справа № 208/3755/18
№ провадження 1-кп/208/6/21
УХВАЛА

11 березня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: головуючого, судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, освіта середньо-технічна, не працюючого, в шлюбі не перебуває, раніше неодноразово судимого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Здолбунів Ровенської області, українки, громадянки України, освіта середньо-технічна, не працюючої, в шлюбі не перебуває, раніше неодноразово судима, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , -

встановив:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває об`єднане кримінальне провадження № 208/3755/18 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , в обґрунтування якого послався на наявність ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутність сталих соціальних зв`язків, тяжкість злочинів, недотримання суспільних норм поведінки та моралі, процесуальну поведінку ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , які раніше в межах даного провадження на виклики не прибували і були оголошені у розшук, що свідчить про ризик ухилення від суду, що ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , не мають доходу, а тому можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому заявлені ризики передбачені ст. 177 КПК України є реальними та не зменшилися, з часу обрання даного запобіжного заходу. Крім того, прокурор наголосив що інший більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти заявленими ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , кожний окремо, просили прийняти рішення на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_8 є особою який відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком суду. Щодо ОСОБА_4 то вважає, що заявлений ризик про ухилення від суду не є обґрунтованим, так як обвинувачені самостійно прибули до органу поліції з речами, що свідчить про їх процесуальну поведінку.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

Як встановлено під час розгляду клопотання, ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 обвинувачуються у скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.

Суд враховує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст.177 КПК України.

При розгляді вказаного питання, суд виходить з того, що обвинувачені підозрюються у скоєнні тяжких кримінальних правопорушень ОСОБА_4 і ОСОБА_8 , але на даній стадії судового розгляду суд не дає оцінку доказам щодо їх достатності та допустимості.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд вважає, що ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, можуть переховуватися від суду, так як обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень вже не вперше, тобто вони не дотримуються суспільних норм поведінки та моралі, а також обов`язків, покладених на них законодавством, що вказує на можливість вчинення останніми спроб переховування від суду. Крім того, в межах кримінального провадження, ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 неодноразово на стадії досудового розслідування не з`являлися до суду, що викликало застосування до останніх привід, та оголошення у розшук, що свідчить про обґрунтованість заявленого ризику переховування обвинувачених від суду.

Крім того, ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 , є особами раніше судимими, які мають незняту та непогашену судимість за раніше скоєні злочини, на шлях виправлення не стали, висновків для себе не зробили, не мають офіційного та постійного доходу, а тому заявлений ризик передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України як вчинення іншого кримінального правопорушення, є актуальним та доведеним прокурором.

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
А тому оцінюючи у сукупності всі фактичні данні, суд вважає встановленими та підтвердженими заявлені прокурором ризики передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та що жодних фактичних даних які б виключали обґрунтованість застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в ході судового розгляду не встановлено.
На підставі вище зазначеного, оцінивши в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність прокурором заявлених ризиків (п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_8 є продовження вже обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так раніше заявлені ризики при обранні запобіжного заходу не зменшилися.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.
Але враховуючи, що ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 обвинувачуються у скоєні злочинів передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, а тому застава встановленню не підлягає.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що раніше обраний відносно обвинувачених запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, тому строк тримання під вартою обвинувачених має бути продовжений, а суспільний інтерес, у даному випадку, превалює над правом обвинувачених на свободу. Від цього підстав для зміни запобіжного заходу на даний час судом не встановлено., -

На підставі викладеного та керуючись ст. 139, 140, 143 177, 178, 183, 331 КПК України, суд
постановив:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовжив строк тримання ОСОБА_8 під вартою на строк до 08 травня 2021 року, включно.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовжив строк тримання ОСОБА_4 , під вартою на строк до 08 травня 2021 року, включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

На ухвалу про продовження терміну тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1