Справа № 577/2692/20
Провадження № 1-кп/577/117/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" липня 2021 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотоп кримінальне провадження відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000552 від 05 червня 2019 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого в КЗ «Запорізька обласна школа вищої спортивної майстерності» спортсменом, не одруженого, освіта вища, раніше судимого 28.03.2019 року Подільським районним судом м. Києва за ч.1 ст.296 КК України до штрафу в розмірі 8500 гривень,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Конотоп Сумської області, зареєстрованого АДРЕСА_2 , проживаючого АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта повна середня, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,

Встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України в тому, що спільно з ОСОБА_5 ,маючи умисел на знищення чужого майна шляхом підпалу, взявши з собою невстановлену в ході досудового розслідування кількість легкозаймистої рідини, 05.06.2019 року близько 20 год. 00 хв. прибули до мосту через річку Сейм, неподалік від с. Озаричі Конотопського району Сумської області, де був припаркований автомобіль марки «BMW 520» д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, що належить потерпілому ОСОБА_8 та який відпочивав на березі річки Сейм. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 підійшли до автомобіля марки «BMW 520», д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску та за допомогою запалювальної суміші здійснили його підпал, тим самим умисно знищили майно, яке належить ОСОБА_8 , спричинивши майнову шкоду у великих розмірах, яка відповідно до висновку судової авто-товарознавчої експертизи №19/119/11-2-128е від 24.06.2019, складає 365120 гривень 00 копійок. Після чого, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 залишили місце злочину.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 , яке обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до десяти років, ОСОБА_4 має не зняту та не погашену судимість. Будучи засудженим вироком Подільського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді штрафу, ОСОБА_4 у короткий проміжок часу повернувся до злочинної діяльності, що свідчить про існування ризику вчинення нового злочину. У судове засідання, призначене на 01.04.2021 року, обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився у зв`язку з перебуванням на спортивних змаганнях за межами Конотопського району. В ході допиту свідок ОСОБА_9 вказувала на те, що помічала навколо себе людей, які за нею спостерігають на відстані, тому вона боїться за себе та за власне майно. За таких обставин, до обвинуваченого ОСОБА_4 просить застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, який виправдає потреби судового провадження та вказаний ступінь втручання у його права і свободи та зможе запобігти зазначеним у клопотанні ризикам. Також прокурор просить покласти обов`язки на обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора, суду, не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 17:00 год. до 07:00 год. наступної доби без дозволу слідчого, прокурора або суду, носити електронний засіб контролю, утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні, здати на зберігання до СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право виїзду з України та в`їзду в Україну.

Обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечують проти застосування до них домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 заперечує проти клопотання прокурора, заявила , що її підзахисний ОСОБА_4 є спортсменом з греко-римської боротьби міжнародного рівня і місцем роботи є Запорізька спортивна школа, то твердження , що він не працює, є безпідставними. Так, ОСОБА_4 , раніше був засуджений до штрафу. Покарання він відбув, сплативши штраф, є особою раніше не судимою. Вважає доводи прокурора про тиск на свідка, потерпілого безпідставними, оскільки ці особи до поліції не зверталися.

Захисник ОСОБА_7 заперечує проти клопотання прокурора , оскільки відносно його підзахисного застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, а прокурором не ставиться питання про заміну цього запобіжного заходу, тобто, заявник прохає застосувати два запобіжні заходи, що суперечить чинному законодавству та клопотання є необґрунтованим.

Вислухавши учасників судового розгляду та дослідивши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується,перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином .

Відповідно до положень ст. 194 ч.1,4 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків , передбачених ст. 177 КПК України , на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, за який передбачено покарання від 3 до 10 років позбавлення волі. До нього судом 12 травня 2021 року застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання і покладено обов`язки прибувати до суду за кожною вимогою, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи, утримуватися від спілкування у будь-який спосіб з потерпілим ОСОБА_8 та не допитаними свідками в цьому провадженні, зазначеними в реєстрі матеріалів, долученому до обвинувального акту. Строк вказаних обов`язків сплинув, прокурором клопотання про їх продовження не заявлялося . З наданих прокурором до суду доказів не вбачається, що обвинувачений чинить тиск на потерпілого чи свідка, як про те він вказує в клопотанні. Прокурор посилається на покази свідка ОСОБА_9 від 21.05.2020 року і вказані покази взяті були до уваги слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту під час досудового розслідування. В той же час, в ході розгляду вказаного провадження в суді жодного доказу з приводу тиску з боку обвинуваченого від жодної особи не надходило. Відомостей про причетність до вчинення нового злочину ОСОБА_4 суду не надано, як не встановлено і обставин, які б свідчили про переховування ОСОБА_4 від суду. Обвинувачений позитивно характеризується, виступає на змаганнях державного та міжнародного рівня.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не забезпечує процесуальну поведінку обвинуваченого , а тому, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту слід відмовити.

Враховуючи, що судом при розгляді клопотання прокурора 12 травня 2021 року було застосовано до обвинуваченого особисте зобов`язання, яке в силу ч. 1 ст. 179 КПК України полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України , а строк покладених обов`язків закінчився 12 липня 2021 року , то суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки прибувати до суду за кожною вимогою, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи, утримуватися від спілкування у будь-який спосіб з потерпілим ОСОБА_8 та не допитаними свідками в цьому провадженні, зазначеними в реєстрі матеріалів, долученому до обвинувального акту.

Керуючись ч.2 ст.177, ст. 179, ст.194 КПК України,-

Постановив :

У задоволенні клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи.

3) утримуватися від спілкування у будь-який спосіб з потерпілим ОСОБА_8 та не допитаними свідками в цьому провадженні, зазначеними в реєстрі матеріалів, долученому до обвинувального акту.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що покладені на нього обов`язки застосовуються до 14 вересня 2021 року до 24 години. У разі необхідності зазначений строк може бути продовжений за клопотанням прокурора, в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Контроль за виконанням ОСОБА_4 особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1