ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №645/175/17-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1202/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: Закон України «Про амністію у 2016 році»

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова матеріали провадження № 11кп/818/1202/21 за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2020 року,-

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» засудженій

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Вовчанськ Харківської області, громадянці України, з вищою освітою, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимій:

- 15.10.2009 року Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.190 КК України на 100 годин громадських робіт;

- 29.03.2010 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч.2 ст.389 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, на 3 місяці арешту;

- 09.02.2012 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- 15.09.2016 року Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнена від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки;

- 13.09.2017 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, на 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнена від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки,-

Суд мотивував своє рішення тим, що злочин, за який ОСОБА_7 засуджено Фрунзенським районним судом м. Харкова від 13.09.2017 року, відноситься до тяжких, на момент набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_7 покарання не відбувала, а відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які засуджені за тяжкі та особливо тяжкі злочини. Крім того, судом встановлено, що 16 листопада 2017 року ОСОБА_7 була позбавлена батьківських прав щодо сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В апеляційній скарзі засуджена посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначила, що вона має на утриманні неповнолітнього сина, хворіє на ВІЛ інфекцію та має інвалідність ІІІ групи. Просить задовольнити її клопотання про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора про відсутність підстав для застосування до засудженої акту амністії, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Засуджена та захисник були повідомленні належним чином про час, дату та місце судового засідання, однак не виявили бажання брати участь в апеляційному розгляду, а тому апеляційний розгляд відбувся без їх участі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, яких визнано винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, особи, яких визнано винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.

Згідно ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст.1 цього Закону, засуджених за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Згідно матеріалів провадження ОСОБА_7 засуджена вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.09.2017 року за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких.

За таких обставин, положення ст.ст.1, 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» унеможливлюють застосування до ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Не підлягає засуджена звільненню від відбування покарання і на підставі індивідуальної амністії, оскільки такого закону щодо ОСОБА_7 не приймалося.

З огляду на наведене ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою, а підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги засудженої, відсутні.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2020 року про відмову в задоволенні заяви засудженої ОСОБА_7 про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році» залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Головуючий:

Судді: