ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 612/80/20 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/467/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 03 березня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та такого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-19.03.2019 року Близнюківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.309, ч. 1 ст.317 КК України - 3 роки 3 місяці позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки,-
визнано винним та засуджено за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_8 за цим вироком частково приєднана невідбуту частина покарання у виді 1 року 4 місяців позбавлення волі за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 19.03.2019 року і визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці.
Згідно вироку, ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він у вересні 2019 року, більш точної дати в ході судового розгляду встановити не вдалося, в лісосмузі, яка розташована поблизу с. Вільне Перше Близнюківського району Харківської області, виявив кущі дикорослої коноплі. Усвідомлюючи, що вказана рослина містить особливо небезпечний наркотичний засіб, у нього виник умисел на його незаконне придбання та зберігання без мети збуту. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні насліди та бажаючи їх настання, з мотиву задоволення власних потреб, з метою вживання зірвав та відніс до місця свого фактичного мешкання: АДРЕСА_1 .
09.11.2019 під час проведення огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено вищевказану речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого становить 33,205 грам.
В апеляційній скарзі обвинувачений вказує, що призначене судом першої інстанції покарання є занадто суворим та просить призначити йому покарання у виді обмеження волі. В обґрунтування просить врахувати пом`якшуючи обставини, що він щиро розкаявся; тяжких наслідків від його дій не наступило; наркотичну речовину приніс додому для особистого вживання, а не для збиту; має хронічне захворювання виразка дванадцятипалої кишки, а також була пухлина на легенях, яку прооперували 6 років тому та на даний час у в місцях позбавлення волі стан здоров`я погіршився; допомагає матері, яка мешкає в іншому місті; має родину та неповнолітню дитину, які є на його утриманні; допомагає сусідам пенсіонерам; за місцем мешкання характеризується позитивно.

Також просить врахувати пом`якшуючи обставини те, що речовина, яка була знайдена у нього дома лежала на пічці, яка не топилась, а потім він хотів розтопити піч і спалити листя, а також врахувати те, що поліцейські приїжджали не до нього особисто, а за викликом сусідського конфлікту, до якого він не має відношення.

Водночас посилається на те, що він раніше мешкав в м. Краматорськ, де прибував на обліку у лікаря нарколога, а коли переїхав до Харківської області документи про це ніхто не передав, у зв`язку з чим просить змінити йому ч.2 на ч.4 ст.309 КК України і призначити йому покарання передбачене цією частино.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні ОСОБА_8 покарання суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України, а саме.
Врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за умисні злочини у сфері обігу наркотичних засобів, на обліку у лікаря нарколога та психіатра Близнюківської ЦРЛ не перебуває, не одружений, не працює, за місцем проживання характеризується формально позитивно.

Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом враховано відсутність обставини, що обтяжує покарання, та наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, щодо суворості призначеного покарання, колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 в період іспитового строку скоїв нетяжкий злочин, за який законом передбачено покарання до 3 років позбавлення волі, не одружений, не працює.

Окрім цього, відповідно до висновку досудової доповіді Близнюківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 02.03.2020 №24/3/195-20, ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_8 є високою, загальний рівень небезпеки для суспільства середній.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, тобто лише при позбавленні волі, та з призначенням покарання з застосуванням ч.1 ст. 71 КК України, а призначення більш м`якого виду покарання - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення.

Такий вид і міра покарання, на думку колегії суддів, буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, апеляційні вимоги обвинуваченого про можливість призначення більш м`якого покарання є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Щодо апеляційних доводів обвинуваченого про необхідність пом`якшення йому покарання у зв`язку з тяжким станом здоров`я, то вони є необґрунтованими, оскільки відповідно до довідки завідувача Харківської міської медичної частини № 27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях, яка була надана на запит апеляційного суду, загальний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 на час огляду задовільний.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що під час мешкання ним в м. Краматорськ, він прибував на обліку у лікаря нарколога, а тому його дії необхідно було кваліфікувати за ч.4 ст.309 КК України є безпідставними.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про те, що речовина, яка була знайдена у нього дома лежала на пічці, яка не топилась, а потім він хотів розтопити піч і спалити листя, а також те, що поліцейські приїжджали не до нього особисто, а за викликом сусідського конфлікту, до якого він не має відношення, то, виходячи з вимог ч.3 ст.404 КПК України, колегія суддів позбавлена можливості їх перевірити шляхом дослідження доказів, які не досліджувалися судом першої інстанції відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскільки про дослідження таких доказів учасники судового провадження не заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 03 березня 2020 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: