Дата документу 14.06.2021
Справа № 334/7691/13-к
Провадження № 1-в/334/137/21
УХВАЛА
Іменем України
14 червня 2021 р. Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі клопотання ОСОБА_3 про скасування заходу забезпечення у кримінальному провадженні арешту квартири
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування заходу забезпечення у кримінальному провадженні арешту квартири, накладеного постановоюслідчого Ленінського районного відділу ЗМУ ГУМВС від 23.03.2012 року в кримінальній справі №334/7691/13-к.
Клопотання обґрунтовано тим, що вироком Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 13.08.2018 ОСОБА_3 визнано винним за ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції 2001 року) та ч. 2 ст. 190 КК України і призначено покарання: за ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції 2001 року) у вигляді трьох місяців арешту; за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання м`якого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_3 призначено у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підстав ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки. Застосовано до засудженого вимоги ч. 5 ст. 74 КК України, звільнивши його від покарання у зв`язку із закінченням строків давності. Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 , на користь Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Запоріжжя в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 43 223,61 грн. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 31.01.2019 вирок залишено без змін. 05.06.2019 відкрито виконавче провадження ВП59268047 про стягнення з ОСОБА_3 суми присудженої вироком до стягнення. Постановою Верховного Суду від 01.12.2019 у справі 334/7691/13-к вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.08.2018 та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 31.01.2019 змінено в мотивувальній частині, в іншій частині рішення залишені без змін. Постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 03.06.2021 ВР59268047 закінчено у зв`язку з його виконанням. Досудове слідство у справі проводилося у відповідності до Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року. Під час проведення досудового слідства у вищевказаній кримінальній справі постановою слідчого Ленінського районного відділу ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 23.03.2012 накладено арешт на майно ОСОБА_3 , де б воно не знаходилось, в тому числі і на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_3 . При постановленні вироку не вирішено питання про зняття арешту з майна, при цьому квартира не є майном, набутим злочинним шляхом, санкція статі конфіскації не передбачає, суми, стягнуті вироком суду, ним відшкодовано, судові витрати у справі відсутні. Тому виникла необхідність звернутися до суду з зазначеним клопотанням.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, на задоволенні клопотання наполягає.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.
Суд, дослідивши матеріали клопотання та кримінальної справи, дійшов до висновку про необхідність задоволення клопотання з таких підстав. .
Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 13.08.2018 ОСОБА_3 визнано винним за ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції 2001 року) та ч. 2 ст. 190 КК України і призначено покарання: за ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції 2001 року) у вигляді трьох місяців арешту; за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання м`якого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_3 призначено у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підстав ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки. Застосовано до засудженого вимоги ч. 5 ст. 74 КК України, звільнивши його від покарання у зв`язку із закінченням строків давності. Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 , на користь Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Запоріжжя в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 43 223,61 грн. Питання про скасування арешту майна вироком не вирішувалось.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 31.01.2019 вирок залишено без змін.
05.06.2019 відкрито виконавче провадження ВП59268047 про стягнення з ОСОБА_3 суми присудженої вироком до стягнення. Постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 03.06.2021 ВР59268047 виконавче провадження закінчено у зв`язку з його виконанням
Судові витрати у справі відсутні.
Під час проведення досудового слідства у вищевказаній кримінальній справі постановою слідчого СВ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій областівід 23.03.2012 накладено арешт на майно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , де б воно не знаходилось. Арешт накладено з метою забезпечення поданого у справі цивільного позову.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_3 .
В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстрована заборона на відчуження квартири АДРЕСА_1 , у виді арешту, підстава арешту постанова б/н, видана 23.03.2012, видавник: Ленінський РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області.
Відповідно до п.9 розділу IX "Перехідні положення" КПК України 2012 рокуарешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Дана норма узгоджується з вимогами ч. 1ст. 5 КПК України, за якою процесуальна діяпроводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями КПК України, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
З огляду на зазначене, на правовідносини, пов`язані з вирішенням питання про скасування арешту майна, поширюються нормиКПК України 1960 року.
Згідно з ч.6ст.126КПК України1960року накладення арешту на майно скасовується, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.
Відповідно п. 8 ч.1 ст.324 КПК України 1960 року, постановляючи вирок, суд повинен вирішити, зокрема, питання, що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.
Статтею 409 КПК України 1960 року передбачено, що питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.
З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що на даний час повністю відпала потреба арешту квартири АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_3 , тому клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись п.9 розділу IX "Перехідні положення" КПК України, ст.ст. 126, 324, 409 КПК України 1960 року,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування заходу забезпечення у кримінальному провадженні арешту квартири задовольнити.
Скасувати арешт, накладений постановою слідчого СВ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 23.03.2012 на квартиру АДРЕСА_1 , яка направі власності належить ОСОБА_3 , реєстраційний номер обтяження 42129453.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1