Справа № 567/13/19 .
УХВАЛА

09.07.21 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острог заяву ОСОБА_4 про відвід судді Острозького районного суду Рівненської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 345, ч.2 ст.342 КК України, -

встановив:
В провадженні судді Острозького районного суду Рівненської області ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.2 ст.342 КК України.

05.07.2021 року обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про відвід судді ОСОБА_5 . Заява про відвід обґрунтована тим, що з початку розгляду справи по суті було здійснено не в установленому порядку доповнення до групи прокурорів, про що було заявлено захисниками з проханням відвести прокурора через порушення процедури призначення. Натомість суддя ОСОБА_5 відмовила у задоволенні даного клопотання без належної оцінки доводів.
Надалі суддя ОСОБА_5 неодноразово в судовому засіданні по відношенню до нього проявляла негативні емоції та вислови.
Крім того суддя ОСОБА_5 відмовила йому у задоволенні клопотання про допит експерта та відмовила витребувати та дослідити медичні документи, які були підставою для проведення експертизи, позбавивши його можливості спростувати та довести відсутність події кримінального правопорушення.
26.05.2021 р. під час розгляду справи по суті в нього погіршилось самопочуття, у зв`язку з чим він просив викликати швидку медичну допомогу, на що головуюча йому відмовила, та після того як його самопочуття погіршилося була викликана швидка медична допомога та його було доставлено до лікарні, де він перебував на лікуванні два тижні.
Зазначає, що суддя ОСОБА_5 неодноразово призначала судові засідання на дату та час, коли його захисник був зайнятий в іншому судовому засіданні, про що він повідомляв суддю під час призначення такого засідання. Вважає, що суддя намагалась розглянути справу у відсутності його захисника.
Вказує, що суддя ОСОБА_5 викликаючи свідка захисту, який перебуває у м.Кременчук Полтавської області, призначила справу через одну добу - засідання відбулося 21.04.2021р., а наступне призначила на 23.04.2021р., розуміючи, що вказаного часу буде недостатньо для вручення йому повістки та для прибуття свідка у судове засідання.
Крім того зазначив, що в нього раніше виникали конфліктні ситуації з колишнім чоловіком судді ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , який раніше працював в органах внутрішніх справ.
Вказує, що у нього існують сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_5 , та вважає, що в останньої в ході розгляду справи вже сформувалась думка з приводу правовідносин, які розглядаються, та з метою підтримання авторитету правосуддя та усунення у сторін кримінального провадження будь-яких сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді з посиланням на приписи ст.75 КПК України просить задовольнити заяву та відвести суддю ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження № 567/13/19.
В судовому засіданні ОСОБА_4 подану заяву про відвід судді підтримав з підстав, викладених у заяві та не заперечував проти її розгляду у відсутності його захисника. Додатково пояснив про те, що по відношенню до нього впродовж тривалого часу існує неприязне ставлення зі сторони судді ОСОБА_5 та її чоловіка ОСОБА_6 . Зазначив, що кримінальне провадження по його обвинуваченню розглядається впродовж понад як 2 роки та перебуває на стадії завершення, водночас не зміг пояснити причин з яких він не заявляв відвід судді до початку судового розгляду з приводу обставин, які існували раніше, та на його думку, є підставою для відводу судді. Вважає, що у судді ОСОБА_6 існує наперед сформована думка відносно нього у кримінальному провадження, що розглядається під її головуванням.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 , потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , представник потерпілого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися, про день та час судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти заявленого відводу судді ОСОБА_5 посилаючись на його безпідставність, вважає, що дії судді ОСОБА_5 відповідають вимогам кримінального процесуального закону, доводи на які посилаєтсья обвинувачений, як на підставі для відводу судді, свого підтвердження не знайшли, обвинувачений не надав жодного доказу, його посилання на існування неприязних стосунків є голослівними, заявлений відвід має ознаки зловживання правом, оскільки поданий фактично на стадії завершення розгляду кримінального провадження (перед судовими дебатами), коли залишилось допитати лише одного свідка. Просила у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 відмовити.
Суддя ОСОБА_5 в поданій до суду заяві просила розгляд заяви про відвід здійснювати у її відсутності, заявлений їй обвинуваченим ОСОБА_4 відвід вважає надуманим, безпідставним і таким, що не відповідає обставинам кримінального провадження, та заявлений у зв`язку з прийнятими нею процесуальними рішеннями по справі. Окрім того зазначає, що більшість фактів, викладених ОСОБА_4 в заяві про відвід, останньому були відомі до початку розгляду кримінального провадження по суті.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши доводи заяви про відвід судді, вважає, що в її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.
Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про безсторонність суду.
Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Відповідно до ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.
Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст.ст.75,76 КПК України.
Так, згідно ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч.3 ст.35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року).
У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.
Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.
Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.
Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Вивчивши заяву про відвід судді ОСОБА_5 вбачається, що підставою для заявлення вказаного відводу є незгода обвинуваченого ОСОБА_4 з прийнятими процесуальними рішеннями по справі у вигляді ухвал про відмову в задоволенні заявлених клопотань під час розгляду кримінального провадження, наявність певної особистої заінтересованості судді, її прихильностей, уподобань та наявність сумнівів в неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_5 при розгляді кримінального провадження, та наявність у обвинуваченого особистих неприязних стосунків з колишнім чоловіком судді.
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та згідно з об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).
Згідно практики ЄСПЛ, відображеної в рішеннях у справі «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Білуха проти України», наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.
Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).
Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.
Матеріали справи не містять обставин відповідно до яких суддя ОСОБА_5 згідно ст.75 КПК України не може приймати участь у кримінальному провадженні по обвинуваченю ОСОБА_4 .
Незгода обвинуваченого ОСОБА_4 з діями та рішеннями судді ОСОБА_5 під час розгляду кримінального провадження не є тією обставиною, яка виключає участь судді в кримінальному провадженні, а відповідність дій судді вимогам закону може бути перевірена та дана оцінка під час подальшого розгляду справи в апеляційній, а також касаційній інстанціях.
Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_4 не навів і не розкрив підстав порушення суддею другого показника Бангалорських принципів поведінки суддів що стосується об`єктивності, що узгоджується з вимогами рішення ЄСПЛ у справі «Гарабін проти Словаччини» від 20.02.2013 року в якому зазначено, що існування національних процедур для забезпечення неупередженості, а саме правил, що регулюють відвід судді, є важливим фактором. Такі правила виявляють особливу увагу національного законодавства до усунення всіх обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді чи суду і є спробою забезпечити неупередженість, усуваючи причини таких сумнівів.
Суд також звертає увагу на те, що суд, який розглядає заяву про відвід судді, не є органом, уповноваженим на оцінювання процесуальних дій судді ОСОБА_5 та на надання відповідей щодо певних процесуальних питань, на чому наполягає обвинувачений, а діє виключно в межах ст.ст.75-81 КПК України.

