Справа № 378/1452/19
У Х В А Л А

17.03.2021 м. Біла Церква

Колегія суддів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в складі суддів:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в м. Біла Церква Київської області кримінальне провадження № 0000151 від 16.08.2019 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_6 ,

захисник-адвокат: ОСОБА_7 ,

обвинувачений: ОСОБА_5

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, перебуває в провадженні суду на стадії судового розгляду.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 27.03.2021 включно, враховуючи, що наступне судове засідання призначене на 05.04.2021 та до зазначеної дати розглянути справу не представляється можливим, оскільки не допитані свідки, а також не досліджені докази сторони захисту, виникло питання про доцільність продовження запобіжного заходу обвинуваченим.
Отже, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, судом поставлено питання доцільності продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого.
Позиція сторін та інших учасників.
Так, прокурором заявлене клопотання про продовження строків запобіжного заходу терміном на 60 днів відносно обвинуваченого ОСОБА_5 мотивуючи свою позицію тим, що, ризики, які були враховані судом при обранні йому запобіжного заходу тримання під вартою, відповідно до вимог, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено позбавлення волі строком понад 10 років або довічне позбавлення волі, відсутність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого, а також враховуючи, що ОСОБА_5 не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, належних висновків для себе не зробив та обґрунтовано обвинувачується в тому, що в період умовно-дострокового звільнення вчинив особливо тяжкі злочини, що дає підстави вважати, що останній схильний до вчинення нових кримінальних правопорушень та може мати намір уникати суду та кримінальної відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.
Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із вказаних питань.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
До спливу строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 27.03.2021, враховуючи, що до вказаного строку, розглянути справу не уявляється можливим, а тому виникло питання про доцільність продовження строків тримання під вартою обвинуваченим.
Враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, які відносяться відповідно до ст. 12 КК України до особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено позбавлення волі строком понад 10 років або довічне позбавлення волі, дані про його особу, те, що відповідно до ч. 3 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, усі докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення, захисту, у цей час судом не дослідженні, суд приходить до висновку, що ризики, які враховував суд при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на сьогодні не зменшилися, у світлі чого, з урахуванням наведених даних суд вважає, що обставини регламентовані п. 1, п. 5 ч.1 ст. 177, п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними.
При цьому, ризики обумовлені у світлі, як вказаних відомостей, так і факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій він піддається до кримінальної відповідальності, з огляду на що об`єктивний спостерігач вважає, що, у даному конкретному випадку, обставини визначені ст. 177 КПК України щодо ризиків є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 вказаного Кодексу.
Обставини регламентовані ст. 178 КПК України, у світлі даних про обвинуваченого, у поєднанні з характером висунутого обвинувачення та проведеним комплексом досліджених, у цій справі, доказів, та тих, які тільки мають бути в ньому вчинені, самі по собі, навіть, при їх дійсній наявності, не можуть бути такими, що вказують на відсутність передумови визначеної п. 3 ч. 1 ст. 194 зазначеного Кодексу, у цій ситуації, так як є доведеною наявність обставин визначених ст. 177 КПК України.
Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п. п. 1-2 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступень втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
Відносно питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосуванням більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам.
Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.
Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 повинен бути продовжений на 60 днів.
Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 131-132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 331, 369-372, 376 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И В :

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерство юстиції України продовжити на 60 днів по 15.05.2021 включно.

Відкласти судовий розгляд по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України на 05.04.2021 о 14.00 год.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала суду в частині продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3