Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3404/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.03.2021 року,
в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 17.05.2021 року включно, без визначення розміру застави щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000408 від 18.03.2021 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведено ризики, на які він посилається, а також те, що застосування відносно ОСОБА_9 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати ОСОБА_9 інший запобіжний захід, звільнивши його з-під варти в залі суду. Вважає, що оскаржувану ухвалу постановлено з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства. Зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги, що ОСОБА_9 фактично був затриманий раніше, оскільки 18.03.2021 після 12-00 години його було запрошено до Житомирського районного управління поліції і він вже не зміг самостійно залишити управління. Зазначає, що ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді травми під лівим оком та забій ребер зліва, перебуваючи в Житомирському РУП. Також, останньому не було надано належної медичної допомоги. Зазначає, що ОСОБА_9 не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування, усі речові докази виявлені та вилучені, впливати на свідків підозрюваний також не має наміру. А також вчинити нове кримінальне правопорушення або перешкоджати встановленню обставин вчиненого кримінального правопорушення. Звертає увагу, що ОСОБА_9 є раніше не судимою особою; має місце роботи та позитивну характеристику; має міцні соціальні зв`язки; має вищу освіту; має місце постійного проживання; одружений та має на утриманні дітей. Вважає, що судовий розгляд під час обрання підозрюваному запобіжного заходу був необ`єктивним та упередженим, оскільки судом безпідставно було взято до уваги відомості про вчинення злочину, передбаченого ст.129 КК України, які були внесені до ЄРДР за заявою ОСОБА_11 разом з тим, належний документ не було вручено стороні захисту.

Заслухавши доповідача, захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, яка вважала ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(c) Конвенції про захист прав основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення О`Нага United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(c) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (О`Нага v. United Kingdom 16 October 2001, §36).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано виходив з доведеності підстав для застосування саме такого запобіжного заходу, у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Наявні у матеріалах клопотання слідчого докази та обставини підтверджують, що на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу наявні достатні підстави вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, підозрюваний причетний до цієї події та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом огляду місця події за адресою: м. Житомир, пров. Друкарський, 21 від 18.03.2021; лікарським свідоцтвом про смерть №1334 від 18.03.2021; протоколом огляду трупа ОСОБА_12 від 18.03.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 18.03.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 18.03.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 18.03.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 18.03.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 18.03.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 18.03.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 18.03.2021; протоколом затримання ОСОБА_9 як особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 19.03.2021; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 19.03.2021; протоколом обшуку від 18.03.2021 за адресою: АДРЕСА_1 від 18.03.2021; протоколом огляду предмета від 19.03.2021: висновком експерта від 19.03.2021 № 416.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність доказів, які були долучені до клопотання слідчого, на даному етапі кримінального провадження, свідчать про обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_9 і є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Апеляційний суд звертає увагу, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, а лише встановлює наявність обставин підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З журналу судового засідання та технічного запису судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи перевірялись судом при його розгляді. При цьому підозрюваний ОСОБА_9 відмовився давати покази з приводу обставин кримінального правопорушення, була вислухана думка захисника та прокурора, а також з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя повно дослідив обставини кримінального провадження, дав належну оцінку наданим доказам та обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Зокрема, обґрунтовано послався на те, що підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілу, оскільки потерпіла є його матір`ю, а свідки сусідами; перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити речові докази, яке мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки знаряддя злочину не знайдено, а місце проживання підозрюваного є місцем вчинення злочину.

При цьому, слідчим суддею обґрунтовано прийнято до уваги, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні умисного насильницького злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в ході розгляду клопотання в суді першої інстанції, слідчим надано для огляду витяг з ЄРДР, зі змісту якого вбачається, що за заявою ОСОБА_11 зареєстроване кримінальне правопорушення, передбачене ст.129 КК України за фактом погрози вбивства ОСОБА_9 .

Доводи апеляційної скарги в частині того, що судовий розгляд під час обрання підозрюваному запобіжного заходу був необ`єктивним та упередженим, оскільки судом було взято до уваги відомості про внесення до ЄРДР за заявою ОСОБА_11 про вчинення злочину, передбаченого ст.129 КК України, разом з тим, належний документ не було вручено стороні захисту, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки вказаний витяг слідчим було надано саме на підтвердження наявності ризику вчинення ОСОБА_9 іншого кримінального правопорушення, а норми чинного КПК України не передбачають необхідності вручення відвідного витягу стороні захисту на даній стадії кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в тій частині, що підозрюваний ОСОБА_9 є раніше не судимою особою; має місце роботи та позитивну характеристику; має міцні соціальні зв`язки; має вищу освіту; має місце постійного проживання; одружений та має на утриманні дітей., - неможливо віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 19.03.2021 зазначено, що фактичний час затримання підозрюваного ОСОБА_9 18 год. 30 хв. 18.03.2021, інших даних, на підтвердження доводів апеляційної скарги в частині того, що ОСОБА_9 фактично був затриманий раніше, оскільки 18.03.2021 після 12-00 години його було запрошено до Житомирського районного управління поліції, матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду, тому колегія суддів визнає вказані доводи необґрунтованими. З огляду на наведене, також є безпідставними доводи апеляційної скарги, що слідчим суддею невірно обчислено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 .

Доводи апеляційної скарги щодо того, що ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді травми під лівим оком та забій ребер зліва, перебуваючи в Житомирському РУП, перевірялись слідчим суддею та зобов`язано слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 та прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_9 відповідно до вимог п.1 ч.6 ст.206 КПК України.

Таким чином, суд у відповідності з вимогами ст.194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , даних про його особу, за відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що при постановленні оскаржуваної ухвали були допущені порушення норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для її скасування та зміни щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.03.2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 17.05.2021 року включно, без визначення розміру застави щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: