Справа № 201/7029/21
Провадження № 1-кс/201/2249/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_2 про припинення тимчасового арешту, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Армавір Краснодарського краю Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, з вищою освітою, не одруженого, який є ПП « ОСОБА_4 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який розшукується компетентними правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 159, ч. 4 ст. 159, ч. 2 ст. 160, ч. 2 ст. 160 Кримінального кодексу Російської Федерації, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокатом ОСОБА_2 було подано письмове клопотання про припинення тимчасового арешту, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 159, ч. 4 ст. 159, ч. 2 ст. 160, ч. 2 ст. 160 Кримінального кодексу Російської Федерації.
В обґрунтування клопотання зазначено про те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2021 року до ОСОБА_3 було застосовано тимчасовий арешт терміном на сорок діб. Враховуючи положення ч. 4 ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 1957 року, встановлено, що тимчасовий арешт може бути припинений, якщо впродовж вісімнадцяти днів після арешту, запитувана Сторона не отримала запиту про видачу правопорушника і документи, зазначені у статті 12. Тож враховуючи, що термін 18 днів після арешту сплинув, а на даний час запит про екстрадицію відсутній, просив припинити тимчасовий арешт стосовно ОСОБА_3 .
Дослідивши матеріали поданого клопотання, слідчий суддя доходить наступних висновків.
Вимогами ч. 1 ст. 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Однією із загальних засад кримінального провадження є принцип диспозитивності, який знайшов своє відображення у положенні ст. 26 КПК України, зокрема, частиною третьої цієї статті передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 583 КПК України визначено, що до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

Стаття 586 КПК України визначає підстави припинення тимчасового арешту або запобіжного заходу. Так, тимчасовий арешт або запобіжний захід припиняється в разі, якщо:1) центральний орган України в передбачені міжнародним договором України строки не отримав запит про видачу особи (екстрадицію); 2) під час екстрадиційної перевірки встановлено обставини, за наявності яких видача особи (екстрадиція) не здійснюється; 3) компетентний орган іноземної держави відмовився вимагати видачу особи; 4) центральним органом України прийнято рішення про відмову у видачі особи (екстрадиції).

Згідно ч. 2 ст. 586 КПК України скасування тимчасового арешту або запобіжного заходу здійснюється керівником відповідної обласної прокуратури, його першим заступником або заступником за дорученням (зверненням) центрального органу України, а у випадку, передбаченому пунктом 2 частини першої цієї статті, за погодженням з відповідним центральним органом України. Копія постанови про скасування тимчасового арешту або запобіжного заходу надсилається уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, слідчому судді, який приймав рішення про застосування тимчасового арешту або запобіжного заходу, а також особі, щодо якої застосовувався запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Таким чином, з аналізу вищезазначених положень кримінального процесуального закону вбачається, що скасування тимчасового арешту віднесено до компетенції керівника відповідної обласної прокуратури, його першого заступника або заступника за дорученням (зверненням) центрального органу України, а у випадку, передбаченому пунктом 2 частини першої цієї статті, за погодженням з відповідним центральним органом України, в той же час, слідчий суддя не має повноважень розглядати дане клопотання, а отже, враховуючи неврегульованість зазначеного питання кримінальним процесуальним законом, застосовуючи у цьому випадку положення ч. 6 ст. 9 КПК України і принцип диспозитивності, передбачений ст. 26 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне залишити дане клопотання без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 26, 583, 586 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_2 про припинення тимчасового арешту, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1