Справа № 344/8735/21
Провадження № 1-кс/344/3470/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника володільця майна ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 про арешт майна, в рамках кримінального провадження внесеного 25.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001134 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилається на те, що на початку весни 2020 року ОСОБА_8 з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення за рахунок підроблення іншим особам офіційних документів із незаконно виготовленими та одержаними голографічними захисними елементами на них та їх збуту, вступив у злочинну змову з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які також прагнули збагатитися шляхом отримання частини доходів від вказаної злочинної діяльності.

З метою реалізації спільного злочинного плану, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 для виготовлення документів із незаконно виготовленими та одержаними голографічними захисними елементами на них, у невстановлений час та при невстановлених обставинах, придбали знакосинтезуючий пристрій зі струминною технологією друку, обладання для нанесення на підроблені документи голографічних захисних елементів, бланки, а також незаконно виготовлені голографічні захисні елементи, які розмістили та зберігали в приміщенні творчої майстерні (горища), що по АДРЕСА_1 .

В подальшому, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих спонукань, в приміщенні творчої майстерні (горища), що по АДРЕСА_1 , за допомогою знакосинтезуючого пристрою зі струминною технологією друку, обладання для нанесення на підроблені документи голографічних захисних елементів, бланків, а також незаконно виготовлених голографічних захисних елементів, умисно виготовляли сфальсифіковані офіційні документи іншим особам із незаконно виготовленими та одержаними голографічними захисними елементами, які збували за грошові кошти.

Під час проведення обшуку автомобіля марки Volkswagen Amarok, реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходився на тротуарі напроти будинку АДРЕСА_2 , вказаний транспортний засіб вилучено.

Автомобіль марки Volkswagen Amarok, реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 міг зберегти на собі його сліди вчинення злочину може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також із посиланням на п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України просив накласти арешт на вказаний автомобіль з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні клопотання підтримали з мотивів наведених у ньому.

Захисник підозрюваного ОСОБА_8 , який є володільцем майна - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти накладення арешту на автомобіль заперечила, оскільки автомобіль сам по собі не має значення речового доказу у кримінальному провадженні, є спільною сумісною власністю підозрюваного ОСОБА_8 та його дружини. Автомобіль використовується подружжям в потребах сім`ї та придбаний за кошти, які отримані за рахунок реалізації іншого транспортного засобу.

Представник володільця майна ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні проти клопотання заперечив з аналогічних підстав. Також вказав що арешт на майно підозрюваного може бути накладений лише у випадку обґрунтованої підозри, яка у даному кримінальному провадженні відсутня.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, представників володільців майна, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 4 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Із матеріалів клопотання вбачається що 01 червня 2021 року ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України.

Автомобіль марки Volkswagen Amarok, реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 вилучено 01 червня 2021 року у ОСОБА_8 під час проведення обшуку.

Санкція злочину передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

За даними реєстраційної картки транспортного засобу ОСОБА_8 є власником автомобіля марки Volkswagen Amarok, реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 .

Тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слід накласти арешт на автомобіль, оскільки даний транспортний засіб має матеріальну цінність, вартість якого на даному етапі досудового розслідування не визначена, так як оцінка вартості такого майна потребує спеціальних знань та проведення автотоварознавчої експертизи.

Твердження захисника про належність транспортного засобу підозрюваному ОСОБА_8 та його дружині на праві спільної сумісної власності не може бути підставою для відмови у накладенні арешту на автомобіль, так як режим спільної сумісної власності не передбачає виділ часток кожного власника в натурі, що унеможливлює ідентифікацію конкретних часток підозрюваного та його дружини у спільному майні, через що обтяження майна підозрюваного в цілому є єдиним можливим та ефективним заходом забезпечення кримінального провадження з метою можливої конфіскації майна у випадку призначення такого виду покарання.

Однак стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, не доведено наявність достатніх підстав вважати, що вилучений під час проведення обшуку автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Під час обшуку в автомобілі жодних речей, документів, дозвіл на відшукання яких, був наданий слідчим суддею не знайдено.

Слідчим та прокурором не доведено що сам автомобіль зберіг на собі сліди вчинення злочину або містить інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Тому арешт підлягає тільки з метою забезпечення конфіскації як виду покарання.

З огляду на положення ч. 4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Заборона розпорядження та відчуження автомобілем забезпечить його конфіскацію, як виду покарання та не призведе до їх приховування, пошкодження, псування та знищення, а на даний час потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права власності та інтереси володільця, як позбавлення права користування.

При цьому, даних про настання негативних наслідків для володільців автомобіля від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна шляхом заборони розпорядження та відчуження, під час судового розгляду, не здобуто. Такий спосіб арешту буде найменш обтяжливим та не призведе до надмірного обмеження прав та інтересів власника, не зашкодивши при цьому кримінальному провадженню.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Враховуючи вищенаведене, клопотання слід задовольнити частково та накласти арешт на автомобіль із забороною відчуження та розпорядження, з метою забезпечення його конфіскації у випадку призначення відповідного виду покарання.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження на майно підозрюваного ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_3 , а саме на автомобіль марки Volkswagen Amarok, реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 .

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .
Відповідно до частини 2 статті 376 КПК України повний текст ухвали оголошено 04 червня 2021 року о 16 год. 00 хв.