Справа № 273/923/21
Провадження № 1-кп/273/63/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2021 року за №0000047, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глибочок, Баранівського району, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, розлучений, непрацюючого, не військовозобов`язаного, раніше судимого 09.01.2020 року Баранівським районним судом за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт. 30.03.2020 року відбув покарання у вигляді громадських робіт,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України,

за участю прокурора Новоград-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.07.2015 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язано сплачувати грошові кошти (аліменти) на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 08.06.2015 року до досягнення донькою повноліття.

Однак, всупереч рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.07.2015 року, ОСОБА_3 в період з 01.07.2020 року по 01.03.2021 року включно, злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання доньки.

Так, будучи неодноразово офіційно попередженим державним виконавцем Баранівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, знаючи свій обов`язок виплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являючись дієздатним, будучи працездатною особою, в Баранівський районний центр зайнятості щодо сприяння у працевлаштуванні не звертався, на обліку в управлінні Пенсійного фонду України не перебував, матеріальну допомогу дитині не надавав.

Крім цього, ОСОБА_3 від Баранівського районного відділу державної виконавчої служби протягом вказаного періоду приховував доходи від тимчасових щоденних заробітків, добровільно допомоги на утримання дитини не надавав, аліменти в добровільному порядку не виплачував, будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду щодо сплати аліментів на утримання дитини не вживав у зв`язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів за вищевказаний період у сумі 12000 гривень, загальна заборгованість становить 86172,90 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого діяння визнав повністю, підтвердив те, що аліменти на утримання доньки не сплачував за період з 01.07.2020 по 01.03.2021 року. Про свій обов`язок знає, із вказаною у обвинуваченні сумою заборгованості по аліментах згодний. Запевнив суд, що буде, погашати заборгованість.
Потерпіла ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилася, направила на електронну адресу суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, оскільки в м. Києві, де вона проживає, запроваджено карантин. Просила застосувати до ОСОБА_3 , покарання у вигляді обмеження волі.

Зважаючи на повне визнання винуватості самого обвинуваченого, за клопотанням прокурора погодженого з усіма іншими учасниками судового процесу, суд, керуючись положеннями ч. 3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого, характеризуючих його даних.
Відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.07.2015 року ОСОБА_3 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 кошти (аліменти) на утримання доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 08.06.2015 року і до повноліття дитини.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 2/759/4296/15 від 29.07.2015 року, ОСОБА_3 не здійснював виплат аліментів на користь ОСОБА_5 , загальна заборгованість на 01.03.2021 року становить 86172 грн.90 коп.

Оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 , доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою раніше судимою за кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 164 КК України.
При визначенні покарання обвинуваченому, суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. ст.12 КК України, кримінальне правопорушення передбачений ч. 2 ст.164 КК України є кримінальним проступком.
Обвинувачений вже судимий за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, знову скоїв аналогічне кримінальне правопорушення, свою вину визнав, за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями, на обліку в лікарів нарколога, психітра не перебуває, на обліку в центрі зайнятості, податковому обліку, як фізична особа підприємець не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до п. 1 ч. 1 ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по справі не заявлено. Судові витрати у справі відсутні. Арешт на майно обвинуваченого або інших осіб в рамках кримінального провадження не накладався.
Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два ) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_3 , не обирати.
Вирок суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Роз`яснити учасникам судового провадження право на отримання в суді копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1