Справа № 405/5521/14-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2021 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

07.06.2021 року заступником керівника Ленінського районного суду м. Кіровограда подано службову записку щодо вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказав, що вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.07.2014 року затверджено угоду від 10.06.2014 року про визнання винуватості укладену між начальником відділу нагляду за додержанням законів органами податкової міліції управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , останнього визнано винним за ч.1,2,3 ст.204 КК України та на підставі ч.1 ст.70 КК України призначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з вилученням та знищенням вироблених товарів та з конфіскацією обладнання їх виготовлення. Відповідно до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Учасники судового провадження в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до абз. 2 ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.07.2014 року затверджено угоду від 10.06.2014 року про визнання винуватості укладену між начальником відділу нагляду за додержанням законів органами податкової міліції управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , останнього визнано винним за ч.1,2,4 ст.204 КК України та на підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з вилученням та знищенням вироблених товарів та з конфіскацією обладнання їх виготовлення. Відповідно до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки (а.к.п.130-145).

Однак, вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.07.2014 року з моменту набрання ним законної сили не було виконано в частині поставлення ОСОБА_3 на облік в органі пробації за місцем його проживання як особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.204, ч.2 ст.204 КК України є нетяжкими злочинами, ч.3 ст.204 КК України є тяжким злочином.

ОСОБА_3 вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.07.2014 року на підставі ч.1 ст.70 КК України засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, у відповідності до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, вирок суду набрав законної сили 13.08.2014 року. Отже, з дня набрання вироком законної сили минуло шість років дев`ять місяців, а вказаний вирок суду був не виконаний.

Слід зазначити, що згідно із ч.3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч.4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч.3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК.

Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

У суду вістуні дані, які б свідчили, що засуджений ОСОБА_5 оголошувався в розшук або ухилявся від відбування покарання, зокрема притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 390 КК України, як і відсутні дані про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, а відтак немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.07.2014 стосовно ОСОБА_3 , факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що є підстави для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі п.3 ч.1 ст. 80 КК України.

Керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 539 КПК України, ст.152 КВК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.07.2014 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204, ч.2 ст.204, ч.3 ст.204 КК України, у виді позбавлення волі строком на 05 років, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів із дня проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення копії ухвали суду.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Світлана Михайлівна Льон