Оскільки судом не встановлено і обвинуваченим не доведено наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості та об`єктивності судді, що не відповідає вимогам вмотивованості згідно вимог ч.5 ст.80 КПК України, заява про відвід судді задоволенню не підлягає.
При ухваленні рішення відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики ЄСПЛ» суд вважає за необхідне застосувати Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Судом також враховано вимоги п.1 ст.6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами.
Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Водночас, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини сформовану у справі "Серявін та інші проти України", що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 р.).
Суд при вирішенні заяви ОСОБА_4 звертає увагу заявника на рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" від 07.07.1989 року, яким вказано на недопустимість зневілювання ключового принципу - верховенства права у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом.
Незгода з процесуальними діями судді сама по собі не може бути підставою для відводу судді. При цьому суд не може розцінювати суб`єктивне ставлення ОСОБА_4 до судді ОСОБА_5 , як підставу для усунення судді від розгляду кримінального провадження, оскільки воно не базується на достатніх та переконливих аргументах.
З наданих в обґрунтування заявленого відводу доказів не вбачається, що суддя ОСОБА_5 сформувала особливе ставлення до обвинуваченого чи до інших учасників процесу, так само як і не надано доказів її упередженості та необ`єктивності відносно будь-якого з учасників процесу під час розгляду цієї справи.
Також, у заяві про відвід обвинуваченим не наведено жодних фактів, які б доводили, що суддя ОСОБА_5 особисто зацікавлена у результаті розгляду справи, не зазначено будь-яких її прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. Не встановлено таких обставин і судом при розгляді заяви.
Покликання обвинуваченого ОСОБА_4 на особисті неприязні стосунки з приводу конфліктних ситуацій, які виникали у нього в минулому з колишнім чоловіком судді ОСОБА_6 , як на підставу відводу, не заслуговують на увагу, так як факти, які наведені обвинуваченим у заяві йому були відомі ще до початку розгляду кримінального провадження по суті, що не позбавляло його можливості звернутися з даним питанням в суд до початку розгляду справи по суті.
Таким чином, аналіз законодавчих норм, які чітко регулюють порядок звернення з заявою про відвід, вимоги до вмотивованості та порядку вирішення заяви, свідчать про відсутність достатнього обґрунтування обвинуваченим ОСОБА_4 своєї заяви, та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення п.1 ст. 6 Конвенції, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої ОСОБА_4 заяви про відвід судді Острозького районного суду Рівненської області ОСОБА_5 при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.2 ст.342 КК України, а тому у задоволенні вказаної заяви слід відмовити.
Заявлений відвід не містить належних та підтверджуючих даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені ст.75 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.21, 30, 31, 35, 75, 80-81, 369-372 КПК України, -

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді Острозького районного суду Рівненської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч.2 ст.342 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1