Ухвала

04 червня 2021 року
м. Київ

справа № 668/69/16-к
провадження № 51-10088 ск 18

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 09 жовтня 2018 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 04 березня 2021 року щодо нього,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Тобто, таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, тому при розгляді касаційної скарги виходить із фактичних обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій.

Зі змісту касаційної скарги слідує, що серед іншого, ОСОБА_4 , вказуючи на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, не наводить обґрунтування незаконності чи необґрунтованості оскаржуваних судових рішень з огляду на положення статті 413 вказаного Кодексу.
Натомість, доводи касаційної скарги щодо неправильного застосування ст. 190 КК України стосуються невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що є підставою для зміни чи скасування вироку судом апеляційної інстанції, проте в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом касаційного розгляду.
При цьому, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час проведення обшуку засуджений не зазначає конкретні порушення закону, допущені при його проведенні.
Разом з цим, у касаційній скарзі ОСОБА_4 фактично вказує на порушення статті 419 КПК України та зазначає, що апеляційний суд своїх висновків належним чином не мотивував, не навів вичерпних доводів щодо необґрунтованості апеляційної скарги, що може бути підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, проте просить скасувати оскаржувані судові рішення і закрити кримінальне провадження, чим допускає суперечностей.
Окрім цього, порушуючи вимогу про скасування вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду і закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, засуджений не наводить обґрунтування в цій частині за вказаною підставою.

Що стосується вимог касаційної скарги, то такі повинні відповідати приписам ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Викладені у касаційній скарзі вимоги до касаційного суду не узгоджуються з вищенаведеними положеннями в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду. Так, ОСОБА_4 просить Верховний Суд залишити без змін оскаржувані судові рішення в частині визнання його невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 364 КК України, скасувати вирок і ухвалу в частині засудження за ч. 2 ст. 190 КК України, визнати невинуватим і закрити кримінальне провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Наявність зазначених недоліків унеможливлює відкриття провадження за даною касаційною скаргою.

У зв`язку із викладеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу засудженого слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України, не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 09 жовтня 2018 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 04 березня 2021 року щодо нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3