Справа №: 398/2467/18
провадження №: 1-в/398/79/21
УХВАЛА
Іменем України

"12" травня 2021 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Олександрія клопотання старшого інспектора Олександрійського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області про застосування покарання за наявності кількох вироків засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Любашівка Одеської області, українця, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , перебуває на обліку за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.05.2016 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 3, ст. 15 КК України призначено покарання 3 роки 2 місяці позбавлення волі, іспитовий строк 2 роки,-

ВСТАНОВИВ:

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшло подання начальника Олександрійського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_4 про розгляд питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_3 .

У поданні зазначено, що на виконанні Олександрійського МРВ філії ДУ «Центр пробації» перебувають два вироки відносно ОСОБА_3 , а саме вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.11.2020 року та вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.12.2020 року, в яких до покарання призначеного за попереднім вироком не приєднана не відбута частина покарання за попереднім судовим рішенням, а саме вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.05.2016 року, тому просить вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

У судове засідання представник органу пробації не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Засуджений у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

У відповідності із частиною 4 статті 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали подання, судом встановлено наступне.

Вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.05.2016 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 2 місяці позбавлення волі, а також застосовано ст. 75, 76 КК України, іспитовий строк 2 роки.

У червні 2018 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області направлено подання про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання за вироком Світловодського міськрайонного суду від 10.05.2016 року у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 червня 2018 року у задоволенні подання начальника Олександрійського МРВ з питань пробації про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відмовлено. Відмова мотивована тим, що ОСОБА_3 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0001859 щодо скоєння злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України у період іспитового строку.

Таким чином, суд згідно ухвали від 04.06.2018 року вірно застосував ч. 1 ст. 78 КК України, де вказано, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Однак, суддя ОСОБА_5 постановила вирок 04.11.2020 року, з яким орган пробації повністю погодився та визнала ОСОБА_3 таким, що не має судимості та не приєднала невідбуту частину покарання за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.05.2016 року (ще до ухвалення вироку від 08.12.2020 року у справі за головуванням судді ОСОБА_1 , як зазначає інспектор у своєму поданні).

Виходячи з інформації, яка викладена у поданні, автор поставив у провину судді ОСОБА_1 те, що вона дозволила не приєднувати невідбуту частину покарання за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.05.2016 року.

Суд роз`яснює, що при ухваленні вироку 08.12.2020 року судом взято до уваги останній вирок, який набрав законної сили, тобто вирок від 04.11.2020 року, де суддя ОСОБА_5 встановила, що ОСОБА_3 не має судимостей, що у свою чергу позбавляє суддю ОСОБА_1 в обхід вироку Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.11.2020 року застосовувати вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.05.2016 року та приєднувати невідбуту частину покарання особі, яка вважається такою, що не має судимостей.

Крім того, на спростування відомостей зазначених у поданні органу пробації суд зазначає, що судом при ухваленні вироку Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.12.2020 року застосував ч. 4 ст. 70 КК України та призначив остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 3 років 1 місяця з урахуванням вироку від 04.11.2020 року.

Більш того, старшим інспектором Олександрійського МРВ філії Державної установи "Центр пробації" в Кіровоградській області не перевірено та не зазначено даних щодо кримінального провадження №0001859 стосовно обвинувачення ОСОБА_3 у скоєні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України в період іспитового строку, а також наявності вироку Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.03.2021 року стосовно ОСОБА_3 .

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, передбаченого п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Згідно з п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання за кількома вироками, повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК України. При складанні покарань у порядку, передбаченому зазначеною статтею, загальний його розмір не може бути більшим за максимальну межу, встановлену для цього виду покарання в Загальній частині КК. Якщо за знову вчинений злочин призначено передбачене законом максимальне покарання, не відбута частина покарання за попереднім вироком підлягає поглиненню. Коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків. За наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК України.

Також у п. 25 вищевказаної постанови зазначено, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок. При призначенні покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків слід забезпечити недопущення порушення конституційних прав засудженого та виконання постановлених відносно нього вироків, а також не допустити погіршення становища засудженого під час вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, як то передбачено нормами ст. ст. 70, 71 КК України.

Проте, згідно з роз`ясненнями, що викладено у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків» від 21.12.1990 року, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Аналізуючи вищевикладене зокрема те, що подання є суперечливим та не відповідає фактичним даним, які встановлені судами, а також враховуючи той факт, що суддя ОСОБА_5 у вироці від 04.11.2020 року вказала, що ОСОБА_6 вважається таким, що не має судимостей, тому суд дійшов висновку, що інспектор не вивчив та не перевірив інформацію, але звернувся до суду з поданням про застосування покарання за наявності кількох вироків, що у свою чергу не надає законних підстав задоволити такі вимоги.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого інспектора Олександрійського МРВ відділу філії ДУ «Центр пробації» у Кіровоградській області про застосування покарання за наявності кількох вироків засудженому ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд на протязі 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, ухвала набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ ОСОБА_7 НЕРОДА