У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув в рамках кримінального провадження №0002692 апеляційні скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинувачено ОСОБА_5 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 березня 2021 року, якою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, азербайджанця, громадянина України, непрацюючого, раніше судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця м. Миколаєва, азербайджанця, громадянина України, непрацюючого, раніше судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 травня 2021 року включно.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційній скарзі захисники просять поновити строк на апеляційне оскарження через поважність причин пропуску, скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою змінити запобіжний захід обвинуваченим на цілодобовий домашній арешт з покладанням на них певних обов`язків, передбачених ст.194 КПК.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду продовжено обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 12 травня 2021 року включно.

Узагальнені доводи апеляційних скарг.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 зазначають, що ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з не відповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.
Зазначають, що пропущення строків на подачу апеляційних скарг є поважним, оскільки 15.03.2021 судом було проголошено тільки резолютивну частину рішення, без мотивування чому саме він вирішив відмовити захисникам у клопотанні про зміну запобіжного заходу та задовольнити клопотання прокурора.
Зазначають, що сторона захисту позбавлена можливості надавати обґрунтування в апеляційних скаргах до отримання повного тексту ухвали.
Вважають, що прокурором не було доведено про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК.

Стверджують, що судом не було взято до уваги, що правова кваліфікація значно завищена, тому як потерпілий отримав тілесні ушкодження від поранень.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження №0002692 за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України, та інших.
До обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого спливає 15 березня 2021 року.

Прокурор під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим зазначила, що вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою, пославшись в обґрунтування своєї позиції на те, що ризики, задля запобігання яких до них застосовані вказані запобіжні заходи станом на теперішній час не зникли і не зменшилися.
Своє рішення про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим суд обґрунтував тим, що прокурор довів, що заявлені раніше ризики не зменшилися, а тому запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинувачених під вартою, не можливо.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_6 надіслли клопотання про розгляд апеляційної скарги без їх участі. Прокурор до апеляційного суду не з`явився, належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи. Неявка учасників провадження не перешкоджає апеляційному розгляду.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 березня 2021 року продовжено обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_5 строк тримання під вартою до 12 травня 2021 року включно.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені п.1 .5 ч. 1 статті 177 КПК України, вказані в клопотаннях прокурора, а саме: переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень не зникли та продовжують існувати.
Так, як слідує із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства до потерпілого, поєднане із проникненням до приміщення, за яке у разі визнання його винним йому загрожує до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі із конфіскацією майна, не працює та не має стабільного джерела доходу, не має стійких соціальних зв`язків, будучи судимий за злочини проти власності, в тому числі за вчинення розбійного нападу. Звільнившись з місць позбавлення волі, знову обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого, корисливого злочину із застосуванням насильства до потерпілого, поєднаного із проникненням до приміщення. Зазначене, з урахуванням особистості обвинуваченого, свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень.
Сулейманов ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства до потерпілого, поєднане із проникненням до приміщення, за яке у разі визнання його винним йому загрожує до 12 років позбавлення волі із конфіскацією майна, не працює та не має стабільного джерела доходу, не має стійких соціальних зв`язків, неодноразово судимий за злочини проти власності, в тому числі за вчинення розбійного нападу, звільнившись з місць позбавлення волі, обвинувачується у вчиненні нового аналогічного особливо тяжкого, корисливого злочину із застосуванням насильства до потерпілого, поєднаного із проникненням до приміщення. Зазначене, з урахуванням особистості обвинуваченого, свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень.
Застосування до обвинувачених інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою не є можливим, оскільки обвинувачені офіційно не працюють та не мають іншого джерела доходу, окрім протиправної діяльності, у обвинувачених відсутні міцні соціальні зв`язки.
.
Враховуючи наведене, є безпідставним доводи захисників відносно необґрунтованості висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання винними у вчиненні кримінальних правопорушень, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченим та відмови стороні обвинувачення в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що просять захисники.
Посилання захисників на певні дані про особи обвинувачених не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати їм запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Окрім того, оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість на даній стадії судового розгляду апеляційним судом перевірці не підлягають.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а від так, і для задоволення апеляційних скарг захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинувачено ОСОБА_5 ..
Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 422-1, 424, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинувачено ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 березня 2021 року якою продовжено обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 травня 2021 року включно залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: