19.04.2021

Справа № 642/1947/21
Провадження №1-кп/642/486/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, одруженого, має малолітню дитину, в силу ст. 89 КК України не судимого, працює генеральним директором (засновником) ТОВ АМПРІ ЛЛС», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст. 152, ч.1 ст. 187 КК України, -

встановив:
Строк тримання під вартою обвинуваченого відповідно до ухвали Ленінського районного суду м.Харкова від 29 березня 2021 року спливає 2 травня 2021 року.

Судовий розгляд не може бути завершено до вказаного часу, оскільки, враховуючи часткове визнання вини обвинуваченим, слід в повному обсязі досліджувати докази, тому слід допитати потерпілу, свідків, дослідити інші докази, після чого допитати обвинуваченого.

Відповідно до положень ч.3 ст. 331 КПК України судом поставлено на обговорення питання щодо доцільності продовження тримання під вартою ОСОБА_7 .

Прокурор ОСОБА_3 просила продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого на 60 днів, посилаючись на те, що строк дії запобіжного заходу спливає, ризики, передбачені п.п.1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі, винуватим себе визнав частково, ще не допитано потерпілу, свідків, тому ОСОБА_7 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, вчинити інші кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність та більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження строку тримання під вартою, пославшись на недоведеність продовження існування вказаних ризиків, вважав достатнім обрати запобіжний захід ОСОБА_7 у виді нічного домашнього арешту, та надати можливість обвинуваченому працювати, виховувати своїх дітей, оскільки він має статус багатодітного батька, та відшкодувати шкоду потерпілій.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку захисника.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд виходить з такого.

Відповідно до ч.3 ст. 331 незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до нього вказаного запобіжного заходу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини при вирішенні питання щодо продовження строку тримання особи під вартою суд повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як зазначено в рішенні ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи, а у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 152, ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 187 КК України. Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 187 КК України, є тяжким злочином, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

ОСОБА_7 обвинувачується у нападі на потерпілу та зґвалтуванні її у нічний час, з заподіянням середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

На даний час обвинувачений, потерпіла та свідки не допитані.

Вказане свідчить про те, що з метою уникнення можливого покарання відповідно до санкцій вказаних статей за злочин проти здоров`я, статевої свободи та недоторканості особи, а також за тяжкий корисливий злочин він може може переховуватись від суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності; може вдатись до незаконного впливу на потерпілу та свідків, а також продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та вказані ризики наданий час не зменшились, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

За таких обставин слід продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Судовий розгляд відкласти на 5 травня 2021 року 11 год.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, до 17 червня 2021 року включно.

Строк дії даної ухвали в частині продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до 17 червня 2021року включно.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині продовження строку тримання під вартою безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, а обвинуваченим - з дня вручення йому копії ухвали.

В інший частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - ОСОБА_1