Справа № 133/1320/18
Ухвала
про призначення до судового розгляду
"17" лютого 2021 р. м. Калинівка

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

потерпілого ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16 ,

законних представників ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Калинівка Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000246 від 19 квітня 2015 року, відносно ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.296 КК України, та ОСОБА_25 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.11.2020р. на адресу Калинівського районного суду Вінницької області згідно ухвали Вінницького апеляційного суду від 26.10.2020р. надійшли матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000246 від 19 квітня 2015 року, відносно ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.296 КК України, та ОСОБА_25 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, за підсудністю, для розгляду, які відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 20.11.2020р. передані на розгляд судді ОСОБА_26 , який своєю ухвалою від 24.11.2020р. призначив до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд вправі з підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору у випадку якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК суд має встановити невідповідність форми та змісту такого обвинувального акта положенням ст.291 КПК України.

У відповідності до вимог ст.291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

При цьому, суд не повинен вдаватися в оцінку доказів (їх належності і допустимості), зібраних у кримінальному провадженні у ході досудового розслідування, зокрема, їх достатності для встановлення тих чи інших обставин кримінального правопорушення.

Суд, перевіривши обвинувальний акт вважає, що він складений та підписаний слідчим, уповноваженим в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати відповідне досудове розслідування кримінальних правопорушень, і затверджений в установленому порядку прокурором. За змістом обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України. Зокрема, в обвинувальному акті викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення, обвинувальний акт підписано слідчим та прокурором, до нього додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

За таких обставин, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затверджені прокурором дотримані вимоги закону.

Суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав: кримінальне провадження підсудне Калинівському районному суду Вінницької області; угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло; підстав для закриття кримінального провадження не вбачається.

З метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачених, які на час вчинення даного кримінального правопорушення були неповнолітніми, а саме ОСОБА_20 , ОСОБА_23 та ОСОБА_25 , наявні правові підстави для звернення в порядку ст.314-1КПК України до відповідного органу пробації для складання досудових доповідей.

Частиною 5 ст.128 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у звязку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч.4 ст.128 КПК України, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розміру, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За ч.ч.1, 2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ст.1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення (стаття 2 Закону України «Про судовий збір»).

Сплата судового збору особами, які звертаються до суду - це процесуальний обов`язок, який визначається нормами цивільного процесуального закону та Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з буквального змісту даної норми закону, позивачі звільнені від сплати судового збору виключно щодо вимоги про відшкодування матеріальних збитків.

Як вбачається із цивільного позову, заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди.

Згідно з п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру (відшкодування моральної шкоди) ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Враховуючи, що правові засади справляння судового збору платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору нормами КПК України не врегульовано, суд, розглядаючи цивільний позов в кримінальному провадженні, зобовязаний керуватись нормами ЦПК України.

Всупереч вимогам ч.4 ст.177 ЦПК України, до цивільного позову заявником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі за стягнення моральної шкоди, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Посилання позивача на п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», за яким від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи, судом не приймається до уваги, оскільки в порушення вимог процесуального закону останнім на підтвердження наявності у нього каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, заподіяних внаслідок вчинення даного кримінального правопорушення, не надано жодних належних та допустимих доказів.

Крім цього, в порушення ч.5 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви недодано всі наявні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

В силу положень ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

За наведених обставин, позовну заяву, слід залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення її недоліків /тобто, для надання місцевому суду квитанції про сплату судового збору у розмірі 3000,00грн., або надати документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, а також надання всіх наявних доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги/.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на вимоги кримінального процесуального кодексу, розгляд клопотання представника потерпілого ОСОБА_27 адвоката ОСОБА_28 про здійснення судового виклику свідка ОСОБА_29 необхідно відтермінувати, та здійснити його розгляд в ході судового розгляду на стадії вирішення питання щодо порядку та обсягу дослідження доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.296 КК України, та ОСОБА_25 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, до судового розгляду у судовому засіданні в приміщенні Калинівського районного суду Вінницької області на 26 лютого 2021 року на 10год. 00хв.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Доручити представнику уповноваженого органу з питань пробації, а саме Козятинському міськрайонному відділу філії ДУ «Центр пробації», скласти досудову доповідь відносно обвинувачених: ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Глухівці Козятинського району Вінницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Глухівці Козятинського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ; ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Глухівці Козятинського району Вінницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , яку надати в десятиденний строк, з моменту отримання цієї ухвали.

Копію ухвали невідкладно направити до органу пробації для виконання.

Прийняти до відома клопотання представника потерпілого ОСОБА_27 адвоката ОСОБА_28 про здійснення судового виклику свідка ОСОБА_29 , здійснивши його розгляд в ході судового розгляду на стадії вирішення питання щодо порядку та обсягу дослідження доказів.

Цивільний позов ОСОБА_27 до ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, роз`яснивши при цьому, що в разі не усунення вищевказаних недоліків в наданий строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає безумовному виконанню.

Суддя