№ 207/3066/20
№ 1-кп/207/229/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0001108 від 17.10.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, який має професійно- технічну освіту, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-07.08.1984 року Баглійстким районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 186, 69 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. Вирок набрав законної сили 26.08.2003 року;

-08.12.2003 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.4 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч.4 ст. 70 КК України вирок поглинув покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.08.2003 року, до відбуття 5 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 12.02.2004 року. Звільнений 29.11.2007 року, умовно на невідбутий термін 4 місяці;

-11.12.2008 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309, ст. 198, 70,76 КК України призначено покарання у вигляді обмеження волі строком 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. Вирок набрав законної сили 29.12.2008 року;

-24.06.2009 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 186 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. ст. 71 КК України частково приєднано 1 рік позбавлення волі за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 11.12.2008 року до відбуття 5 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 27.08.2009 року. Звільнений 06.01.2014 року по відбуттю строку покарання;

-02.12.2014 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 309 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки. Вирок набрав законної сили 02.01.2015 року;

-24.03.2015 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили 24.04.2015 року. Перегляд вироку 19.10.2015 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська визначення: на підставі ст. 314-316,323 КПК України, ст. 90 УІКУ в зв`язку з нововиявленими обставинами. Засуджений 22.12.2015 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано 2 роки 1 місяць по вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.12.2014 року до відбуття 3 роки 1 місяць, вирок від 24.03.2015 року відмінити. Перегляд вироку 24.05.2016 року Сінельниковським міським судом Дніпропетровської області визначення ст. 72 ч.5 КК України зарахувати попереднє ув`язнення.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
І. Обставини кримінального правопорушення за пред`явленим обвинуваченням встановлені під час судового розгляду.
16.10.2020 року приблизно о 18:20 годин ОСОБА_4 перебував в четвертому під`їзді будинку АДРЕСА_2 , де побачив раніше йому знайому ОСОБА_5 , яка виходила з під`їзду вказаного будинку та розмовляла по мобільному телефону «Huawei», Y7 імеі-1: НОМЕР_1 , імеі-2: НОМЕР_2 , тримаючи його у лівій руці. В цей час у нього виник прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна. Після чого ОСОБА_4 повторно, керуючись корисливою метою, маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, підбіг до потерпілої ОСОБА_6 та шляхом ривку відкрито викрав належний їй мобільний телефон «Huawei», Y7 ринкова вартість, якого відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/857 від 05.11.2020 року складала 2533,00 грн. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) вчиненому повторно.

2. Докази, надані для дослідження під час судового розгляду стороною обвинувачення.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання з`явилась підтвердила всі обставини викладені в обвинувальному акті. Повідомила, що матеріальна шкода їй відшкодована. Претензій до обвинуваченого вона не має, просила обвинуваченого ОСОБА_4 суворо не карати та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
В процесі судового розгляду стороною обвинувачення - прокурором, для з`ясування і перевірки обставин пред`явленого ОСОБА_4 за ч. 2 ст.186 КК України, обвинувачення, надані для дослідження наступні докази документи.
Згідно висновку з єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2020 року до ч/ч Південного ВП надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що 16.10.2020 року приблизно о 18:20 години ОСОБА_4 знаходячись біля четвертого будинку АДРЕСА_2 , відкрито викрав майно потерпілої ОСОБА_5 чим завдав матеріальної шкоди (а.с. 1)

Протоколом огляду місця події від 16.10.2020 року з якого вбачається, де саме обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (а.с. 8-11);

Згідно висновку експерта № 19/104-10/1/857 від 05.11.2020 року ринкова вартість мобільного телефону Huawei Y7 2019 3 GB/32 GB (DUB LX1), придбаного 05.08.2020 року бувшим у вжитку, в справному робочому стані станом на 16.10.2020 року складала 2 533,00 грн. (а.с. 23-26);

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07.11.2020 року з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 впізнала ОСОБА_4 , як особу, яка вчинила відносно неї кримінальне правопорушення (а.с. 33-36);

Протоколом огляду речей від 07.11.2020 року з якого вбачається, що предметом огляду є мобільний телефон «Huawei», Y7, який добровільно видав гр. ОСОБА_7 для огляду (а.с. 42-45);

Протоколом проведення слідчого експерименту від 12.11.2020 року, з якого вбачається, яким чином обвинувачений ОСОБА_4 , викрав належний потерпілій ОСОБА_5 мобільний телефон (а.с. 55-57);

Протоколом проведення слідчого експерименту від 20.11.2020 року, з якого вбачається, як обвинувачений ОСОБА_4 вказав, яким чином викрав у потерпілої ОСОБА_5 мобільний телефон. (а.с. 68-70);

3. Позиція обвинуваченого, та заяви зроблені під час судового розгляду стороною захисту.

Обвинувачений ОСОБА_4 допитаний в процесі судового розгляду,свою вину за обвинуваченням пред`явленим йому за ч.2 ст.186 КК України визнав у повному обсязі. Підтвердив фактичні обставини справи. Суду пояснив, що офіційно працевлаштувався тому просив призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

4. Мотиви і оцінки суду за наслідками перевірки обставин висунутого обвинувачення доказами, наданими сторонами кримінального провадження під час судового розгляду.
В процесі судового розгляду сторона обвинувачення - прокурор вважав, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України - у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) вчиненому повторно - підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів, наданих для дослідження під час судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичних обставин кримінального правопорушення та їх правову кваліфікацію.
Перевіривши під час судового розгляду наданими суду для дослідження доказами обставини, які прокурор вважав встановленими в цьому кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Згідно ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню - подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні ( ст. 91 КПК України), покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
Судовий розгляд, згідно положень ст. 337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 нашла своє підтвердження в судовому засіданні, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.
Докази, досліджені під час судового розгляду, взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст. 91 КПК України. Всі докази взаємодоповнюють один одного і в сукупності підтверджують вину ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочину.
Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставина, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України, рецедив злочину.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 знаходиться на обліку у лікаря нарколога з 2015 року, з діагнозом: психічні та поведінкові розлади в результаті вживання алкоголю зі шкідливими наслідками F10.1 відповідно міжнародної класифікації хвороб-10 «Психічні розлади та розлади поведінки», індивідуальні властивості особи: стан здоров`я, спосіб життя, ступінь тяжкості кримінального правопорушення (злочину), а саме: за класифікацію ст. 12 КК України злочин за ч.2 ст. 186 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, особливості й обставини вчинення: форму вини, характер та мотиви допущеного кримінального правопорушення ОСОБА_4 .
Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання за ч.2 ст. 186 КК України в межах санкції статті із застосуванням ст. 75 КК України, тобто з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Покласти на ОСОБА_8 обов`язки передбачені п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільну позовну заяву потерпілою не заявлено.
Питання процесуальних витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.
Питання про арешт майна вирішити відповідно до ст. 174 КПК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно вимог ст.100 КПК України .
Керуючись ст.ст. 75,76, 186, 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільну позовну заяву потерпілою не заявлено.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/857 від 05.11.2020 року в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 копійок.
Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.11.2020 року арешт на майно:

-мобільний телефон «Huawei Y7» імеі-1: НОМЕР_1 , імеі-2: НОМЕР_2 .
синього кольору.
Речові докази по справі:
- мобільний телефон «Huawei Y7» імеі-1: НОМЕР_1 , імеі-2: НОМЕР_2 - повернути потерпілій ОСОБА_5 ;
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1