ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кс/803/3030/21 Справа № 1-175/99 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

16 липня 2021 року м. Дніпро

Суддя - доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_1 ознайомившись із заявою засудженого ОСОБА_2 про приведення вироку Дніпропетровського обласного суду від 14 грудня 1999 року у відповідність із законодавством України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дніпропетровського обласного суду 14 грудня 1999 року ОСОБА_2 засуджено за ч. 2 ст. 86, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 193, ч. 3 ст. 142, ст. 208, п.п. а, г, е, з, і ст. 93 КК України.
Ухвалою Судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від 30 травня 2000 року вирок щодо ОСОБА_2 змінено.
15 липня 2021 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява засудженого про приведення вироку Дніпропетровського обласного суду від 14 грудня 1999 року у відповідність із законодавством України, в якій він просить вилучити з вироку Дніпропетровського обласного суду від 14 грудня 1999 року посилання як на доказ явка з повинною.
Ознайомившись з даною заявою, приходжу до висновку про необхідність повернення заяви особі, яка її подала, з наступних підстав.
Із заяви засудженого ОСОБА_2 вбачається, що він порушує питання про приведення вироку у відповідність із законодавством України на підставі п. 14 ч. 1 ст. 537, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, тобто в порядку вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку.
Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Відповідно до ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається:
1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу;
2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу;
3) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу;
4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.
З огляду на системний аналіз положень статей 537 та 539 КПК України, в частині віднесення вирішення під час виконання вироків окремих питань до певного суду, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку мають вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання або судом, який ухвалив вирок (п. 1, 4 ч. 2 ст. 539 КПК України).
Однак, згідно з вимогами ч. 1 ст. 33 КПК України апеляційні суди не є судами першої інстанції у зв`язку зі зміною чинного законодавства України і позбавлені можливості вирішити питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, а відтак з врахуванням змісту положень ч. 6 ст. 9 КПК України та системного аналізу ст. 539 КПК України, розгляд заяви особи, засудженої вироком апеляційного суду повинен відбуватись місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Зважаючи на те, що згідно чинного законодавства суд апеляційної інстанції наділений вичерпним переліком повноважень щодо вирішення питань зокрема і пов`язаних з виконанням вироку, то подану заяву засудженого ОСОБА_2 , слід вважати такою, що подана до неналежного суду, а тому вона підлягає поверненню.
З огляду на викладені обставини, суд вважає за необхідне повернути заяву ОСОБА_2 , роз`яснивши останньому, що її повернення не перешкоджає повторному зверненню до суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Повернути засудженому ОСОБА_2 заяву про приведення вироку Дніпропетровського обласного суду від 14 грудня 1999 року у відповідність із законодавством України.
Копію ухвали разом із заявою та доданими до неї додатками невідкладно надіслати засудженому ОСОБА_2 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1