Справа № 199/2166/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2021 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська

у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі кримінальне провадження №0000278 відносно ОСОБА_6 , уродженця смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, студента Національного технічного університету «Дніпропетровська політехніка», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, строк якого спливає 28.05.2021 року та яке підтримали всі учасники судового провадження.

Клопотання обґрунтовується тим, що:

- обвинувачений може переховуватися від органів суду,

- обвинувачується у вчиненні необережного тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, за яке законом, у разі визнання винуватості, передбачено покарання від 3 до 8 років позбавлення волі,

- може незаконно впливати на потерпілих та свідків,

- перешкоджати кримінальному провадженню.

Суд, вирішуючи заявлене прокурором клопотання, вислухавши думки учасників судового провадження, які не заперечували, приходить до висновку, що воно має бути задоволено.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі

Про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховування від органів досудового розслідування та/або суду, свідчить те, що ОСОБА_6 усвідомлює, що він обвинувачується у скоєнні необережного тяжкого злочину, за вчинення якого йому може загрожувати покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років у разі визнання винуватості.
Про наявність ризику, передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, незаконного впливу на свідків, експертів та потерпілих у кримінальному провадженні свідчить те, що ОСОБА_6 відомі анкетні дані свідків та потерпілих.
Суд, враховуючи вищезазначене, вважає, що забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, і необхідним та достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання встановленим судом ризикам є лише запобіжний захід у виді домашнього арешту, враховуючи обсяг, характер обвинувачення висунутого ОСОБА_6 у скоєнні злочину.

ОСОБА_6 працевлаштований, офіційно працює, відомості, що обвинувачений порушував умови та обмеження, встановлені запобіжного заходу, суду не надані.

На теперішній час при вирішенні питання про продовження строку домашнього арешту відносно обвинуваченого, суд враховує наявність обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , якого повідомлено про підозру у скоєнні необережного тяжкого злочину, якому у разі визнання винуватості, може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі.

Крім того, продовження обвинуваченому строку домашньому арешту повністю забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, виконання процесуальних рішень суду, запобігання спробам: ухилення обвинуваченого від суду або переховування, здійснювати незаконний вплив або тиск на потерпілих, свідків, які ще не допитані.
Інші обґрунтування прокурором щодо застосування запобіжного заходу не обговорюються, оскільки вони неодноразово досліджувалися судом в минулих судових засіданнях при розгляді клопотань прокурора щодо запобіжного заходу обвинуваченому.
З огляду на викладене, керуючись Конвенцією, правовими нормами КПК України, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора і продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 23-00 до 06-00 години за адресою: АДРЕСА_1 ,який буде заходом забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, та правової норми, яку містить ст.177 КПК України, та є втіленням щодо забезпечення дотримання конституційних прав і свобод людини та громадянина на такому ж рівні, як вони гарантуються Європейською Конвенцією з прав людини та основоположних свобод.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 181, 331, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 25 липня 2021 року включно та заборонити обвинуваченому ОСОБА_6 залишати житло з 23-00 до 06-00 години.
Покласти на ОСОБА_6 обов`язки: не залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23-00 до 06-00 години, окрім, як за дозволом суду; за першою вимогою прибувати до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими, експертами у даному кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України, та в`їзд в Україну.
Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Новомосковському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровської області, який повинен негайно повідомити про це суд.
По закінченню цього строку та за відсутністю клопотання прокурора ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Суддя: ОСОБА_1