Єдиний унікальний номер 234/494/21
Номер провадження 11-сс/804/72/21

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-сс/804/72/21 Доповідач: Савкова С.В.
Єдиний унікальний номер: 234/494/21 Головуючий 1 інстанції:Кравченко О.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савкової С.В.,

суддів: Смірнової В.В.,

Круподері Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Ямчук О.М.,

прокурора Зубка О.О.,

зацікавленої особи ОСОБА_1 ,

в режимі відеоконференції

представника зацікавлених осіб Мироненка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 19 січня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0001844 від 27.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2585 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з судових матеріалів, 16 січня 2021 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшло клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську Левандовського О.В. про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001844 від 27.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2585 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Першим слідчим відділом слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001844 від 27.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2585 КК України.

Так, постановою слідчого від 16.01.2021р. грошові кошти у розмірі 6 400 000 рублів Російської Федерації визнано речовим доказам у кримінальному провадженні №0001844 від 27.03.2020 року, оскільки у слідства є достатні підстави вважати, що вищевказані гроші можуть бути використані у якості доказів у кримінальному провадженні, а саме: вказане майно є предметом вчинення злочину, а також доказам вчинення злочину.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 19 січня 2020 року відмовлено у задоволенні вищенаведеного клопотання.

Своє рішення суд мотивував тим, що грошові кошти у сумі 6 400 000 рублів Російської Федерації, на які ухвалою слідчого судді вже накладено арешт у кримінальному провадженні №0000002, та які зберігаються у АТ КБ «ПриватБанк», можуть бути знищені, приховані, пошкоджені або якимось чином втрачені. Доказів того, що арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 08.04.2020 року у кримінальному провадженні №000002 від 27.07.2020 року на грошові кошти у сумі 6 400 000 рублів РФ скасований, слідчому судді не надано.

З ухвалою слідчого судді не погодився прокурор та подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою накласти арешт на майно, а саме: на грошові кошти в розмірі 6 400 000 рублів Російської Федерації.

Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не надано належної оцінки викладеним у клопотанні про арешт майна та обґрунтованим прокурором у судовому засіданні доводам.

Зазначає, що слідчий суддя в своєму рішенні від 19.01.2021 року посилається на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 04.04.2020 року у кримінальному провадженні №0000002 від 27.03.2020 року, якою накладено арешт, в тому числі на грошові кошти в сумі 6 400 000 рублів Російської Федерації.

Однак, в даному випадку, на переконання прокурора, зазначені обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Так, прокурор зазначає, що грошові кошти в розмірі 6 400 000 рублів Російської Федерації, визнані речовим доказам у кримінальному провадженні №0001844 від 27.03.2020 року, які, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, є матеріальними об`єктами, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження №0001844 від 27.03.2020, в тому числі предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій.

Також прокурор звертає увагу на обставини справи, які встановлені органами досудового розслідування та посилається на таке.

В провадженні Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську здійснювалось досудове розслідування №0000002 від 27.03.2020р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 2585, ч. 3 ст. 369 та ч. 1 ст. 263 КК України.

Постановою прокурора від 21.08.2020 року з матеріалів кримінального провадження №0000002 від 27.03.2020р. виділені матеріали кримінального провадження №0001844 від 27.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2585 КК України.

На теперішній час обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000002 від 27.03.2020р. перебуває на розгляді Волноваського районного суду Донецької області.

В ході проведення слідчої (розшукової) дії обшуку, в межах кримінального провадження №0000002 від 27.03.2020р., в автомобілі марки ВАЗ 217130 днз НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_1 , виявлено та вилучено 6 400 000 рублів Російської Федерації, які ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мали на меті переправити через лінію розмежування на тимчасово окуповану територію в с. Старомар`ївка Волноваського районну Донецької області з с. Гранітне цього ж районну Донецької області, що свідчить про фінансування тероризму та вчинення дій з метою фінансового та матеріального забезпечення терористичної групи.

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 04.04.2020 року у кримінальному провадженні №0000002 від 27.03.2020 р. накладено арешт на майно, в тому числі на грошові кошти в сумі 6 400 000 рублів Російської Федерації, які ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мали на меті переправити через лінію розмежування на тимчасово окуповану територію.

Однак, на теперішній час у слідства є достатньо підстав вважати, що вилучені під час вказаного вище обшуку грошові кошти можуть бути використані у якості доказів у кримінальному провадженні №0001844, оскільки вказане майно є предметом вчинення злочину, а також доказом вчинення злочину, тому, на думку прокурора, на вказані грошові кошти в сумі 6 400 000 рублів Російської Федерації, які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0001844 від 27.03.2020 р., слід накласти арешт в межах даного кримінального провадження.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції:

- прокурор підтримав доводи своєї апеляційної скарги у повному обсязі, просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна;

- представник зацікавлених осіб адвокат Мироненко О.О. заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та зазначив, що на теперішній час відсутні підстави вважати, що грошові кошти, на які слідчий просить накласти арешт, можуть бути приховані, знищенні, тощо, оскільки, на означені кошти накладено арешт в межах іншого кримінального провадження;

- зацікавлена особа ОСОБА_1 підтримав позицію адвоката Мироненка О.О. та заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження .

Згідно зі статтею 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, слідчий суддя, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно та залишаючи це клопотання без задоволення, виходив з того, що слідчим не доведено, що грошові кошти у розмірі 6 400 000 рублів Російської Федерації, на які накладено арешт ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду від 08.04.2020 року в межах іншого кримінального провадження за номером 000002, і на теперішній час зберігаються у АТ КБ «ПриватБанк», можуть бути знищені, приховані, втрачені, тощо.

Разом з тим, таки висновки слідчого судді колегія судів вважає передчасними з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що до слідчого судді звернувся слідчий ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську, з клопотанням про арешт майна, а саме: 6 400 000 рублів Російської Федерації в межах кримінального провадження №0001844 від 27.03.2020 р.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську здійснювалось досудове розслідування №0000002 від 27.03.2020р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 2585, ч. 3 ст. 369 та ч. 1 ст. 263 КК України.

Постановою прокурора від 21.08.2020 року з матеріалів кримінального провадження №0000002 від 27.03.2020р. виділені матеріали кримінального провадження №0001844 від 27.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2585 КК України.

Першим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження № 0001844 від 27.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст. 258-5 КК України.

Постановою прокурора від 21.08.2020 про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження, з кримінального провадження № 0000002 від 27.03.2020 виділені матеріали кримінального провадження № 0001844 від 27.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258-5 КК України.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_2 , проходячи військову службу в УСБУ у Волинській області, будучи відрядженим до м. Волноваха Донецької області для виконання завдань із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів - з метою особистого протиправного збагачення, за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_1 , на порушення вимог ст.ст. 19, 20, 24, 35 Закону України «Про Службу безпеки України», ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 20 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 6, 9 Закону України «Про валюту і валютні операції», постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», наказу Командувача об`єднаних сил від 15.03.2020 № 207 «Про тимчасове обмеження щодо перетину лінії розмежування», з 22.03.2020 по 03.04.2020, знаходячись поблизу місця тимчасової дислокації підрозділу ОСОБА_3 за адресою: Донецька обл., Волноваський район, с. Гранітне, діючи кожного разу повторно, вчинив пропозицію, обіцянку та надання командиру взводу бойового забезпечення розвідувальної роти військової частини А1035 ОСОБА_3 , як службовій особі Збройних Сил України, уповноваженій на здійснення контролю ділянки лінії розмежування уздовж річки Кальміус у с. Гранітне Волноваського району Донецької області, неправомірної вигоди за вчинення та невчинення останнім в інтересах того, хто пропонує, обіцяє та надає таку вигоду дій з використанням наданої йому влади та службового становища - забезпечення безперешкодного доступу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до охоронюваної ділянки лінії розмежування уздовж річки Кальміус у вказаному населеному пункті, а також не перешкоджання незаконному переміщенню валютних цінностей через лінію розмежування з тимчасово окупованої території с. Старомар`ївка Волноваського району Донецької області до с. Гранітне цього ж району Донецької області та у зворотному напрямку.

За викладених обставин, ОСОБА_2 , діючи повторно за попередньою змовою групою осіб спільно із ОСОБА_1 , надав ОСОБА_3 , як службовій особі, неправомірну вигоду у виді грошових коштів на загальну суму 79600 (сімдесят дев`ять тисяч шістсот) грн.

За результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 27.03.2020 щодо вказаного факту, 28.08.2020 року прокурором у кримінальному проваджені до Волноваського районного суду Донецької області спрямовано обвинувальний акт, за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369 та ч. 1 ст. 263 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Крім того, 03.04.2020 року у ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 від 27.03.2020 року, у зв`язку з тим, що місцем вчинення злочину була ділянка місцевості, яка розташована на лінії розмежування, де діють умови ведення бойових дій, до постановляння ухвали слідчим суддею про дозвіл на проведення обшуку, через невідкладний випадок, а саме врятуванням майна - грошових коштів та засобів за допомого яких вказані особи переміщували грошові кошти, які є речовими доказами та були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, і можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, проведено невідкладний обшук автомобіля марки ВАЗ-217130 державний номерний знак НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_1 під час вчинення кримінального правопорушення.

В ході проведення слідчої (розшукової) дії обшуку, в автомобілі марки ВАЗ 217130 днз НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_1 , виявлено та вилучено 6 400 000 рублів Російської Федерації, які ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мали на меті переправити через лінію розмежування на тимчасово окуповану територію в с. Старомар`ївка Волноваського районну Донецької області з с. Гранітне цього ж районну Донецької області, що свідчить на фінансування тероризму та вчинення дій з метою фінансового та матеріального забезпечення терористичної групи.

В подальшому 04.04.2020 року до Краматорського міського суду Донецької області подане клопотання про надання дозволу на проведення обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, яке того ж дня задоволене, про що винесено відповідну ухвалу.

Окрім цього, ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 08.04.2020 року у кримінальному провадженні № 0000002 від 27.03.2020 накладено арешт на майно, в тому числі на грошові кошти в сумі 6 400 000 рублів Російської Федерації, які ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мали на меті переправити через лінію розмежування на тимчасово окуповану територію в с. Старомар`ївка Волноваського району Донецької області з с. Гранітне цього ж району Донецької області, що свідчить на фінансування тероризму та вчинення дій з метою фінансового та матеріального забезпечення терористичної групи.

Крім того, відповідно до постанови слідчого від 16.01.2021 року, вказані грошові кошти в сумі 6 400 000 рублів Російської Федерації також визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001844 від 27.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258-5 КК України, оскільки на теперішній час у слідства є достатньо підстав вважати, що вилучені під час вказаного вище обшуку грошові кошти можуть бути використані у якості доказів у кримінальному провадженні (вказане майно та документи є предметом вчинення злочину, а також доказом вчинення злочину).

Зазначені обставини у повному обсязі узгоджуються з доданими до клопотання письмовими матеріалами, а саме:

- витягом з ЄРДР №0001844 (а.с. 6);

- витягом з ЄРДР №0000002 (а.с. 7-8);

- повідомленням про виявлення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258-5 КК України (а.с. 13-14);

- дорученням про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 36 КПК України по кримінальному провадженню №0000002 (а.с. 17-18);

- інформаційним листом щодо виконання доручення про проведення слідчих (розшукових) дій (а.с. 19-21);

- протоколами допиту свідка від 02.04.2020 р. та від 03.04.2020 р.(а.с. 22-25, 26-29);

- протоколами затримання від 03.04.2020р. (а.с. 30-36,37-41);

- протоколом обшуку від 03.04.2020р. (а.с. 42-48);

- ухвалами слідчого судді від 04.04.2020р. та 08.04.2020 р. (а.с. 49-51,59-69);

- постановою про визнання речовими доказами від 04.04.2020р. (а.с. 52-58);

- постановою про визнання речовими доказами від 16.01.2020р. (а.с. 72-74).

Аналізуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що проведені слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні № 0000002 від 27.03.2020 року та у виділеному з нього кримінальному провадженні №0001844 від 27.03.2020 року, дають органам досудового розслідування обґрунтовані підстави вважати про вчинення дій, які мають ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 258-5КК України.

Також апеляційна інстанція звертає увагу на той факт, що на теперішній час досудове розслідування кримінального провадження №0001844 триває, і для забезпечення доказів у кримінальному провадженні звернення до суду слідчого з клопотанням про накладення арешту на майно є цілком обґрунтованим, а висновки слідчого судді щодо необхідності відмовити у задоволенні клопотання є передчасними.

Так, слідчим суддею не прийнято до уваги положення статей 170-173 КПК України, не враховано правові підстави для арешту майна, не прийнято до уваги, що вилучене майно визнано речовими доказами, ризики щодо можливості приховати, знищити, тощо, грошові кошти.

Колегія суддів не може погодитися з висновками слідчого судді та твердженням адвоката Мироненка О.О., що слідчим не доведено наявність ризиків знищення або приховування грошових коштів, оскільки вони перебувають на теперішній час в АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на таке.

Так, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Як зазначалося у цій ухвалі вище, кримінальне провадження № 0000002 від 27.03.2020 р. з обвинувальним актом направлено до суду першої інстанції, і на теперішній час у суду є законні повноваження вирішити долю речових доказів в означеному кримінальному провадженні, в тому числі долю грошових коштів у розмірі 6 400 000 рублів Російської Федерації, які також є речовими доказами у кримінальному провадженні №0001844 від 27.03.2020 року, що в свою чергу дає колегії суддів підстави вважати, що для забезпечення доказів у кримінальному провадженні №0001844 від 27.03.2020 року клопотання слідчого слід визнати обґрунтованим та доцільним.

Згідно зі ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею не враховано, що метою накладення арешту є збереження речових доказів.

На підставі викладеного, колегія суддів, враховуючи доведеність правових підстав для арешту майна, наявність ризиків щодо його приховання, знищення та відчуження, з метою збереження речових доказів та можливої конфіскації майна, враховуючи розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 173, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 19 січня 2020 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити, накласти арешт на грошові кошти в розмірі 6 400 000 (шість мільйонів чотириста тисяч) рублів Російської Федерації в межах кримінального провадження №0001844 від 27.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2585 КК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: