Провадження № 1-кс/947/5869/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001366 від 03.10.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001366 від 03.10.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на території України діє організована група, яка систематично здійснює відкрите викрадення чужого майна в особливо великих розмірах.
Під час проведення досудового розслідування, з матеріалів УСР в Одеській області ДСР НПУ, встановлено, що до вчинення особливо тяжкого злочину причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
29.04.2021 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, з метою фіксації відомостей про обставини кримінального правопорушення, проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обшуку виявлено та вилучено майно, перелік якого міститься в клопотанні.
У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені предмети використовувались в якості засобів вчинення злочинів, з метою приховування протиправної діяльності, тобто відповідають критеріям ст. 98 КПК України, що, з метою забезпечення збереження речових доказів, дає підстави для накладення арешту на майно.
2. Позиції учасників з приводу порядку розгляду клопотання.
Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Власник майна про дату та час розгляду клопотання був повідомлений.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Як вбачається з клопотання та долучених матеріалів, встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення ймовірно має відношення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку, 29.04.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого були вилучені речі, перелік яких міститься в клопотанні.
Слідчим суддею встановлено, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені предмети можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містити на собі його сліди, а також потрібні для перевірки законності їх перебування у приміщенні, оскільки вказані предмети можуть відноситися до тих, що вилучені з обігу.

Також, вищевказане майно необхідне для проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень, зокрема, для проведення експертизи зброї.

Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про визнання речових доказів від 29.04.2021 року, відповідно до якої вилучені речі визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0001366 від 03.10.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень з вказаним майном.

3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.
При цьому, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
Також, враховуючи те, що існує ризик зміни або знищення майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону розпорядження та користування зазначеним майном, з метою запобігання вищевказаному ризику.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001366 від 03.10.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мисливський карабін «Мосіна», № НОМЕР_1 , калібр 7.62 на 54 р без зовнішніх пошкоджень, в повної комплектності з шомполом - у кількості одна одиниця;мисливський карабін «ТОЗ-78», № НОМЕР_2 , калібр 5.6 мм на 54 р, без магазину, без зовнішніх пошкоджень, в повної комплектності з шомполом - у кількості одна одиниця; мисливський карабін «СКС», № НОМЕР_3 , калібр 7.62 мм на 39 мм, без пошкоджень, в повної комплектності з шомполом та пеналом - у кількості одна одиниця; патрони у кількості 152 одиниці калібром 7,62 на 39 у корпусі з металу сірого та жовтого кольору з маркуванням LCW 7,62 на 39, БПЗ - 7,62 на 39, ЛПЗ - 7,62 на 39, ЛО - 7,62 на 39; патрони у кількості 32 одиниці, калібром 7,62 на 54 Р, у корпусі з металу сірого та жовтого кольору з маркуванням LVE 10 7,62 на 54 Р, БПЗ 7.62 на 54 Р; пістолет-кулемет «TOMPSON» з маркірованим позначенням «Макет», модель 1928 року, А-1, № НОМЕР_4 , у повної комплектності у кількості одна одиниця; М98К, номер 38Ж4, 1939 року, (макет масо-габаритний) у повній комплектності у кількості одна одиниця; «ММГ-ДП» номер 2683 ПХ462, (макет масо-габаритний), з триногою 1943 року у повної комплектності у кількості одна одиниця; «ППШ-41» номер ЛЕ 848, (макет масо-габаритний) у повній комплектності у кількості одна одиниця; «СВТ» 1941 року, номер КБ1848, (макет масо-габаритний) у повній комплектності, без шомполу у кількості одна одиниця; «ППС» 1944 року, номер ВВ 8686, (макет масо-габаритний), без магазину у кількості одна одиниця; штик з маркуванням «DAWES» довжиною 525 мм, одна одиниця; штик-ніж з маркуванням «SIMSON CS SULL» довжиною 497 мм, без ножен у кількості одна одиниця; штик-ніж з маркуванням «РА», (к вінтовке Менміхер) довжиною 367 мм, у кількості одна одиниця; ніж з маркуванням позначеним на клинку «BLUNT Unt Ehre», дожинаю 200 мм? у ножних; штик з номером К8581, номер ножнів 2779, у кількості одна одна одиниця; штик з маркуванням № 3828, без ножнів, у кількості одна одиниця; штик з маркуванням № 14096, без ножнів, у кількості одна одиниця; штик з маркуванням № 3511А, з ножнами та шкіряним подвісом у кількості одна одиниця; штик з маркуванням № 5669 F, з ножнами у кількості одна одиниця; штик з маркуванням № F11290, з ножнами з номером № F11290 у кількості одна одиниця; штик з маркуванням № Р8901 з шкіряними ножнами у кількості одна одиниця; штик з маркуванням № 2954, з ножнами у кількості одна одиниця; штик в ножнах безмаркування (Лебель) у кількості одна одиниця; штик з маркуванням № 45113, з шкіряними ножнами у кількості одна одиниця; штик з маркуванням № В40279, з ножнами у кількості одна одиниця; штик з маркуванням № Ж38718 , з ножнами у кількості одна одиниця; штик з маркуванням № 18648, з ножнами з № 18648 у кількості одна одиниця; штик з маркуванням № 2772, з ножними № 45659 у кількості одна одиниця; ніж «Мачете», у кількості одна одиниця; граната «Пиро-5»,з маркуванням 43НР18138 у кількості одна одиниця, із забороною розпорядження та користування.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1