Справа № 715/280/21
Провадження № 1-кп/715/28/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.03.2021 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3
обвинувачений ОСОБА_4
захисник ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В :
В подальшому, ОСОБА_4 після придбання каміння та кульок бурштину з метою його транспортування до місця свого проживання, аби не бути викритим працівниками правоохоронних органів, приховав вище вказане каміння та кульки у середину шахти подачі повітря в салон автомобіля, також в порожнині передньої панелі салону автомобіля марки «Mercedes Sprinter» д.н.з. НОМЕР_1 , після чого попрямував до свого місця проживання, а згодом до МАПП «Порубне-Сірет» Буковинської митниці.
21.09.2020 року приблизно о 10 год. 00 хв. в міжнародному автомобільному пропускному пункті «Порубне-Сірет» Буковинської митниці, під час поглибленого огляду автомобіля марки «Mercedes Sprinter» д.н.з. НОМЕР_1 працівниками Буковинської митниці, виявлено та вилучено у місцях схованки вищезазначені каміння та кульки бурштину, які належать ОСОБА_4 .
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 240-1 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення бурштину, без відповідних документів, вчинене у значних розмірах.
01 березня 2021 року між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості.
За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину за обставин, викладених у обвинувальному акті. Інші учасники досудового розслідування також не оспорюють викладених вище фактичних обставин правопорушення, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істотності їхніх позицій.
Сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.240-1 КК України незаконне придбання, зберігання та перевезення бурштину, без відповідних документів, вчинені у значних розмірах.
Обвинувачений ОСОБА_4 дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання у виді п`яти років позбавленням волі з застосування вимог ст.75 КК України.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а саме: обмеження права оскарження вироку за ст.ст.394, 424 КПК України та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє зміст положень ч.4 ст.474 КПК України, а саме те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим.
Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди про визнання винуватості, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_4 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст.472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що у суду відсутні підстави для відмови у її затвердженні.
Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
При цьому, як передбачено п.1 ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;
Як було встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240-1 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні бурштину, без відповідних документів, вчинені у значних розмірах.
Враховуючи норму ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст.240-1 КК України відноситься до тяжких злочинів, за його вчинення законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років з конфіскацією майна. Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міру покарання у вигляди п`яти років позбавлення волі з застосуванням вимог ст.75, 76 КК України.
З приводу застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна судом зазначає наступне.
Як вбачається зі ст.77 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.
Таким чином, таке додаткове покарання як конфіскація майна, навіть за умови, що воно є обов`язковим згідно санкції відповідної частини статті Особливої частини КК України, не може застосовуватись при звільненні особи від відбування покарання з випробуванням.
Аналогічну позицію висловив Пленум Верховного Суду України в п.19 постанови №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", зокрема, якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то у разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням воно не застосовується, оскільки статтею 77 КК передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня. При прийнятті такого рішення у вироку мають бути наведені відповідні мотиви; посилатися на статтю 69 КК непотрібно.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що конфіскація майна не може бути застосована при звільненні ОСОБА_4 від відбування покарання.
У відповідності до ст.122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні.
Речові докази - каміння бурштину - підлягає конфіскації в дохід держави, як це передбачено ч.9 ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.314,376,468-469,471, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду, укладену 01 березня 2021 року між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.240-1 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`яти) роки без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
У відповідності до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на проведення гемологічної експертизи в загальній сумі 26 152 (двадцять шість тисяч сто п`ятдесят дві) гривні 00 копійок.
На вирок може бути подана апеляція з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Чернівецької апеляційного суду протягом 30-ти діб з дня його проголошення.
Суддя: