ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 609/333/21

1-кп/609/58/2021

09 червня 2021 року

Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Шумськ кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 05 березня 2021 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Переморівка, Шумського району, Тернопільської області та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, пенсіонерки, з середньо - спеціальною освітою, не депутата, раніше не судимої,-
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представниці потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:
30 березня 2021 року із Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури до Шумського районного суду Тернопільської області надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000013 від 05 березня 2021 року відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 190 КК України.

З обвинувального акту вбачається, що 13 листопада 2018 року ОСОБА_3 , прибула до Управління соціального захисту населення Шумської районної державної адміністрації, що знаходиться в м. Шумськ, вул. Українська, 59, для оформлення житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. В цей момент у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел спрямований на заволодіння бюджетними коштами, шляхом обману, які виділяються із Державного бюджету України та призначаються, для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.
Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел 13 листопада 2018 року, в робочий час, ОСОБА_3 перебуваючи в Управлінні соціального захисту населення Шумської районної державної адміністрації звернулася до Управління соціального захисту населення Шумської районної державної адміністрації із заявою про призначення житлової субсидії.
До заяви ОСОБА_3 , додала власноручно заповнену Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії.
Однак, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману свідомо внесла до вищевказаної декларації завідомо неправдиві дані - не зазначивши в розділі IV «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку із дати випуску яких минуло менше ніж 5 років (крім мопеда), що перебувають у власності або володінні осіб, які входять до складу домогосподарства, а також членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання)», що за її сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано транспортний засіб, а саме автомобіль марки «JAC J2» 2015 року випуску із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 .
З урахуванням поданих документів, відповідно до рішення Управління соціального захисту населення Шумської районної державної адміністрації із 01 листопада 2018 року по 31 січня 2019 року, ОСОБА_3 виплачено на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг грошових коштів в сумі 8977,29 гривень та в період з 01.02.2019 року по 30.04.2019 року 6549,13 гривень тобто в період з 01.11.2018 року по 30.04.2019 року ОСОБА_3 Управлінням соціального захисту населення Шумської районної державної адміністрації, зайво виплачено грошових коштів в сумі 15526,42 гривень, які були виділені із Державного бюджету України та призначалися для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг .
Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, тобто - шахрайство.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнала повністю і пояснила, що на час підписання заяви та заповнення Декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії їй достовірно було відомо про покупку транспортного засобу її сином ОСОБА_7 , який зареєстрований разом із нею. Проте, оскільки син разом із нею фактично не проживав вважала, що відомості про наявність транспортного засобу у Декларації зазначати не потрібно. На даний час вона щиро розкаюється у скоєному, частково відшкодувала завдані збитки. Цивільний позов визнає повністю.

Обвинувачена ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилась від їх дослідження під час судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченої у вчиненні даного кримінального правопорушення. Цивільний позов просив задоволити повністю.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, тобто - шахрайство.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, особу винної, її вік, сімейний стан, позитивну характеристику, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання вини, щире каяття обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю кримінального проступку, часткове відшкодування шкоди. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено, а тому приходить до переконання про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в дохід держави.

Вирішуючи питання про розмір штрафу, який підлягає стягненню з обвинуваченої, суд виходить з наступного.

Так, санкція частини 1 статті 190 КК України в редакції на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення передбачала покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018, який набрав чинності з 01.07.2020 року, внесено зміни до частин 1 статті 190 КК України, згідно з якими в абзаці другому частини першої слова «до п`ятдесяти» замінено словами «від двох тисяч до трьох тисяч», а після слів «громадськими роботами на строк» доповнено словами «від двохсот».

Згідно з частиною 2 статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Оскільки чинна редакція частини 1 статті 190 КК України передбачає більш суворе покарання, а ніж попередня, тому до вчинених ОСОБА_3 кримінального правопорушення підлягає застосуванню санкції частини 1 статті 190 КК України в редакції, чинній на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд вважає за можливе призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому попередньою редакцією частини 1 статті 190 КК України.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

В кримінальному провадженні прокурором Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Шумського відділу соціального забезпечення №1 Управління соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації заявлений цивільний позов про стягнення із ОСОБА_3 на користь держави шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 10476, 42 гривень.

Суд, з огляду на зміст заявлених позивачами вимог та їх обґрунтування, приходить до наступного переконання.

При цьому суд виходить із наступних матеріалів кримінального провадження та вимог Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (з наступними змінами) від 27 березня 1992 року № 6 шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні цивільний позов визнала повністю.

На підставі викладеного, цивільний позов прокурора Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням підлягає задоволенню.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

У кримінальному провадженні відсутні витрати на залучення експертів для призначення експертиз під час досудового розслідування.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 349, 368-371, 374 КПК України, ст.ст. 50,65, ч.1 ст. 190 КК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, призначивши їй покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Цивільний позов прокурора Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_4 в інтересах держави в особі Шумського відділу соціального забезпечення № 1 Управління соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації до ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 ( жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 10476, 42 (десять тисяч чотириста сімдесят шість гривень 42 копійки), яку перерахувати на наступні рахунки: (по допомозі КПКВ 2501030 на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 , ).

Речовий доказ: вилучену із Шумського відділу соціального забезпечення № 1 управління соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації особову справу № 207686 ОСОБА_3 на оплату житла та комунальних послуг, що зберігається при матеріалах кримінального провадження - повернути Шумському відділу соціального забезпечення №1 Управління соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації, після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1