Березівський районний суд Одеської області
07.07.2021
Справа № 494/498/21
Провадження № 1-кс/494/509/21
УХВАЛА
07.07.2021 року м. Березівка
Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
Клопотання передано до розгляду слідчому судді 05.07.2021 року та призначено судове засідання на 07.07.2021 року.
В клопотанні слідчий просить накласти арешт на тимчасове вилучене майно , а саме на легковий автомобіль марки «Volkswagen Transporter» д/н НОМЕР_1 білого кольору, заборонивши будь-яким особам та власнику розпоряджатися та користуватися зазначеним майном, залишивши його на зберіганні на спеціалізованому штрафному майданчику тимчасового утримання транспортних засобів №8 м. Одеси, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Тираспільське шосе 31а/1.
забезпечення кримінального провадження арешт на тимчасово вилученого майна.
Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися. Водночас, подали заяви про розгляд клопотання про арешт без їх участі та просили його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.
Правові підстави для накладення арешту на майно визначені ст. 170 КПК України.
Так, згідно вказаної норми закону арешт може бути накладено:
- на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу;
- на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України (одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України;
- на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна;
- на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Між тим, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України, та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню ( ст. 3 КПК України).
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. При цьому, обов`язок доведення існування зазначених умов КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання.
Так, арешт майна з підстав, що воно виступає знаряддям вчинення кримінального правопорушення та набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення на даний час є можливим, коли існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Проте вказаного висновку слідчий суддя не дійшов.
Коли метою арешту майна є забезпечення спеціальної конфіскації, то в цьому випадку правовою підставою для накладення арешту на майно має за наявність достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України. В даному випадку арешт накладається лише на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Коли ж метою арешту є конфіскації майна як виду покарання, то в цьому випадку правовою підставою для накладення арешту на майно має бути можлива конфіскація майна за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна. Причому, в останньому випадку арешт накладається лише на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Більш того, слідчий суддя враховує вимоги ухвали суду від 01.07.2021 року про повернення клопотання на доопрацювання, які не були виконані слідчим. Також, не долучено копію ухвали Біляївського районного суду Одеської області (та чи є вона діючою), якою вилучено вищевказаний транспортний засіб під час обшуку ,передано на спец майданчик, та накладено арешт на майно, яке просить слідчий знову накласти, проте в рамках іншого кримінального провадження.
Слідчий суддя вважає зазначити, що нормами КПК України не передбачено повторного накладення арешту на вже накладений арешт майна за іншою ухвалою суду.
Дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя доходить висновку, що орган досудового розслідування не надав суду належних, допустимих та достатніх в розумінні положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України доказів, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, визначним ст. 98, 96-2 КПК України, оскільки слідчий в своєму клопотанні зазначив, що вказаний автомобіль був вилучений під час обшуку ухвалою Біляївського районного суду Одеської області, тому повторний арешт майна на даний час судом не передбачений нормами КПК України.
Частина перша ст. 173 КПК України передбачає, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Таким чином, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для накладення арешту, а відтак і не знаходить підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 167, 170-173, 309, 372, 392, КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів.
Слідчий суддя ОСОБА_1