Провадження № 1-кс/686/6215/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому скаргу ОСОБА_3 постанову слідчого від 22березня2021 року про закриття кримінального провадження №0006706 від 19.10.2016,

встановив:

ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 22.03.2021 про закриття кримінального провадження №0006706 від 19.10.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч.3 с т.197-1 КК України.

В обґрунтування доводів скарги ОСОБА_3 зазначив, що оскаржувана ним постанова слідчого, якою було закрито кримінальне провадження №0006706, є незаконною, винесеною без проведення необхідних слідчих і процесуальних дій, встановлення розміру шкоди, земельна ділянка під будівництво не була виділена з дотриманням встановленої законом процедури аукціону, не зазначено у діях яких осіб відсутній склад кримінального правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_3 подану скаргу підтримав, просив задовольнити.

Слідчий, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, у відповідності до ст.306 ч.3 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, вивчивши та дослідивши матеріали скарги і матеріали кримінального провадження №0006706 від 19.10.2016, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Ст.91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст.92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.

Згідно з вимогами ст.110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

В мотивувальній частині постанови слідчий зазначає про відсутність встановленої події кримінальних правопорушень за фактами, викладеними ОСОБА_3 , які слугували підставою для розслідування кримінального провадження, тобто констатує відсутність факту самовільного, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій із земельною ділянкою, у тому числі незаконного будівництва на ній, що заявник вважає кримінально караним.

З такими висновками слідчого у оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження слідчий суддя погоджується.

У постанові слідчим наведено мотиви і обґрунтування підстав для закриття кримінального провадження за відсутності події кримінального правопорушення.

Такі висновки слідчим побудовані на підставі фактичних даних, здобутих під час досудового розслідування.

За ч.1ст. 197-1 КК України настає кримінальна відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику, тобто фактичне заволодіння (чи заволодіння і користування) земельною ділянкою або її частиною, вчинене в особистих інтересах або інтересах інших осіб тим, кому ця ділянка у встановленому порядку не надавалась у володіння і користування (постійне, оренда, земельний сервітут, емфітевзис, суперфіцій) або не передавалась у власність, або за відсутності вчинення правочину щодо такої земельної ділянки (чи щодо об`єкта, розташованого на земельній ділянці).

Аналізований злочин є злочином з матеріальним складом: для встановлення об`єктивної сторони цього злочину слід встановити не тільки самовільне зайняття земельної ділянки, але й настання суспільно небезпечних наслідків - спричинення її власнику чи законному володільцю значної шкоди. Шкода визнається значною, якщо вона у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Злочин визнається закінченим з моменту самовільного зайняття ділянки і настання вказаних суспільно небезпечних наслідків.

За частиною третьою указаної статті кримінального закону відповідальність передбачена за самовільне будівництво на самовільно зайнятій ділянці полягає у веденні будівельних, монтажних робіт, направлених на зведення нових споруд, або реконструкцію, реставрацію, впорядкування, капітальний ремонт вже існуючих об`єктів, розширення або їх технічне переоснащення.

Обов`язковою умовою складу злочину є відсутність дозвільної документації відповідних органів контролю (нагляду).

Правові та організаційні основи містобудівної визначені Законом України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до статті 26 якого забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Основними ж складовими вихідних даних, у розумінні частини першої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

За визначенням, наведеним у пункті 8 частини першої статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

За змістом частин другої, третьої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

Наведеним законодавчим приписам кореспондує частина четверта статті 33 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», якою встановлено, що розміщення об`єктів будівництва на території населених пунктів та за їх межами під час комплексної забудови території здійснюється виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, районною державною адміністрацією відповідно до їх повноважень шляхом надання містобудівних умов та обмежень або видачі будівельного паспорта відповідно до містобудівної документації у порядку, передбаченому цим Законом.

Органи, що здійснюють управління у сфері містобудівної діяльності, архітектурно-будівельного контролю та нагляду, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», частинами першою, другою якої встановлено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування.

До уповноважених органів містобудування та архітектури належать органи, визначені у статті 13 Закону України від 20.05.1999 №687-XIV «Про архітектурну діяльність». Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (частина третя цієї ж статті).

Як встановлено частиною четвертою, п`ятою, восьмою статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви.

Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника. Зміни до містобудівних умов та обмежень можуть вноситися тільки за згодою замовника.

На підставі п.8 «Прикінцевих положень» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» про те, що дозволи на виконання будівельних робіт, отримані до набрання чинності цим Законом, є чинними до завершення будівництва об`єкта. Дія зазначеного дозволу була подовжена до 21.12.2010 року, тобто його дія була закінчена 21.12.2010 року, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» було прийнято 17.02.2011 року, таким чином дія ч.8 «Прикінцевих положень» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не розповсюджується на вказаний дозвіл.

Із досліджених матеріалів кримінального провадження №0006706 від 19.10.2016 убачається, що воно розслідувалося за заявами ОСОБА_3 , з приводу здійснення невідомими особами незаконного будівництва, без дозволу та відповідних документів над гаражами по АДРЕСА_1 , а також за його заявами про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами ПФ «Діта», зокрема директором ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які дали вказівку здійснювати будівництво над гаражами обласної ради.

Під час досудового розслідування кримінальні провадження за заявами ОСОБА_3 за№0006706, №0001304, №0001362, №0001364. №0001466,0003285 та 0003286 за указаними фактами об`єднані в одне кримінальне провадження за №0006706.

За результатами досудового розслідування слідчим СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 виніс постанову про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч.3 ст.197-1 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження і це знайшло своє відображення у оскаржуваній постанові слідчого , під час досудового розслідування, у тому числі після скасування прокурором ОСОБА_7 12.12.2016 (т.2) постанови слідчого про закриття кримінального провадження встановлено, що право власності на земельну ділянку з кадастровим №:01:009:0075 площею 0.2107 га з цільовим призначення - 02.07 (для іншої житлової забудови), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на праві постійного користування (Державний акт на право постійного користування серії ЯЯ №330972) належить Хмельницькій обласній раді.

12.08.2010 між Хмельницькою обласною радою та приватною фірмою «Діта» укладено договір №1-НГ/2010 на проведення надбудови допоміжних приміщень над гаражами по АДРЕСА_1 .

Згідно п. 1.1 даного Договору, його предметом є надбудова допоміжних приміщень до офісу ПФ «Діта» над гаражами та здійснення підсилення несучих конструкцій вище зазначених гаражів і ремонтні роботи по їх відновленню.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 09.09.2010 №1176, приватній фірмі «Діта» надано містобудівні умови і обмеження забудови вище вказаної земельної ділянки на надбудову допоміжних приміщень над гаражами.

Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області за заявою ГІФ «Діта» 31.08.2012 зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт серії ХМ №3 «Надбудова допоміжних приміщень над гаражами по АДРЕСА_1 » за видом будівництва - «реконструкція».

22.09.2015 між Хмельницькою обласною радою та приватною фірмою «Діта» укладено додатковий договір №1 до договору №1-НГ/2010. в якому сторонами визначено строк виконання робіт за договором - до 31.12.2018 року.

Також, 17.11.2015 управлінням архітектури та містобудування Департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради надано приватній фірмі «Діта» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 ) №361/ГП-25.1-04 на надбудову допоміжних приміщень над гаражами.

Згідно з актом перевірки дотримання вимог закону у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил віл 14.04.2016, складеного головним інспектором будівельного нагляду Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області, порушень п.3.13 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселені»» під час будівництва даного об`єкта не виявлено.

Зазначений вище договір №1-НГ/2010, додатковий договір №1, містобудівні умови і обмеження забудови згаданої земельної ділянки та Декларація про початок виконання будівельних робіт, станом на даний час чинні та не скасовані, у тому числі в судовому порядку.

Отже, для зайняття земельної ділянки, яку ОСОБА_3 вважає незаконно та кримінально-караною зайнятою посадовими особами ПФ «Діта», зокрема директором ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , існує правова підстава.

Подія кримінального правопорушення розуміється як елемент об`єктивної сторони складу злочину, що відбувається у певному часі, місці та певним способом.

За встановленої наявності дозвільних документів на здійснення будівництва, виключається подія кримінального правопорушення як обов`язкова ознака об`єктивної сторони самовільного зайняття земельної ділянки, оскільки особа, яка самовільно займає земельну ділянку, усвідомлює відсутність у неї законної підстави (рішення уповноваженого органу, правочину тощо) для таких дій, однак бажає зайняти відповідну земельну ділянку, розуміючи, що цим самим порушуються правовідносини власності на землю.

Доводи скарги ОСОБА_3 про порушення, на його думку, порядку надання та отримання указаної земельної ділянки, не є предметом розслідування у даному кримінальному провадженні.

Крім того, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що указана земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 має цільове призначення для іншої житлової забудови.

На указаній земельній ділянці були розташовані гаражі Хмельницької обласної ради, про що ОСОБА_3 і сам зазначає у поданих заявах про кримінальні правопорушення.

А тому аргументи особи, яка подала скаргу в заявах про кримінальні правопорушення та в судовому засіданні про те, що будівництво здійснювалося на самовільно захопленій, без дозвільних документів, земельній ділянці, не знайшли свого підтвердження.

Доводи скарги ОСОБА_3 про те, що під час досудового розслідування не виконані вказівки прокурора, викладені у постанові про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, не можуть слугувати підставою для задоволення скарги.

У силу 4. ст.40 КПК України, слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

У матеріалах кримінального провадження відсутні письмові вказівки прокурора, оформлені у вигляді однойменного документа.

Зазначення у постанові прокурора від 12.12.2016 недоліків, на його думку досудового розслідування як мотивів для скасування постанови, не свідчить про необхідність за відсутності факту самовільного зайняття земельної ділянки, встановлювати та аналізувати можливий розмір шкоди, проводити земельно-технічну експертизу та інші слідчі дії.

За викладених обставин відсутності ознак неправомірного зайняття земельної ділянки, такі слідчі дії є процесуально недоцільними.

Наявність факту скасування слідчим суддею постанови слідчого у 2018 році за викладених обставин, не може слугувати належною підставою для скасування постанови слідчого та продовження та відновлення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Вивчивши усі матеріали кримінального провадження, слідчий суддя не вбачає підстав для вчинення інших слідчих дій, ніж ті що проведені у кримінальному провадженні, які було б слід провести додатково для досягнення мети кримінального провадження, а відтак посилання скаржника на незаконність винесення слідчим оскаржуваної постанови , слідчий суддя відхиляє.

Отже, обставин, які б могли виправдати подальше розслідування даного кримінального провадження, у тому числі стосовно осіб, на яких ОСОБА_3 вказує як на суб`єктів злочину, не встановлено.

Зміст постанови про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст. 110 КПК України, рішення слідчого є належним чином мотивованим та обґрунтованим, а оскільки підстав стверджувати, що в ході нового розслідування можуть бути встановлені дані для висновку про наявність в описаних заявником обставинах складу кримінального правопорушення немає, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 .

З огляду на наведене, підстав для процесуального реагування слідчим суддею та скасування постанови слідчого, немає.

Керуючись ст.ст.303-307, 309 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 постанову слідчого СВ Хмельницького відділу поліції РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 22березня 2021 року про закриття кримінального провадження №0006706 від 19.10.2016, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1