1Справа № 335/3901/21 1-кп/335/533/2021
В И Р О К
26 квітня 2021 року м.Запоріжжя
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, росіянина, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, неодружений, на утриманні дітей не має, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 Кримінального кодексу України, -
ОСОБА_4 , 02.03.2021 приблизно о 06 год. 30 хв., знаходячись на території садового товариства «Запоріжсталь - 1», розташованого по вул.Перемоги у м.Запоріжжя, помітив на території огородженої дачної ділянки АДРЕСА_3 металеву секцію паркану розмірами 2.5 х 2.3 м. виготовлену з обрамленої металевими кутниками карта-сітки та в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. В подальшому, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 відчинив засов дерев`яної хвіртки, якою оснащений вхід на територію дачної ділянки АДРЕСА_3 , та проник на її територію, звідки таємно викрав вищевказану секцію паркану вартістю 363 гривні згідно висновку експерта № СЕ-19/108-21/2993-ТВ від 09.03.2021 року, що належить ОСОБА_5 .
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, проте його дії були помічені потерпілою ОСОБА_5 та її чоловіком ОСОБА_6 , які намагались його зупинити, висловлюючи вимоги щодо припинення вчинення кримінального правопорушення.
ОСОБА_4 усвідомлюючи, що його протиправні дії стали відкритими, незважаючи на вимоги про їх припинення, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, почав тікати з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення, але виконавши усі дії, які вважав необхідними, не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки, був затриманий працівниками поліції.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого манна (грабіж), поєднане з проникненням у сховище, під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням, визнав себе винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні в повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, надавши наступні пояснення по суті пред`явленого обвинувачення.
Так, у день та час зазначений в обвинувальному акті, він дійсно знаходячись на території садового товариства «Запоріжсталь - 1», розташованого по вул.Перемоги у м.Запоріжжя, помітив на території дачної ділянки № НОМЕР_1 металеву секцію паркану розмірами 2.5 х 2.3 м. та в нього виник умисел її вкрасти. Так, він проник на її територію дачної ділянки АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав вищевказану секцію паркану, проте був помічений потерпілою та її чоловіком, які намагались його зупинити, проте він почав тікати з викраденим майном але був затриманий працівниками поліції.
Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних про особу обвинуваченого, процесуальних документів, необхідних для ухвалення вироку.
Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних про особу обвинуваченого, процесуальних документів, необхідних для ухвалення вироку.
З урахуванням викладених обставин, суд дійшов до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65 - 67 КК України, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Відповідно до положень ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та дані про його особу, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей на утриманні не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, оскільки саме таке покарання буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Разом з тим, враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , фактичні обставини справи, його критичне ставлення до вчиненого і щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність цивільного позову, суд дійшов висновку про можливість виправлення останнього без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.
Саме таке покарання буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим злочином та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними. При цьому, суд враховує усталену судову практику ЄСПЛ, зокрема у п. 38 свого рішення в справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи».
Відповідно до ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню витрати на проведення товарознавчої експертизи (висновок експерта № СЕ-19/108-21/2993-ТВ від 09.03.2021) у сумі 490,35 грн.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.349, 369, 373, 374, 376, КПК України суд,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи ;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи (висновок експерта № СЕ-19/108-21/2993-ТВ від 09.03.2021) у сумі 490 (чотириста дев`яносто) гривень 35 копійок.
металеву секцію паркану, приблизним розміром 2,5?2м передану ОСОБА_5 залишити останній.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині вирок може бути оскаржений протягом 30-ти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1