваченою штрафу.
Обговорюючи законність та обґрунтованість заявленого цивільного позову, суд враховує наступне.
Потерпілою ОСОБА_4 до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов до обвинуваченої про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
В обґрунтування розміру матеріальної шкоди на загальну суму 23500 грн. потерпіла зазначила, що вона придбала в 2017 р. ноутбук за 11600 грн., також придбала набір для манікюру за 2500 грн., одяг на суму 3000 грн., посуд на суму 1500 грн., та косметику на суму 1400 грн. Вказаний ноутбук вона викупила в ломбарді за 3500 грн.
В обґрунтування моральної шкоди на суму 30 000 грн. потерпіла зазначила, що внаслідок викрадення належного їй майна вона перенесла сильні душевні страждання, що супроводжувались почуттям розгубленості, побоюванням щодо збереження майна.
Дослідивши докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог потерпілої, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 12-4/2024 від 29.11.2018 р. вартість ноутбуку HP модель 15-ay087ur (Х8Р92ЕА) S/N CND6473MCR становить 5 800 гривень 33 копійки; лампи для манікюру UV Lamp 36W модель ASN-36W становить 136 гривень 67 копійок. Судом встановлено, що обвинувачена добровільно відшкодувала потерпілій грошові кошти в сумі 6000 грн. Крім того, встановлено, що потерпілій було повернено викрадений ноутбук. Таким чином, суд вважає, що потерпілій обвинуваченою було в повному обсязі відшкодовано вартість ноутбуку та лампи для манікюру. Твердження потерпілої, що вартість придбаного нею ноутбука в 2017 р. становила 11600 грн. та саме ця сума підлягає стягненню з обвинуваченої на користь потерпілої, суд вважає неналежними, оскільки відповідно до вищезгаданої експертизи ринкова вартість ноутбука та лампи для манікюру станом на день скоєння кримінального правопорушення становить 5937 грн. Також суд не приймає до уваги посилання потерпілої на необхідність відшкодування витрат на придбання набору для манікюру, одягу, посуду та косметики, оскільки ці речі не фігурують в обвинуваченні, а тому зазначення вартості цих речей до змісту позовних вимог не випливає з пред`явленого обвинувачення. Таким чином, суд вважає, що потерпілій було завдано матеріальної шкоди на суму 5937 грн., яка обвинуваченою була добровільно відшкодована. А тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову потерпілої в частині відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
У відповідності ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Судом об`єктивно встановлено, що потерпілій внаслідок протиправних дій обвинуваченої були заподіяні моральні страждання у зв`язку із необхідністю повернення ноутбуку з ломбарду, та у зв`язку із моральними стражданнями, пов`язаними з діями обвинуваченої. Зазначені обставини в їх сукупності свідчать про заподіяння потерпілій з вини обвинуваченої моральної шкоди.
На підставі аналізу наведених обставин та наявних належних доказів на підтвердження заподіяної моральної шкоди, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про те, що заявлений представником потерпілої розмір моральної шкоди в сумі 30 000 грн. не є співрозмірним із завданими потерпілій моральними стражданнями, а тому суд вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди в сумі 5000 гривень, яка підлягає стягненню з обвинуваченої на користь потерпілої.
А в цілому позовні вимоги потерпілої підлягають частковому задоволенню.
Питання щодо речових доказів підлягають вирішенню в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винною ОСОБА_5 у скоєнні кримінального проступку, передбаченогоч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 80 /вісімдесят/ годин.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 «Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 моральну шкоду в сумі 5000 /п`ять тисяч/ гривень.
В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 процесуальні витрати в сумі 572 /п`ятсот сімдесят дві/ гривні на користь держави.
Речові докази:
-ноутбук HP модель 15-ay087ur (Х8Р92ЕА) S/N CND6473MCR, лампу для манікюру UV Lamp 36W модель ASN-36W- залишити у власності потерпілої ОСОБА_4 ;

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1