Справа № 466/6183/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , розглянув клопотання дізнавача СД відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 про накладення арешту за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000843 від 09.07.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в :

12.07.2021 року дізнавач СД відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000843 від 09.07.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В обґрунтування клопотання дізнавач посилається на те, що 09.07.2021 року до ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області надійшов рапорт від працівника УПП, про те, що 09.07.2021 близько 12:10 год. під час перевірки документів на транспортний засіб «Yamaxa Т-max», н.з. НОМЕР_1 громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , пред`явив на вимогу посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане на його ім`я 23.03.2021 з ознаками підробки.

09.07.2021 року відомості за вказаним вище фактом внесено до ЄРДР за № 0000843 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

09.07.2021 було проведено огляд місця події під час якого було вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 , видане 23.03.2021 ТСЦ 5944 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.07.2022 12.07.2021 року вилучене посвідчення водія НОМЕР_2 , видане 23.03.2021 ТСЦ 5944 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, то скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом шш-ш-у. підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної абс юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 172 КПК України передбачає, що клопотання слідчого/дізнавача прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншог власника майна, їх захисника, представника чи законного представник; представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, з метою недопущення знищення посвідчення водія НОМЕР_2 , видане 23.03.2021 ТСЦ 5944 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дізнавач просить невідкладно накласти арешт на вищевказані речі, оскільки, таке зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу викличе труднощі чи перешкоджатиме встановленню істини, просить клопотаня задовольнити.

У судове засідання дізнавач ОСОБА_3 не зявився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, вказав, що клопотання підтримує.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляд клопотання про арешт майна, слідчий суддя проводить такий розгляд без їх участі.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснюється.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам статті 171 КПК України.

Матеріалами доданими до клопотання встановлено, що сектором дізнання відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000843 від 09.07.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя приходить до висновку що клопотання підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом шш-ш-у. підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження - слідчим доведено наявність підстав для накладення арешту, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. ст. 98, 117, 131, 170-173 Кримінального процесуального кодексу України,

постановив:

клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене посвідчення водія НОМЕР_2 , видане 23.03.2021 ТСЦ 5944 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виконання ухвали доручити дізнавачу СД відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали надіслати прокурору, іншим заінтересованим особам.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1