Житомирський апеляційний суд
Справа №272/1254/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 296 ч.4 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000122 за апеляційною скаргою прокурора Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 на вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 вересня 2020 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Андрушівка Андрушівського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого за ч.4 ст.296 КК України, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_11 просить дослідити докази, яким дана невірна оцінка місцевим судом. Вирок суду скасувати, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 3 роки. Вважає вирок суду таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду викладених в судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що приймаючи рішення суд першої інстанції надав невірну оцінку обставинам вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 злочину та показам потерпілого ОСОБА_10 і його дружини ОСОБА_12 , а тому безпідставно перекваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 з ч.4 ст.296 КК України на ч.1 ст.125 КК України. Вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні саме хуліганських дії, які посягають на громадський порядок, підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

Вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 вересня 2020 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді 120 годин громадських робіт.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 1143,48 гривень.

Вирішено питання щодо речових доказів.
Як зазначено у вироку, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 25 березня 2016 року приблизно о 15 годині 50 хвилин, проходячи повз будинок АДРЕСА_2 , помітив раніше знайомого ОСОБА_10 , який рухався йому назустріч разом із своєю дружиною ОСОБА_12 .

В цей день та час ОСОБА_8 з хуліганських спонукань, зневажаючи загальноприйняті правила і норми поведінки у суспільстві, бажаючи самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, підійшов до потерпілого ОСОБА_10 , та без будь-яких слів і пояснень наніс удар головою в область обличчя останнього, тим самим спричинивши ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді синців нижніх повік обох очей, які відносяться до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я.

Після чого, діставши з правої кишені куртки належний йому заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень - пневматичний револьвер моделі «Тгоорег-4,5» НОМЕР_1 , який призначений для стрільби патронами Флобера кільцевого запалення калібру 4мм, безпричинно здійснив один постріл в живіт потерпілого, тим самим спричинивши ОСОБА_10 тілесне ушкодження у вигляді синця лівої здухвинної ділянки, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я. Після чого здійснив ще близько 2 пострілів в сторону ОСОБА_10 .

Дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 296 КК України - як умисні дії, що виразилися в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Проте, суд дійшов висновку, що обстановка й обставини подій, динаміка їх розвитку й об`єктивні ознаки насильницької поведінки обвинуваченого свідчать про те, що вони були зумовлені особистою неприязню до потерпілого ОСОБА_10 .. Зазначене дає підстави для висновку про відсутність у діях обвинуваченого ОСОБА_8 мотиву явної неповаги до суспільства, що є обов`язковою юридичною ознакою злочину, передбаченого статтею 296 КК України. Дії обвинуваченого зумовлені наміром завдати шкоди здоров`ю потерпілого і безпосередньо спрямовані на досягнення цього результату, а тому містять об`єктивні та суб`єктивні ознаки злочину проти здоров`я особи і підлягають кваліфікації за наслідками, що настали, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, тобто за ч. 1 ст. 125 КК України.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 в заперечення апеляційної скарги, думку потерпілого ОСОБА_10 в підтримання апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За результатом розгляду кримінального провадження, суд першої інстанції перекваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 з ч.4 ст. 296 КК України на ч.1 ст. 125 КК України.

Висновок суду обґрунтований тим, що обстановка й обставини події, динаміка їх розвитку й об`єктивні ознаки насильницької поведінки обвинуваченого свідчать про те, що вона була зумовлена особистою неприязню до ОСОБА_13 , яка виникла раптово, через те, що обвинувачений вважав, що потерпілий разом з його колишньою дружиною в компаніях інших людей вживає алкогольні напої, де колишня дружина поводиться неналежним чином, а не бажанням протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.
Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року (справа № 288/1158/16), для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.
За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.
Разом з тим, як вбачається зі змісту вироку суду, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_8 знає давно, та перебував з ним у дружніх стосунках, оскільки неодноразово бував у нього в гостях разом зі своєю дружиною. 25 березня 2016 року приблизно в 14-15 год. разом зі своєю дружиною ОСОБА_14 вони йшли по вул. Воб`яна в напрямку центру м. Андрушівка. Назустріч їм йшов ОСОБА_8 . Він вирішив підійти та привітатися, але тільки підійшов до ОСОБА_8 і протягнув руку щоб привітатися, ОСОБА_8 відразу вдарив його головою в область переносиці, розбивши при цьому йому носа. Потім відразу діставши пістолет, здійснив постріл в область живота. Після цього ОСОБА_8 , здійснив в його сторону ще декілька хаотичних пострілів з пістолета та побіг в сторону кафе «Севан». Все це тривало декілька хвилин. Його дружина почала кричати та кликати на допомогу і з будинку вийшов якісь чоловік. Він до цього перебував з ОСОБА_8 в нормальних стосунках і не може пояснити чим викликані такі дії ОСОБА_8 .
Будучи допитаний в апеляційному суді, потерпілий ОСОБА_10 надав аналогічні пояснення.
Також, свідок ОСОБА_12 суду першої інстанції показала, що ОСОБА_15 та його колишню дружину ОСОБА_16 знає давно, та перебувала з ними у дружніх стосунках, оскільки неодноразово бувала у них в гостях разом зі своїм чоловіком.
Відповідно вимог ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Проте, суд першої інстанції, мотивуючи висновок про те, що насильницька поведінка обвинуваченого була зумовлена особистою неприязню до ОСОБА_10 , в порушення вищевказаних вимог закону не надав жодної оцінки наведеним показам потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_12 .
На підставі викладеного, висновок суду щодо наявності особистої неприязні обвинуваченого ОСОБА_8 до потерпілого ОСОБА_10 не можна вважати обґрунтованим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Зазначене порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України є істотним, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
З урахуванням того, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвалений місцевим судом вирок з наведених підстав підлягає скасуванню.
Разом з тим, оскільки судом першої інстанції не було надано оцінки зазначеним показам потерпілого та свідка, що має істотне значення для кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 , апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити новий вирок, як про це йдеться в апеляційній скарзі прокурора, а тому вирок місцевого суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
Оскільки вирок суду із зазначених вище підстав, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, то колегія суддів не входить в обговорення доводів апеляційної скарги, які підлягають перевірці при новому розгляді в суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду, суду першої інстанції слід усунути вказані недоліки, дослідити всі обставини кримінального провадження та перевірити доводи апеляційної скарги, надати їм належну оцінку і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 412 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 вересня 2020 року щодо ОСОБА_8 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: