КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 вересня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 вересня 2019 року задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та накладено арешт на наступні транспортні засоби: д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , БОГДАН А-09201, колір жовтий, власник - ОСОБА_10 ; д.н.з. НОМЕР_3 Y7ВА092016В000436 БОГДАН А-09201, колір жовтий, власник - ОСОБА_11 ; д.н.з. НОМЕР_4 , Y7ВА092027В000062, БОГДАН А- 092, колір жовтий, власник - ОСОБА_12 ; д.н.з. НОМЕР_5 Y7ВА092015В000412, БОГДАН А-09201, колір жовтий, власник - ОСОБА_11 ; д.н.з. НОМЕР_6 , Y7ВА092015В000409, БОГДАН А- НОМЕР_7 , колір жовтий, власник - ОСОБА_11 ; д.н.з. НОМЕР_8 , Y7ВА092016В000461, БОГДАН А-09201, колір жовтий, власник - ОСОБА_10 ; д.н.з НОМЕР_9 , Y6LA092028L000025 БОГДАН А-09202, колір жовтий, власник - ОСОБА_13 ; д.н.з. НОМЕР_10 , Y7ВА092028В002236, БОГДАН А-09202, колір жовтий, власник - ОСОБА_11 ; д.н.з. НОМЕР_11 , Y7ВА092014В000171, БОГДАН А- 092, колір жовтий, власник - ОСОБА_11 ; д.н.з НОМЕР_12 , Y7ВА092016В000437, БОГДАН А-09201, колір жовтий, власник - ОСОБА_14 ; д.н.з. НОМЕР_13 , Y7ВА092015В000600 БОГДАН А-09201, колір жовтий, власник - ОСОБА_11 ; д.н.з. НОМЕР_14 , Y7ВА092016В000028, БОГДАН А-09201, колір жовтий, власник - ОСОБА_7 ; д.н.з. НОМЕР_15 , Y7ВА092015В000835, БОГДАН А-09201, колір синій, власник - ОСОБА_15 ; д.н.з. НОМЕР_16 , Y7ВА092015В000344, БОГДАН А-09201, колір жовтий, власник - ОСОБА_16 ; д.н.з. НОМЕР_17 , Y НОМЕР_18 , БОГДАН А- НОМЕР_7 , колір жовтий, власник - ОСОБА_17 ; д.н.з. НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , БАЗ А079.14, колір жовтий, власник - ОСОБА_18 ; д.н.з. НОМЕР_21 , Y7ВА092016В000692, БОГДАН А-09201, колір жовтий, власник - ОСОБА_7 ; д.н.з. НОМЕР_22 , Y7ВА091003В000823, БОГДАН А-091, колір жовтий, власник - ОСОБА_19 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеними транспортними засобами.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на транспортний засіб державний номерний знак НОМЕР_15 , Y НОМЕР_23 , БОГДАН А-09201, колір синій, власник - ОСОБА_15 шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним транспортним засобом, постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат зазначає про відсутність відомостей причетності ОСОБА_15 до вчинення злочину, яке розслідується органом досудового розслідування. Вказує, що клопотання прокурора не містить підстав для висновку, що майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, є речовим доказом. Додає про відсутність у матеріалах провадження постанови про визнання майна речовим доказом, із зазначенням мотивів прийнятого рішення.

Також апелянт звертає увагу суду на недоведеність стороною обвинувачення необхідності арешту транспортного засобу державний номерний знак НОМЕР_15 , НОМЕР_24 , БОГДАН А-09201. Вказує, що клопотання прокурора про арешт майна внесено до суду з порушеннями вимог КПК України, арешт майна є незаконним, а ухвала слідчого судді не відповідає вимогам КПК України.

Одночасно автор апеляційної скарги ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с. 52). В обґрунтування причин пропуску вказує, що право на оскарження ухвали слідчого судді в частині накладення арешту на майно, що належало ОСОБА_15 , як спадкоємця, виникло 31.08.2020 року, з дня отримання Свідоцтва про права на спадщинуна транспортний засіб (а.с. 48 оборот).

Клопотання представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , щодо поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає такими, що підлягають задоволенню, оскільки, на переконання колегії суддів, цей строк пропущено з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власника майна підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали кримінального провадження №0000532, відомості про яке 14.06.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

30.08.2019 прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на транспортні засоби: д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , БОГДАН А-09201, колір жовтий, власник - ОСОБА_10 ; д.н.з. НОМЕР_3 Y7ВА092016В000436 БОГДАН А-09201, колір жовтий, власник - ОСОБА_11 ; д.н.з. НОМЕР_4 , Y7ВА092027В000062, БОГДАН А- 092, колір жовтий, власник - ОСОБА_12 ; д.н.з. НОМЕР_5 Y7ВА092015В000412, БОГДАН А-09201, колір жовтий, власник - ОСОБА_11 ; д.н.з. НОМЕР_6 , Y7ВА092015В000409, БОГДАН А- НОМЕР_7 , колір жовтий, власник - ОСОБА_11 ; д.н.з. НОМЕР_8 , Y7ВА092016В000461, БОГДАН А-09201, колір жовтий, власник - ОСОБА_10 ; д.н.з НОМЕР_9 , Y6LA092028L000025 БОГДАН А-09202, колір жовтий, власник - ОСОБА_13 ; д.н.з. НОМЕР_10 , Y7ВА092028В002236, БОГДАН А-09202, колір жовтий, власник - ОСОБА_11 ; д.н.з. НОМЕР_11 , Y7ВА092014В000171, БОГДАН А- 092, колір жовтий, власник - ОСОБА_11 ; д.н.з НОМЕР_12 , Y7ВА092016В000437, БОГДАН А-09201, колір жовтий, власник - ОСОБА_14 ; д.н.з. НОМЕР_13 , Y7ВА092015В000600 БОГДАН А-09201, колір жовтий, власник - ОСОБА_11 ; д.н.з. НОМЕР_14 , Y7ВА092016В000028, БОГДАН А-09201, колір жовтий, власник - ОСОБА_7 ; д.н.з. НОМЕР_15 , Y7ВА092015В000835, БОГДАН А-09201, колір синій, власник - ОСОБА_15 ; д.н.з. НОМЕР_16 , Y7ВА092015В000344, БОГДАН А-09201, колір жовтий, власник - ОСОБА_16 ; д.н.з. НОМЕР_17 , Y НОМЕР_18 , БОГДАН А- НОМЕР_7 , колір жовтий, власник - ОСОБА_17 ; д.н.з. НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , БАЗ А079.14, колір жовтий, власник - ОСОБА_18 ; д.н.з. НОМЕР_21 , Y7ВА092016В000692, БОГДАН А-09201, колір жовтий, власник - ОСОБА_7 ; д.н.з. НОМЕР_22 , Y7ВА091003В000823, БОГДАН А-091, колір жовтий, власник - ОСОБА_19 , яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 вересня 2019 року, задоволено.

Разом з цим, колегія суддів не може погодитись з висновками слідчого судді про доведеність підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, з огляду на наступні обставини.

Колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах поданої апеляційної скарги, а тому стосовно інших осіб, на майно яких накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, питання законності та обґрунтованості накладення арешту колегією суддів не вирішується.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор не дотрималися.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів провадження,прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів (а.с. 1-5 т. 1).

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Аналізуючи наведені вимоги закону, колегія суддів переконана, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема містити мотиви прийнятого рішення.

Відсутність постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу та мотиви з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про відповідність цього майна положенням ст. 98 КПК України та наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення підстав, передбачених ст. 98 КПК України та має здійснювати контроль правильності прийнятого слідчим рішення.

Наведені прокурором у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені прокурором у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як само клопотання не є доказом будь-яких обставин.

Таким чином, слідчий, прокурор, який вважає за потрібне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження його як речового доказу, першочергово мав би визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій зазначити підстави для визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України, проте таких дій вчинено не було, з огляду на відсутність у доданих до клопотання матеріалах постанови про визнання майна речовим доказом.

Розглядаючи клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя на відсутність постанови про визнання майна речовим доказом уваги не звернув.

Враховуючи вищевикладене і мотивування клопотання прокурора, колегія суддів вважає, що в розумінні вимог ст. 132 КПК України прокурор не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні про арешт майна, а слідчий суддя, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
В свою чергу, колегія суддів наявності таких доказів не вбачає.
Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, є передчасними.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині накладення арешту на транспортний засіб: автобус державний номерний знак НОМЕР_15 , Y НОМЕР_23 , БОГДАН А-09201, колір синій, власник - ОСОБА_15 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним транспортним засобом, з постановленням апеляційним судом в цій частині нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_7 , адвокату ОСОБА_8 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 вересня 2019 року.

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 вересня 2019 року, скасувати в частині накладення арешту натранспортний засіб: автобус державний номерний знак НОМЕР_15 , Y НОМЕР_23 , БОГДАН А-09201, колір синій, власник - ОСОБА_15 ,шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним транспортним засобом, та постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про арешт майна.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4