КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 22 квітня 2021 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 квітня 2021 року,

за участі: прокурора представника власника майна ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку 17 березня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Apple 12 Pro Max з номером моделі MGCG3LL/А із сім-карткою мобільного оператора зв`язку МТС із номером НОМЕР_1 та ноутбук «Prestigio» із s/n: SK6 із зарядним пристроєм, які належать та перебувають у користуванні ОСОБА_6 .
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про наявність підстав для накладення арешту на зазначене майно, зважаючи на те, що воно визнано речовими докази у кримінальному провадженні та те, що огляд згаданого мобільного телефону наразі здійснюється із залученням спеціалістів, на предмет наявності інформації яка може мати відношення до розслідуваного кримінального провадженн
Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 квітня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Представник вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Зокрема, звертає увагу на те, що ухвалою слідчого судді від 24 лютого 2021 року не надавався дозвіл на виявлення та вилучення під час обшуку в ОСОБА_6 жодних електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, що свідчить про протиправність тимчасового вилучення телефону та ноутбуку. Більш того, слідчим в протоколі обшуку не було зазначено, що вилучення згаданих телефону та ноутбуку разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або що вони були об`єктами отриманими у результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобами або знаряддями його вчинення. Окремо звертає увагу на те, що ОСОБА_6 видав свій телефон та ноутбук самостійно, а також зазначив код-пароль від блокування телефону, про що зазначено слідчим у протоколі обшуку, що дозволяло слідчому на місці провести його огляд та встановити наявність чи відсутність відомостей, що мають значення у кримінальному провадженні

Також, представник зауважує, що прокурор у клопотанні вказує, що надання мобільного телефону та ноутбуку ОСОБА_6 разом з інформацією, що на них містяться, є необхідною умовою проведення експертного дослідження. Натомість, сам зазначає, що на цьому телефоні та ноутбуку можуть міститись відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Таким чином, прокурором при зверненні з клопотанням до слідчого судді не тільки не надано доказів наявності причин для арешту телефону та ноутбуку, останнім навіть не встановлено, що на телефоні дійсно містяться якісь відомості, що мають хоча б якесь відношення до предмету кримінального провадження.

Вважає, що відсутність зазначеного прокурором в клопотанні виду експертного дослідження, а лише абстрактне посилання на необхідність проведення якогось дослідження з телефоном та ноутбуком не може також вважатись належним, допустимим та переконливим доказом наявності підстав для арешту згаданого майна.

Зазначає представник і про те, що прокурором не доведено відповідність майна критеріям ст. 98 КПК України. Більш того, вважає, що відсутність жодної унікальної ідентифікуючої ознаки мобільного телефону ОСОБА_6 арешт на який просить накласти прокурор, свідчить про незаконність та безпідставність визнання мобільного телефону та ноутбуку ОСОБА_6 речовими доказами у цьому провадженні.
Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна, який підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити в силі ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з наданих суду матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 січня 2021 року під № 0000054, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364, ст. 231 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що службова особа одного з державних органів вчинила умисні дії, спрямовані на отримання відомостей, що становлять комерційну таємницю, з метою їх розголошення, а також незаконно використала такі відомості, що спричинило істотну шкоду.
Крім того, службова особа одного з державних органів зловживала своїм службовим становищем всупереч інтересам служби з метою одержання неправомірної вигоди для самої себе, що завдало істотної шкоди державним інтересам.
17 березня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки Apple 12 Pro Max з номером моделі MGCG3LL/А із сім-карткою мобільного оператора зв`язку МТС із номером НОМЕР_1 та ноутбук «Prestigio» із s/n: SK6 із зарядним пристроєм, які належать та перебувають у користуванні ОСОБА_6 .

19 березня 2021 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно.

Ухвалою слідчого судді названого районного суду від 01 квітня 2021 року клопотання прокурора задоволено.
Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає незаконним, необґрунтованим і невмотивованим, з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, зазначених вимог закону прокурор та слідчий суддя не дотрималися.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

З матеріалів судового провадження, зокрема, ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 березня 2021 року про надання дозволу на обшук убачається, що дозволу на вилучення в ОСОБА_6 мобільного телефону та ноутбуку надано слідчим суддею не було. При цьому, належного обґрунтування правових підстав вилучення майна клопотання прокурора не містить.
Відповідно до протоколу обшуку від 17 березня 2021 року ОСОБА_6 самостійно видав слідчому згадане майно, тобто доступ до мобільного телефону та ноутбуку не обмежувався.
Крім того, матеріали долучені до клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна не свідчать про те, що надання згаданих мольного телефону та ноутбуку разом з інформацією, що на них містяться, є необхідною умовою проведення експертного дослідження. Не спростовано такий висновок колегії суддів і прокурором в судовому засіданні апеляційної інстанції, який пояснив, що експертне дослідження згаданого майна у кримінальному провадженні призначено не було.

З огляду на викладене, колегія суддів переконана, що у слідчого судді були відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на згадане раніше майно, належне ОСОБА_6 .

Враховуючи наведене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга представника власника майна - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна у зв`язку з недоведеністю необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.
На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 квітня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку 17 березня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Apple 12 Pro Max з номером моделі MGCG3LL/А із сім-карткою мобільного оператора зв`язку МТС із номером НОМЕР_1 та ноутбук «Prestigio» із s/n: SK6 із зарядним пристроєм, які належать та перебувають у користуванні ОСОБА_6 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку 17 березня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Apple 12 Pro Max з номером моделі MGCG3LL/А із сім-карткою мобільного оператора зв`язку МТС із номером НОМЕР_1 та ноутбук «Prestigio» із s/n: SK6 із зарядним пристроєм, які належать та перебувають у користуванні ОСОБА_6 , - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/14062/21-к Справа №11-сс/824/2620/2021 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1