Провадження № 1-кп/537/194/2021
Справа № 537/3088/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2021 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , за участю секретаря ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці кримінальне провадження №30000251 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області перебуває обвинувальний акт №30000251 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 186 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заявила клопотання про зміну відносно обвинуваченого обраної йому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Клопотання мотивувала тривалим часом перебування обвинуваченого під вартою, а також вважала, що така міра запобіжного заходу забезпечить належне виконання ОСОБА_3 його процесуальних обов`язків, та кваліфікація його дій за даним кримінальним провадженням дозволяє застосувати відносно обвинуваченого таку міру запобіжного заходу. Також захисник обвинуваченого посилалась на відсутність у останнього судимостей згідно норм чинного законодавства.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника.

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти зміни міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого, вважаючи клопотання його захисника необґрунтованим, вказав, що на підтвердження незадовільного стану здоров`я ОСОБА_3 , про що зазначено в письмовому клопотанні захисника, не надано жодних доказів.

Водночас, прокурор вважав наявними підстави для продовження відносно ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши на наявність ризиків незаконного впливу на свідків в даному кримінальному провадженні, які наразі не допитані, а також з огляду на повідомлення потерпілої про здійснення на нею тиску з боку обвинуваченого під час досудового слідства з метою зміни нею показів. Також прокурор посилався на характеристику ОСОБА_3 , який не має постійного місця роботи та заробітку, у зв`язку із чим наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Прокурор також вважає наявними ризики переховуваня від суду. Прокурор вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_3 застосувати не можливо.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 29 червня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого закінчується 27 серпня 2021 року.

Згідно положень частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до частини 1 статті 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з положеннями статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до частин 1, 4 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З огляду на наведені вище норми Закону, вирішуючи питання щодо доцільності продовження обвинуваченому міри запобіжного у виді тримання під вартою, суд виходить із вимог статті 29 Конституції України, якими передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В даному випадку суд вважає, що тримання під вартою ОСОБА_3 буде виправданим, виходячи з наступного.

Ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_6 від 05 травня 2021 року відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

На стадії досудового слідства слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень у даному кримінальному провадженні.

Суд вважає наявними вказані прокурором ризики, передбачені статтею 177 КПК України, виходячи з наступного.

Наявність ризику переховування обвинуваченого від суду та органів досудового розслідування суд вважає таким, що має місце, оскільки у разі визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке йому в тому числі інкримінується, обвинуваченому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком на шість років.

Також суд зважає на той факт, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які були вчинені під час перебування обвинуваченого під дією запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що свідчить про ризик вчинення ним інших кримінальних правопорушень у разі застосування відносно нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Окрім того, суд приймає до уваги кількість епізодів кримінальних правопорушень по даному кримінальному провадженню, а також той факт, що ОСОБА_3 є особою, раніше судимою, що також вказує на наявність ризику вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання щодо продовження відносно обвинуваченого міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, з урахуванням вимог статті 178 КПК України, враховує особу обвинуваченого.

ОСОБА_3 вважається раніше не судимим в силу статті 89 КК України, перебував у розшуку по іншому кримінальному провадженню, є особою працездатного віку із задовільним станом здоров`я, водночас не працевлаштований, не має постійного джерела доходу. По даному кримінальному провадженню обвинувачується у вчиненні злочинів проти власності.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як вказує Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшою суворості в оцінці цінностей суспільства.

Суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Письмових звернень про поручительство від осіб, що заслуговують на довіру, до суду не надходило.

Особисте зобов`язання, на думку суду, не можливо застосувати відносно ОСОБА_3 , оскільки такий вид запобіжного заходу не забезпечить уникнення ризиків та не забезпечить належної поведінки обвинуваченого, так як ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні, в тому числі, тяжкого злочину.

Суд також вважає недоцільним застосування домашнього арешту до ОСОБА_3 , оскільки суду не надано доказів того, що застосування такого запобіжного заходу зможе запобігти доведеному ризику та забезпечити належну поведінку обвинуваченого. Окрім того, епізоди кримінальних правопорушень по даному кримінальному провадженні були вчиненні під час дії відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по іншому кримінальному провадженню.

Враховуючи вищевикладене, суд на даному етапі розгляду обвинувального акту приходить до висновку про необхідність продовження ОСОБА_3 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику, передбаченого статтею 177 КПК України, про застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, мета, підстави, що стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є й надалі актуальними, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого. За викладених обставин клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зміну міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , його особу, відсутність доходу, відсутність у власності нерухомого та цінного рухомого майна, суд приходить до висновку про можливість визначення застави обвинуваченому ОСОБА_3 , а саме 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 45 400 грн. 00 коп.
Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 371, 372 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зміну міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого відмовити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Кременчука Полтавської області, українцю, громадянину України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України раніше не судимого, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів - до 26 вересня 2021 року до 24 год. 00 хв. включно.

Встановити ОСОБА_3 заставу у раніше визначеному розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400 грн. 00 коп., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА в Полтавській області, розрахунковий рахунок: UA0015950 в ДКСУ м. Київ, код ЗКПО 26304855, МФО 820172, отримувач ТУ ДСА в Полтавській області, призначення платежу: запобіжний захід до спливу терміну тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми ОСОБА_3 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;
- не відлучатися за межі міста Кременчука без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд, про зміну місця свого проживання або перебування;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог статті 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду державного бюджету України.
Роз`яснити заставодавцю, що обвинувачений ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене законом покарання до 6 років позбавлення волі, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.
Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечити належну поведінку обвинуваченого; забезпечити явку, належно повідомленого обвинуваченого до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю та суд про причини неявки обвинуваченого.
Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язки не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.
Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1