Справа № 761/1594/21
Провадження № 1-кс/761/1914/2021
У Х В А Л А
Іменем України

29 січня 2021 року
Шевченківський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах СФГ «Мороза Сергія Валентиновича», на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні майна по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000063 від 13.11.2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло вищевказане клопотання.
В обґрунтування скарги зазначено, що СУ Офісу великих платників податків ДФС здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 13.11.2020 року.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.12.2020 року було задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС 6-го ВРКП слідчого управління Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_5 та надано дозвіл на проведення обшуку складських приміщень, розміщених за адресою: АДРЕСА_1 , що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 234985988 від 01.12.2020 року належить Селянському фермерському господарству ОСОБА_3 (код НОМЕР_1 ).
Скаржник вважає, що вилучене майно має статус тимчасово вилученого та підлягає негайному поверненню власнику, а відтак просить слідчого суддю зобов`язати прокурора винести постанову про повернення майна.
Представника скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав, просив слідчого суддю її задовольнити.
Скаржник підтримав думку представника.
Прокурор, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.
Заслухавши думку скаржника та його представника проаналізувавши доводи скарги, вивчивши матеріали долучені до скарги, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для відмови у задоволенні скарги виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.12.2020 року, по справі № 761/40599/20, було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення документів, сільськогосподарської продукції та іншого майна, що визначено в резолютивній частині вказаного судового рішення.
На підставі вказаної вище ухвали слідчого судді було проведено обшук за вищевказаною адресою та було вилучено майно, яке вказано в протоколі обшуку.
Співставлення вилученого майна та резолютивної частини ухвали слідчого судді по справі № 761/40599/20, свідчить про те, що було вилучено виключно майно, дозвіл на вилучення якого було надано.
Так, частиною 7 ст. 236 КПК України визначено, що при обшуку слідчий має право вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Частиною 2 ст. 168 КПК України регламентовано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час обшуку.
Стаття 169 КПК України містить положення щодо порядку припинення тимчасово вилученого майна. Так, таке майна повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; та у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, якою передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено та у випадку, передбаченому ч. 6 ст. 173 КПК України коли ухвала про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя постановляє не пізніше 72 годин з дня надходження до суд у клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Наведене свідчить, що вилучене слідчим майно не має статусу тимчасово вилученого майна, тобто на режим його подальшого утримання не поширюються вимоги ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК, отже на слідчого або прокурора не покладався обов`язок протягом 48 годин ініціювати перед слідчим суддею вирішення долі зазначеного майна шляхом накладення арешту на нього.
Крім того слідчий суддя звертає увагу скаржника на положення статті 303 КПК України, в контексті того, що слідчий суддя може зобов`язати слідчого, дізнавача, прокурора вчинити лише ту процесуальну дію, яку останній зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.
В той же час прокурор не зобов`язаний виносити постанову про повернення майна, натомість слідчий суддя може зобов`язати слідчого, дізнавача, прокурора усунути бездіяльність яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у випадку набуття таким майном статусу тимчасово вилученого та відсутності арешту такого майна.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 167, 168, 237, 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах СФГ «Мороза Сергія Валентиновича», на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні майна по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000063 від 13.11.2020 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1