ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 487/5920/19 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/315/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
У Х В А Л А
іменем України

13 квітня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001244 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2020 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянин України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого 03.04.2020 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн,

засуджено: за ч.1 ст.115 КК України на 10 років позбавлення волі.

На підставі ч.3 ст.72 КК України вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.04.2020 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн, виконувати самостійно.

Міра запобіжного заходу тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання з 01.04.2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 у відшкодування матеріальних збитків 15886,80 грн. та моральної шкоди 50 000 грн.

Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази.

в с т а н о в и л а:

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він 31.03.2019 року в період часу з 21:00 год. до 22:00 год., більш точно часу в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не виявилось можливим, разом з ОСОБА_10 перебували у кухонній кімнаті квартири АДРЕСА_3 , де вживали спиртні напої. На ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків та раптово виниклої сварки, у ОСОБА_8 виник протиправний умисел направлений на заподіяння смерті ОСОБА_10 . Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та маючи можливість передбачити суспільно небезпечні наслідки, ОСОБА_8 взяв кухонний ніж та підійшов ззаду до ОСОБА_10 , який в той час знаходився у коридорі вказаної квартири, та умисно наніс три удари ножем в область спини потерпілого, а саме в область грудної клітки один справа та два зліва, тобто в місце розташування життєво-важливих органів людини. Від отриманих ударів ОСОБА_10 впав на підлогу обличчям. Продовжуючи реалізацію свого умислу, ОСОБА_8 підшукав у квартирі сокиру і молоток, та, з метою довести свій умисел до кінця та впевнитися у настанні смерті ОСОБА_10 , наніс обухом сокири та робочою частиною молотка багаточисленні удари в задню область голови ОСОБА_10 ..

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 помер на місці внаслідок гострої крововтрати при проникаючих ножових пораненнях грудної порожнини з ушкодженням легенів.

У поданих на вирок апеляційних скаргах:

- захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та однобічність судового розгляду. В обґрунтування доводів указує, що судом не враховано показання обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що між другим та третім ударами ножем, він повернувся боком до потерпілого, наносив удари хаотично з метою припинення посягання з боку ОСОБА_10 , який тримав в руках сокиру. Вважає, що зміст висновку експерта №94 МК з додатками до нього, яким встановлено, що бризки крові на руків`ї сокири, розташовані в напрямку від обуха до леза, суперечить висновкам суду про те, що бризки крові не могли утворитись на лицевій поверхні светра обвинуваченого. Висновком експерта №852 встановлено, що тілесні ушкодження на голові у потерпілого у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті не перебувають. Із зовнішньої поверхні клаптика шкіри з голови слідів забарвлення, характерного для наявності мікрочасток заліза не виявлено. Також апелянт зазначає про те, що під час огляду місця події детально не оглядалася нова коробка з дверима з прихожої до умивальної кімнати, в якій вони були замінені, що пояснює наявність сокири та молотка на місці пригоди. Висновком експерта №372 від 24.07.2019 року підтверджено, що генетичні ознаки клітин з ядрами з домішками крові виявлені на светрі, джинсах, правому та лівому кросівках збігаються з генетичними зразками крові потерпілого ОСОБА_10 та не збігаються з генетичними ознаками крові обвинуваченого, при цьому у вироку відсутні пояснення щодо наявності крові потерпілого на кросівках обвинуваченого і це унеможливлює спростування показаній обвинуваченого про нанесення ним ударів потерпілому ногами по голові, від чого могли утворитися бризки крові на інших прилеглих поверхнях. Зазначене спростовує висновки суду про те, що ОСОБА_8 підшукав у квартирі сокиру та молоток з метою довести злочинний умисел до кінця, та не спростовує показання обвинуваченого про те, що єдиною його метою нанесення ударів по голові потерпілого було бажання обеззброїти останнього, щоб відвернути його посягання. Вважає незрозумілим висновок суду про те, що ОСОБА_8 взяв ніж, який знаходився на кухні, з метою заподіяння смерті ОСОБА_10 , оскільки обвинувачений пояснив, що взяв ніж лише після того, як побачив в руках потерпілого сокиру, і той почав погрожувати йому вбивством із помсти за матір, а удари ножем він наніс, коли ОСОБА_10 на нього замахнувся сокирою, щоб відвернути реальну загрози на своє життя. Також вважає неспроможним висновок суду про те, що відсутність тілесних ушкоджень у обвинуваченого, спростовує доводи сторони захисту щодо здійснення ОСОБА_8 самозахисту, адже від удару сокирою достатньо одного тілесного ушкодження для настання смерті. Щодо глибини ранових каналів, суд не навів переконливих аргументів про необхідну силу їх спричинення, як на спростування показань обвинуваченого про спосіб їх нанесення потерпілому. Висновки суду, які зроблені за результатами перегляду відеозапису, здійсненого обвинуваченим одразу після вчинення злочину, відповідно до яких не підтверджено, що обвинувачений перебуває у психоемоційному стані (знервований або збуджений), який притаманний особі, яка щойно зазнала нападу та вбила людину під час самозахисту, є припущенням суду та не підтверджені жодними належними доказами

Просить дослідити протокол огляду місця події, протокол освідування ОСОБА_8 , вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.04.2020 року, допитати обвинуваченого, здійснити інші процесуальні дії, якщо вони можуть вплинути на пом`якшення відповідальності ОСОБА_8 . Скасувати вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 та ухвалити новий вирок, яким виправдати його за відсутністю складу злочину, як особу, що перебувала у стані необхідної оборони.

- прокурор, не оспорюючи висновків суду про доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 , порушує питання про скасування вироку з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягав застосуванню, та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. В обґрунтування доводів указує, що всупереч вимог ст.370 КПК України, ч.4 ст.70 КК України при призначенні покарання суд першої інстанції на підставі ст.72 КК України лише вказав про самостійне виконання вироків, однак не призначив остаточне покарання за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.04.2020 року, яким ОСОБА_8 засудженого за ч.1 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в сумі 850 грн. Крім того, апелянт вказує про те, що призначене обвинуваченому покарання за ч.1 ст.115 КК України у виді 10 років позбавлення волі не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. При призначенні покарання суд недостатньо врахував суспільну небезпечність вчиненого злочину та його наслідки, зокрема те, що ОСОБА_8 заподіяв смерть іншій людині через незначний привід в ході сварки, не обмежився трьома ударами ножем, а добив лежачу людину спеціально підшукуваними засобами молотком і сокирою. Крім того, належної оцінки не надано відомостям про особу обвинуваченого, який перебуває на обліку в наркологічному диспансері з діагнозом: РПП внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, а злочин вчинив, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою покарання обставиною. Також ОСОБА_8 має судимість за вчинення насильницького злочину проти особи, що вказує на його підвищену суспільну небезпечність.

Просить скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України покарання у виді 13 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.04.2020 року остаточно призначити покарання у виді 13 років позбавлення волі та штрафу в сумі 850 грн., який виконувати самостійно.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданих апеляційних скарг, доводи захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні вимоги, наведені захисником, просили їх задовольнити, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, наведені прокурором, вважав апеляційну скаргу сторони захисту такою, що належить залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до такого висновку.

Відповідно до ч.3 ст.404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або із порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувались судом першої інстанції, виключно, якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Виходячи з буквального тлумачення вказаної норми процесуального закону сам по собі факт незгоди сторони із рішенням суду першої інстанції та подачі на нього апеляційної скарги із вимогою про його скасування не зобов`язує суд апеляційної інстанції повторно здійснювати судовий розгляд у повному обсязі, оскільки це є порушенням принципу інстанційності судової системи і зумовить порушення розумних строків апеляційного розгляду.

За змістом ч.3 ст.404 КПК України повторне дослідження апеляційним судом доказів відбувається лише у разі дослідження таких доказів з порушенням вимог КПК України або не повністю.

При цьому учасник судового провадження має право не лише формально заявити клопотання про повторне дослідження обставин або доказів, а й навести, які конкретно обставини (докази) потрібно дослідити та обґрунтувати, чому вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями чи взагалі не досліджені.

Розгляд у суді апеляційної інстанції не повинен дублювати дослідження доказів, яке проводилося у місцевому суді, оскільки це суперечить основним засадам кримінального процесуального законодавства України.

Незгода сторони захисту з юридичною оцінкою судом доказів у кримінальному провадженні та встановленими обставинами кримінального провадження, не є підставою для їх повторного дослідження апеляційним судом.

Суд дотримався вимог ст.10, 22 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом.

Вимоги апелянта про дослідження апеляційним судом протоколу огляду місця події, протоколу освідування ОСОБА_8 , вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.04.2020 року, про допит обвинуваченого та здійснення інших процесуальних дій, якщо вони можуть вплинути на пом`якшення відповідальності ОСОБА_8 , не відповідають основним засадам кримінального процесуального закону.

Враховуючи, що захисником ОСОБА_7 не наведено будь-яких обґрунтувань, які б вказували та те, що докази сторін обвинувачення та захисту були судом першої інстанції досліджені не повністю або з порушеннями, колегія суддів вважає, що підстави для повторного дослідження доказів та задоволення клопотання сторони захисту відсутні.

Відповідно до вимог ч.3 ст.404 КПК України, повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком суду. Така позиція узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 09.07.2019 року у справі № 676/603/17 (провадження № 51-392км19), від 10.02.2021 року у справі № 127/14811/17 (провадження № 51-5046 км 20)

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 в умисному вбивстві ОСОБА_10 , за встановлених і викладених у вироку обставин, обґрунтований дослідженими під час судового розгляду доказами, яким дано належну оцінку, і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Твердження захисника ОСОБА_7 про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_8 умислу на вбивство потерпілого та посилання на те, що мала місце необхідна оборона, є непереконливими.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , не визнаючи себе винним, не заперечував той факт, що він під час сварки наніс три удари ударів ножем в область спини потерпілого, а саме в область грудної клітки один справа та два зліва, тобто в місце розташування життєво-важливих органів людини. Коли ОСОБА_10 від цих ударів впав на підлогу, наніс тому декілька ударів взутими ногами по голові.

При цьому показав, що 31.03.2019 приблизно о 20:00 год. знаходився вдома. Приблизно у цей час до його квартири прийшов сусід ОСОБА_10 , який вже був у стані алкогольного сп`яніння, з пляшкою самогону та запропонував випити та примиритися, оскільки через декілька днів в Заводському суді було призначено розгляд його кримінальної справи за фактом спричинення легких тілесних ушкоджень матері ОСОБА_10 . Вони пройшли на кухню, де протягом приблизно 20-30 хвилин розмовляли та вживали спиртні напої, вжили приблизно 200 гр. самогону та 0,5 л пива. ОСОБА_10 знаходився у сильному сп`янінні. В ході розмови ОСОБА_10 став висловлювати йому вимоги щодо сплати моральної шкоди за побиття його матері в сумі 1000 доларів США. На такі вимоги він відповів ОСОБА_10 , що не має таких грошей, після чого останній піднявся та направився в сторону вбиральні, а він залишився на кухні. Потім він почув звук сильного удару у вхідні двері та підвівся щоб подивитися, що трапилось. В коридорі побачив ОСОБА_10 із сокирою у правій руці, який з криками: «Я тебе вб`ю, я тебе не пробачу» направлявся до нього. В цей момент він взяв перше, що потрапило під руки ніж, долонею за рукоятку, а лезом до себе, розташувавши його вздовж руки, щоб не було видно та не провокувало агресію ОСОБА_10 .. Коли ОСОБА_10 наблизився до нього, він схопив його за руку, в якій була сокира, відводячи її донизу. Так вони опинилися грудьми один до одного, після чого він наніс два удари ножем в спину ОСОБА_10 , та, коли той став розвертатися, він наніс ще один удар вбік. Після цього, ніж залишився стирчати у тулубі ОСОБА_10 , який впав навколішки та впустив сокиру на підлогу біля себе. Після того, як ОСОБА_10 впав на підлогу, у нього була незв`язна мова, але він побоюючись за своє життя, оскільки ОСОБА_10 міг підвестися та продовжити свої агресивні дії, розпочав наносити ОСОБА_10 удари по голові ногами, на яких були вдягнені кросівки. Удари сокирою та молотком ОСОБА_10 він не наносив. По голові він наніс багато ударів. Після того, як ОСОБА_10 перестав рухатися, він зібрав всі розкидані по кімнаті інструменти (сокиру, молоток та деякі інші інструменти) та поставив біля стіни. Потім присів на диван, щоб заспокоїтися та зателефонував знайомому сусіду ОСОБА_11 , якого попросив викликати швидку та поліцію. Після чого, вдома чекав на приїзд працівників поліції.

Ці заперечення ОСОБА_8 проти обвинувачення, а також доводи захисника про те, що дії обвинуваченого носили характер самозахисту від протиправного посягання з боку потерпілого, були предметом перевірки в судовому засіданні та не знайшли свого підтвердження.

Обставини, за яких ОСОБА_8 вчинив умисне вбивство, підтверджуються наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_9 показала, що в квартирі АДРЕСА_4 проживали тривалий час її мати ОСОБА_12 та брат ОСОБА_10 .. Вона в цій квартирі не проживала з 2013 року. 31.03.2019 у нічний час їй зателефонувала її мати та повідомила про те, що брата знайшли вбитим. Про обставини вбивства брата їй відомо лише зі слів матері. Свого брата ОСОБА_10 характеризує як добру, не агресивну, врівноважену людини, у них були добрі відносини між собою та з матір`ю, брат працював та допомагав матері по господарству і на дачі.

Свідок ОСОБА_12 показала, що вдень 31.03.2019 року вона разом з сином ОСОБА_10 ходили голосувати на виборах, потім повернулись додому. Після 18:00 син збирався готувати вечерю, а тому зачинив двері в її кімнату. Через деякий час вона почула звук вхідної двері та вирішила, що син вийшов покурити. Приблизно о 21:00 годині або на початку 22:00 год. вона почула гучний звук схожий на звук ударів кувалдою по стіні при виконанні ремонту. ОСОБА_13 доносився з нижнього поверху. Виходити з квартири вона побоялась, лише виглянула на балкон, але нічого не побачила. Приблизно після 24:00 години в двері подзвонили і повідомили, що це поліція та запитали, де її син. Вона відповіла, що його немає вдома, але двері не відчинила. Через деякий час поліцейські прийшли з її сусідкою та вона вийшла з квартири в під`їзд. У під`їзді побачила поліцейських та поверхом нижче на сходах сидів сусід ОСОБА_8 .. Коли вона спустилась на один поверх, то побачила, що двері в квартиру ОСОБА_8 відчинені, а в коридорі лежить її син у крові.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що 31.03.2019 приблизно о 22:00 год. йому на мобільний зателефонував сусід Великий Вадим та повідомив про те, що він вбив людину. Оскільки йому здалось, що ОСОБА_14 нетверезий, то він лише порадив заспокоїтися. Але через деякий час ОСОБА_14 повторно зателефонував та підтвердив, що вбив сусіда з п`ятого поверху на ім`я ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ). Після цього, оскільки він знаходився поблизу Заводського відділу поліції, то зайшов до чергової частини Заводського ВП та повідомив про злочин. Потім разом з працівниками поліції вони прийшли до квартири ОСОБА_17 , він постукав, а коли ОСОБА_14 відчинив двері, то він побачив, що у коридорі на підлозі лежить чоловік. Обличчя чоловіка він не бачив. Окрім, ОСОБА_18 з квартири більше ніхто не виходив.

Показаннями цього свідка підтверджено ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_8 одразу після вчинення злочину повідомив йому про те, що вбив сусіда ОСОБА_19 , але при цьому не вказував про те, що потерпілий вчинив на нього напад.

Свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_21 в суді надали аналогічні показання щодо повідомлення ОСОБА_11 про скоєний злочин та його прихід разом з працівниками поліції за місцем проживання ОСОБА_8 , де було виявлено труп ОСОБА_10 ..

Показаннями зазначених вище свідків підтверджено ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_8 повідомив свідку ОСОБА_11 про те, що він вбив ОСОБА_10 .. Коли вони (свідки) прийшли до квартири ОСОБА_8 , то побачили і ній на підлозі труп потерпілого ОСОБА_10 ..

З протоколу огляду місця події від 01.04.2019 (дозвіл на проведення якого наданий заявою ОСОБА_8 від 01.04.2019 та ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.04.2019) з фото-таблицею випливає, що в період часу з 00:10 год. по 02:19 год. проведено огляд приміщення квартири АДРЕСА_3 , в ході якого за вхідними дверима в коридорі на підлозі виявлено труп чоловіка в положенні на животі. На трупі виявлено одяг (куртка спортивна кольорова з вставками білого та темно-синього кольору, синтетична, футболка білого кольору бавовняна), яка має пошкодження та рясно просочена речовиною бурого кольору, схожою на кров. В ході огляду трупа в проекції 9-го міжребер`я по задній пахвовій лінії виявлено фіксований предмет з дерев`яною рукояткою коричневого кольору, на спині 3 рани, 2 рани в лівій тім`яно-скроневій області, в лівій заушній області з переходом в потиличну область зліва виявлено 4 рани різнонаправлені, у верхній третині лівої вушної раковини виявлено 1 рану. Під тулубом та головою трупа на підлозі виявлено калюжу темно-бурого кольору речовини, яка схожа на кров, від якої виявлені множинні плями та бризки. В житловій кімнаті з правої сторони від входу вздовж стіни виявлено розташовані на підлозі сокира із дерев`яною рукояткою, на якій виявлені пляма з патьоками речовини бурого кольору, на залізній частині сокири у місті плоскої ділянки виявлено пляму речовини бурого кольору. Біля сокири на відстані 15 см виявлено молоток, основні частини якого роз`єднані, на металевій частині молотка по всій поверхні виявлено пляму речовини буро-червоного кольору, на дерев`яній частині молотка наявні плями речовини бурого кольору. Металеві та дерев`яні частини сокири і молотка опечатані на вилучені. На правій від входу стіні житлової кімнати у правому нижньому куті виявлено бризки речовини буро-червоного кольору, які простягаються зверху вниз з права на ліво. В кухні виявлено на столі скляний стакан прозорий, пляшка пива «Тетерів» пластикова об`ємом 1,3 літри, пачка цигарок «Прилуки», запальничка жовтого кольору, продукти харчування, чашка коричневого кольору з рідиною коричневого кольору, мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 5 imei1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 із сім-картою «Life» НОМЕР_3 , який опечатано та вилучено, також виявлено та вилучено 3 сліди папілярних узорів з поверхні стакану. З дверей шафи в коридорі та зі стіни у коридорі зроблено змиви речовини бурого кольору, які опечатано та вилучено. Також вилучено труп ОСОБА_10

(т.2 а.п.6-21)

В протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.04.2019 року, зафіксовано факт затримання 01.04.2019 о 00:15 год. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, проведення особистого обшуку затриманого та вилучення його особистих речей: светр світлого кольору з візерунками у вигляді ромбів та ліній (білого, червоного, коричневого кольорів); джинси синього кольору з ременем темного кольору; кросівки (2 шт.) чорного кольору фірми «Adidas» з шнурками помаранчевого кольору.

(т.2 а.п.22-24)

На підставі постанови прокурора від 01.04.2019 року проведено освідування підозрюваного ОСОБА_8 .. З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №748 підтверджено проведення 01.04.2019 о 04:50 год. огляду ОСОБА_8 на стан сп`яніння, встановлено діагноз гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю неускладнена, показник Alcotest 6810: 1,45%0.

У протоколі освідування особи від 01.04.2019 зафіксовано проведення в присутності понятих, захисника та спеціаліста судово-медичного експерта ОСОБА_22 , огляду ОСОБА_8 в ході якого встановлено: шкірні покрови блідо-рожевого кольору, чисті, будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено.

(т.2 а.п.25-28)

В протоколі отримання зразків для експертизи від 01.04.2019 зафіксовано відібрання у ОСОБА_8 зрізів нігтьових пластин з кожного пальця правої та лівої руки, проведеного на підставі постанови прокурора від 01.04.2019, за участю понятих, захисника, судово-медичного експерта ОСОБА_22

(т.2 а.п. 29-31)

В протоколі отримання зразків для експертизи від 05.04.2019 зафіксовано відібрання у ОСОБА_8 зразків крові, проведеного на підставі постанови прокурора від 01.04.2019, за участю понятих, захисника, старшого лаборанту відділення судово-молекулярної імунології бюро СМЕ ОСОБА_23

(т.2 а.п.39-40)

З протоколу огляду трупу від 01.04.2019 та додатку до протоколу відеозапису його проведення, зафіксовано хід і результати проведення огляду трупа ОСОБА_10 , зазначено стан його одягу, наявність всіх тілесних ушкоджень, їх опис та розташування, вилучення ножа, зрізів нігтьових пластин та одягу.

(т.2 а.п.43-48)

З протоколу огляду предмета від 17.07.2019 та додатків до нього диску з копією фотознімків, відеозапису та таблиці зображень, вбачається проведення огляду мобільного телефону марки «Xiaomi», моделі «Redmа Note 5» сіро-золотистого кольору, imei1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 та його змісту: журналу телефонних дзвінків, в якому мається інформація про з`єднання з абонентом № НОМЕР_4 (назва контакту « ОСОБА_24 ») 31.03.2019 1 вихідний дзвінок тривалістю 05:34 хв. о 22:08 год., потім 13 пропущених вхідних дзвінків, 1 вхідний тривалістю 05:25 хв. о 22:16 год., 1 вихідний без відповіді о 22:43 год., 1 вхідний виклик тривалістю 02:44 хв. о 22:48 год., 1 вихідний виклик тривалістю 04:19 хв. о 23:11 год. та ще один вихідний виклик тривалістю 01:39 хв. о 23:16 год.; - маються фотознімки із зображенням трупу потерпілого ОСОБА_10 ; - відеозапис із зображенням місця події квартири ОСОБА_8 , сокири та молотків, трупу ОСОБА_10 , яке супроводжується поясненнями ОСОБА_8 щодо вбивства сусіда ОСОБА_10 , в яких він не вказував про те, що потерпілий вчинив на нього напад.

Зазначені відомості жодним чином не підтверджують версію обвинуваченого ОСОБА_8 про самозахист.

(т.3 а.п.28-36)

Висновком судово-медичної експертизи №852 (експертиза розпочата 01.04.2019, закінчена 11.05.2019, проведена на підставі ухвали слідчого судді від 01.04.2019 провадження №1-кс/487/2632/19) встановлено, що смерть ОСОБА_10 настала внаслідок гострої крововтрати при проникаючих ножових пораненнях грудної порожнини з ушкодженням легенів, (проникаючі поранення грудної клітки з ушкодженням легенів, рідка кров у плевральних порожнинах у значній кількості (зліва 1600 мл, справа 600,0мл), порушення анатомічної цілісності легені з деструкцією вісцеральної плеври і паренхіми, поширені ділянки в легенях зі скупченням крові в альвеолах і бронхах, дрібно вогнищевий набряк, ділянки дістелектазу та емфіземи легень, ознаки дистонії судин та бронхів та розлад кровообігу внутрішніх органів у вигляді повнокров`я легень та нерівномірне кровонаповнення інших органів з переважно недокрів`ям артеріального русла серця).

При судово-медичному дослідженні трупа виявлені наступні тілесні ушкодження:

-відкритий багато уламковий перелом кісток склепіння черепу зліва, що переходить на основу черепа з наявністю крововиливів у навколишні м`які тканини волосяної частини голови, наявністю субарахноїдальних крововиливів (два) та деструкцією речовини головного мозку. Дане тілесне ушкодження могло утворитися від багаторазової дії якихось твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, що мають ребро, не задовго до настання смерті та носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень та у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають;

-синці на обличчі дані тілесні ушкодження могли утворитися від багаторазової дії тупих твердих предметів не менш ніж по одному удару в ділянку чола, ока, правої вушної раковини та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень відносно до живих осіб;

-крововиливи та рана на слизових оболонках губ дані тілесні ушкодження могли утворитися від одноразової дії твердого предмету та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

-проникаючі поранення грудної клітини справа (одне) та зліва (два) з ушкодженням тканини легенів дані тілесні ушкодження утворились від трикратної дії плаского колюче-ріжучого предмета, що має вістря, обух та відносно гостру ріжучу крайку та носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті.

Всі тілесні ушкодження були спричинені незадовго до настання смерті, прижиттєві, що підтверджується наявністю крововиливів у м`яких тканинах по ходу ушкоджень.

Ранові канали: від рани №8 справа йде дещо зверху вниз, справа на ліво і до переду з ушкодженням шкіри, міжреберних м`язів, тканини правої легені по задній поверхні, де й сліпо закінчується, загальною довжиною 20,0см; від рани №9 зліва йде дещо зверху донизу, ззаду наперед та дещо зліва на право, з ушкодженням шкіри, міжреберних м`язів, тканини легені наскрізь, загальною довжиною до 20,0см; від рани №10 зліва йде дещо зверху донизу, ззаду на перед та дещо зліва направо, з ушкодженням шкіри, міжреберних м`язів, верхнього краю 11-ого ребра та тканини легені наскрізь, загальною довжиною до 20,0 см. По ходу ранових каналів маються крововиливи у навколишні м`які тканини темно-червоного кольору, що мають чіткі межі та розповсюджуються до 1,0-2,0см в бік від пошкоджень.

Після отримання всіх тілесних ушкоджень, що були виявлені на тілі ОСОБА_10 , він самостійно пересуватися, здійснювати активні дії не міг.

При дослідженні трупу ОСОБА_10 будь-яких тілесних ушкоджень, характерних для оборони та самозахисту не виявлено.

Виходячи із розташування тілесних ушкоджень можна зробити висновок, що на момент спричинення тілесних ушкоджень взаєморозташування між потерпілим та нападником змінювалось (тілесні ушкодження розташовані по різним поверхням тіла та з різних сторін.

Малоймовірно збереження життя потерпілого в разі надання кваліфікованої медичної допомоги, враховуючи тяжкість, кількість та об`єм ушкоджень.

При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_10 етиловий спирт виявлений в концентрації 5,81%о, що зазвичай відповідає умовно летальному ступеню алкогольного сп`яніння у живих осіб.

При судово-медичному дослідженні зразка крові встановлено: кров ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Ступень наявності трупних явищ свідчить про те, що з моменту смерті і до моменту дослідження трупу пройшло близько 2-2,5 діб.

(т.2 а.п.51-59)

Цим висновком та даними протоколу освідування ОСОБА_8 підтверджено ті обставини, що як у потерпілого ОСОБА_10 будь-яких тілесних ушкоджень, характерних для оборони та самозахисту, не виявлено, так і обвинуваченого ОСОБА_8 будь-яких тілесних ушкоджень, не виявлено, які б свідчили про наявність обставин для самозахисту, і ці докази жодним чином не підтверджують версію сторони захисту про те, що ОСОБА_8 захищався від посягання з боку потерпілого ОСОБА_10 ..

Відповідно до висновку експерта №189-і від 05.04.2019 (експертиза призначена ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.04.2019 провадження №1-кс/487/2664/19) кров ОСОБА_8 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО.

(т.2 а.п.62-63)

Висновком судово-медичної цитологічної експертизи №35/Ц від 24.04.2019 (експертиза призначена ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.04.2019 провадження №1-кс/487/2796/19) встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО.

Кров ОСОБА_8 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО.

На клинку ножа, наданого на експертизу, знайдена кров особи чоловічої генетичної статі групи А з ізогемаглютиніном анти-В (об.1), походження якої не виключається від потерпілого ОСОБА_10 , а від підозрюваного ОСОБА_8 виключається по ізосерологічній системі АВО.

На руків`ї ножа знайдена кров людини (об.2). При серологічному дослідженні виявлений антиген А системи АВО, походження якої не виключається від потерпілого ОСОБА_10 , а від підозрюваного ОСОБА_8 виключається по ізосерологічній системі АВО.

(т.2 а.п. 66-69)

Висновком судово-медичної імунологічної експертизи №278-і від 14.05.2019 (експертиза призначена ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.05.2019 провадження №1-кс/487/3535/19) встановлено, що кров ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_8 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО.

На трусах, шортах, фуфайці, куртці, представлених на експертизу знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлений антиген А, в об.№6 (фуфайка) і в об.№8,9 (куртка) разом з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Походження крові не виключається від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В, у тому числі ОСОБА_10 , і виключається від ОСОБА_8

(т.2 а.п.72-76)

Висновками цих експертиз підтверджено ту обставину, що ОСОБА_8 наніс декілька ударів ножем потерпілому ОСОБА_10 , на клинку та руків`ї якого виявлено кров остатнього.

Висновком судово-медичної криміналістичної експертизи №79-МК від 21.06.2019 (експертиза призначена ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.06.2019 провадження №1-кс/487/4808/19) встановлено, що на куртці чоловічій: - два колото-різаних ушкодження, які могли утворитися від дії плаского колюче-ріжучого предмета типа клинка-ножа, що має обух, вістря, лезо; - на фуфайці: три колото-різаних ушкодження, які могли утворитися від дії плаского колюче-ріжучого предмета типа клинка-ножа, що має обух, вістря, лезо. Не виключається можливість утворення ушкодження на куртці та фуфайці потерпілого ОСОБА_10 від дії клинка ножа, представленого на експертизу.

(т.2 а.п.93-100)

Висновком криміналістичної експертизи №295 від 18.07.2019 (експертиза призначена ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.07.2019 провадження №1-кс/487/5226/19) встановлено, що ніж, вилучений під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , до холодної зброї не належить. (т.2 а.п. 103-105)

Висновком судово-медичної криміналістичної експертизи №94-МК від 15.07.2019 (експертиза призначена ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.07.2019 провадження №1-кс/487/5514/19) підтверджено, що на наданому на дослідження клапоті шкіри з голови від трупа ОСОБА_10 виявлено : - три ушкодження, які є забитими ранами та могли утворитися від численної ударної дії якихось твердих предметів, з обмеженою контактуючою поверхнею, що мають ребро. Не виключається можливість утворення на клапоті шкіри з голови від трупа ОСОБА_10 від дії сокири та молотка, наданими на експертизу.

(т.2 а.п.108-113)

Висновком судово-медичної криміналістичної експертизи №78-МК від 21.06.2019 (експертиза призначена ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.06.2019 провадження №1-кс/487/4809/19) встановлено, що на клапоті шкіри №1 зі спини потерпілого ОСОБА_10 наявні два ушкодження, які є колото-різаними та утворились від двократної дії плаского колюче-ріжучого предмета, що має вістря, обух, та відносно гостру ріжучу крайку; на клапоті шкіри №2 зі спини потерпілого ОСОБА_25 одне ушкодження, яке є колото-різаним та утворилось від дії плаского колюче-ріжучого предмета, що має вістря, обух та відносно гостру ріжучу крайку. Не виключається можливість утворення ушкодження на клапотях шкіри потерпілого ОСОБА_10 від дії клинка-ножа, наданого на експертизу.

(т.2 а.п.122-126)

Зазначеними вище висновками судово-медичних криміналістичних експертиз встановлено, що на куртці та фуфайці потерпілого ОСОБА_10 виявлені три колото-різаних ушкодження, від дії клинка ножа, представленого на експертизу; на клапоті шкіри зі спини потерпілого ОСОБА_10 виявлено три ушкодження, які є колото-різаними, та могли утворитися від дії клинка-ножа, наданого на експертизу; на клапоті шкіри з голови від трупа ОСОБА_10 виявлено три ушкодження, які є забитими ранами, та могли утворитися від дії сокири та молотка, наданими на експертизу.

Цими висновками підтверджуються ті обставини, що ОСОБА_8 , крім трьох ударів ножем, наніс декілька ударів обухом сокири та робочою частиною молотка по голові потерпілому ОСОБА_10 , якими спростовуються твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не наносив ударів сокирою та молотком по голові ОСОБА_10 ..

Висновком молекулярно-генетичної експертизи №373 від 02.07.2019 (експертиза призначена ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.04.2019 провадження №1-кс/487/3160/19) встановлено, що генетичні ознаки зразка крові потерпілого ОСОБА_10 (об`єкт №1), які наведено в таблиці результатів дослідження; - Генетичні ознаки зразка крові підозрюваного ОСОБА_8 (об`єкт №2), які наведено в таблиці результатів дослідження; - У змиві РБК з дверей шафи в коридорі (об`єкт №4), на робочій частині сокири (об`єкт №7), з поверхні руків`я від молотка (об`єкт №9) та на робочій частині від молотка (об`єкт №12) виявлено кров людини, клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження; - на поверхні руків`я від молотка (об`єкт №10) виявлено клітини з ядрами без домішки крові та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними та для ідентифікації не придатні; - у змиві зі стіни при вході (об`єкт №3), на руків`ї сокири (об`єкт №5), на поверхні робочої частини від молотка (об`єкт №11) виявлено кров людини, поодинокі клітини з ядрами, генетичні ознаки яких не встановлено у зв`язку з недостатньою кількістю та /або деградацією біологічного матеріалу; - на поверхні руків`я сокири (об`єкт №6) та на поверхні робочої частини сокири (об`єкт №8) виявлено поодинокі клітини з ядрами без домішок крові, генетичні ознаки яких не встановлено у зв`язку з недостатньою кількістю та /або деградацією біологічного матеріалу.

Генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами виявлених у змиві РБК з дверей шафи в коридорі (об`єкт №4), на робочій часині сокири (об`єкт №7) збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_10 (об`єкт №1) і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові підозрюваного ОСОБА_8 (об`єкт №2). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові потерпілого ОСОБА_10 (об`єкт №1) та в об`єктах №№4,7 складає 1,14х10-23. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах зустрічається не частіше ніж у 1 з 8,74х1022 осіб. Походження генетичних ознак слідів крові та клітин з ядрами виявлених у змиві РБК з дверей шафи в коридорі (об`єкт №4), на робочій частині сокири (об`єкт №7) від підозрюваного ОСОБА_8 (об`єкт №2) виключається. Генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами, виявлених на поверхні руків`я від молотка (об`єкт №9) та на робочій частині від молотка (об`єкт №12) є змішаними та можуть бути придатними для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки, що домінують серед змішаних генетичних ознак слідів крові та клітин з ядрами, в об`єктах №№9,12, а саме на поверхні руків`я від молотка та на робочій частині від молотка, збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками крові потерпілого ОСОБА_26 (об`єкт №1) і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові підозрюваного ОСОБА_8 (об`єкт №2). Походження домінуючих генетичних ознак слідів крові та клітин з ядрами виявлених на поверхні руків`я від молотка (об`єкт №9) та на робочій поверхні від молотка (об`єкт №12) від підозрюваного ОСОБА_8 (об`єкт №2) виключається.

(т.2 а.п.131-152)

Висновком молекулярно-генетичної експертизи №374 від 16.07.2019 (експертиза призначена ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.07.2019 провадження №1-кс/487/5674/19) встановлено, що у піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з правої та лівої руки ОСОБА_10 (об`єкти №№1,2) виявлено клітини з ядрами з домішкою крові та встановлено їх генетичні ознаки, які наведені в таблиці результатів дослідження; - у піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з правої та лівої руки ОСОБА_8 (об`єкти №№3,4) виявлено клітини з ядрами без домішки крові та встановлено їх генетичні ознаки, які наведені в таблиці результатів дослідження; - генетичні ознаки клітин з домішкою крові, виявлених у піднігтьовому вмісті нігтьових зразків з правої та лівої руки ОСОБА_10 (об`єкти №№1,2), збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_8 ; - походження генетичних ознак клітин з домішкою крові, виявлених у піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з правої та лівої руки ОСОБА_10 , від ОСОБА_8 виключається; - генетичні ознаки клітин без домішок крові, виявлених у піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з правої та лівої руки ОСОБА_8 (об`єкти №№3,4), збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_8 і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 ; - походження генетичних ознак клітин без домішки крові, виявлених у піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з правої та лівої руки ОСОБА_8 , від ОСОБА_10 виключається.

(т.2 а.п. 159-176)

Висновком молекулярно-генетичної експертизи №372 від 24.07.2019 (експертиза призначена ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.04.2019 провадження №1-кс/487/2939/19) підтверджено, що на светрі (об`єкти №№1,2,3,4), джинсах (об`єкти №№6,7,8,9,10,11), правому кросівку (об`єкти №№14,15), лівому кросівку (об`єкти №№16,17) виявлено клітини з ядрами з домішкою крові та на светрі (об`єкт №5) виявлено клітини з ядрами без домішок крові та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження.

На джинсах (об`єкт №13) виявлено клітини з ядрами без домішку крові та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними та для ідентифікації не придатні. Генетичні ознаки поодиноких клітин з ядрами без домішку крові, виявлених на джинсах, (об`єкт №12) не встановлено у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу. Генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою крові, виявлених на светрі (об`єкти №№1,2,3,4), джинсах (об`єкти №№6,7,8,9,10,11), правому кросівку (об`єкти №№14,15), лівому кросівку (об`єкти №№16,17), збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_10 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові підозрюваного ОСОБА_8 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові потерпілого ОСОБА_10 та в об`єктах №№1, 2, 3, 4, 6, 7, 9, 10, 11, 14, 15, 16, 17 складає 1,14х10-23. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 8,74х1022 осіб. Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові потерпілого ОСОБА_10 та в об`єкті №8 складає 6,67х10-22. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1,5х1021 осіб. Походження генетичних ознак клітин з ядрами з домішкою крові, виявлених на светрі (об`єкти №№1,2,3,4), джинсах (об`єкти №№6,7,8,9,10,11), правому кросівку (об`єкти №№14,15), лівому кросівку (об`єкти №№16,17) від підозрюваного ОСОБА_8 виключається. Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішку крові, виявлених на светрі (об`єкти №5), збігаються з генетичними ознаками зразка крові підозрюваного ОСОБА_8 та не збігаються з зразком крові ОСОБА_10 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_8 та в об`єкті №5 складає 2,69х10-23. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 3,71х1022 осіб. Походження генетичних ознак клітин з ядрами без домішку крові, виявлених на светрі (об`єкт №5), від потерпілого ОСОБА_10 виключається.

(т.3 а.п.5-18)

Висновками молекулярно-генетичних експертиз встановлено, що на руків`ях та робочих частинах сокири та молотка (знаряддях злочину), на дверях шафи в коридорі, на стіні при вході в квартирі, де мешкає ОСОБА_8 , а також на його одягу - светрі, джинсах, взутті - кросівках, виявлено кров людини, клітини з ядрами з домішкою крові, які походять від потерпілого ОСОБА_10 ..

Цими висновками підтверджено ті обставини, що ОСОБА_8 , крім трьох ударів ножем, також наніс декілька ударів обухом сокири та робочою частиною молотка по голові потерпілому ОСОБА_10 , на яких виявлено кров останнього, якими спростовуються твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не наносив удари сокирою та молотком по голові ОСОБА_10 ..

Сам по собі факт не виявлення на голові потерпілого слідів забарвлення, характерного для наявності мікрочасток заліза, на що посилається захисник, не спростовують висновки суду про застосування ОСОБА_8 знарядь вчинення злочину ножа, сокири та молотка, під час вчинення вбивства ОСОБА_10 ..

Висновком криміналістичної експертизи №300 від 22.07.2019 (експертиза призначена ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.07.2019 провадження №1-кс/487/5527/19) встановлено, що надані на дослідження дерев`яна рукоятка від молотка, металева частина від молотка, сокира, не належать до холодної зброї. (т.3 а.п.23-27)

Будь-яких сумнівів в обґрунтованості висновків указаних вище експертиз не має, вони базуються на дослідженні даних, що були отримані під час досудового розслідування, яким судом дано належну оцінку.

Висновки зазначених вище експертизи не є суперечливими та узгоджуються з показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 про нанесення ним трьох ударів ножем потерпілому, даними протоколу огляду місця події, протоколу огляду трупу, протоколу освідування ОСОБА_8 , протоколу огляду предмета щодо місця вчинення злочину, способу вбивства і застосованих знарядь злочину ножа, сокири, молотка, локалізації та механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_10 , від яких настала його смерть, а саме від проникаючих ножових пораненнях грудної порожнини з ушкодженням легенів, та підтверджують той факт, що ОСОБА_8 під час сварки умисно наніс три удари ножем в область спини потерпілого, а саме в область грудної клітки один справа та два зліва, тобто в місце розташування життєво-важливих органів, з метою позбавлення життя ОСОБА_10 .

Вирішуючи питання про спрямованість умислу ОСОБА_8 під час його дій стосовно ОСОБА_10 , суд виходив із конкретних обставин справи, що він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході свари, яка виникла раптово на ґрунті особистих неприязних стосунків, обрав знаряддя злочину ніж, сокиру, молоток, і усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання смерті потерпілого, умисно наніс три удари ножем в область спини потерпілого, а саме в область грудної клітки один справа та два зліва, тобто в місце розташування життєво-важливих органів людини. Продовжуючи реалізацію свого умислу, ОСОБА_8 , з метою довести свій умисел до кінця та впевнитися у настанні смерті ОСОБА_10 , наніс обухом сокири та робочою частиною молотка чисельні удари в задню область голови ОСОБА_10 .. Але саме від проникаючих ножових пораненнях грудної порожнини з ушкодженням легенів, настала смерть ОСОБА_10 , що свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_8 діяв з прямим умислом на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_10 ..

Характер виявлених на трупі ОСОБА_10 тілесних ушкоджень в області грудної клітини та голови, їх локалізація та механізм утворення, спосіб і знаряддя злочину застосування ножа, сокири, молотка, кількість ударів ножем в область життєво важливих органів грудної клітини та голови, а також ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_8 цілеспрямовано наніс чисельні удари ножем в область грудної клітки, тобто в місце розташування життєво-важливих органів людини, свої дії припинив лише тоді, коли переконався, що настала смерть ОСОБА_10 .. Така поведінка обвинуваченого ОСОБА_8 переконливо свідчить про те, що його метою було вбивство ОСОБА_10 .
Саме локалізація ран в області грудної клітини та їх загальна довжина до 20 см, свідчать про нанесення ударів ножем зі значною силою, що підтверджує висновок суду про направленість умислу ОСОБА_8 на вбивство потерпілого.

Наведені вище докази узгоджуються між собою щодо фактичних обставин учинення ОСОБА_8 злочину, а тому суду не було підстав ставити під сумнів їх належність, допустимість, достовірність і достатність, які в своїй сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину, які обґрунтовано взято судом до уваги при ухваленні судового рішення.

Врахувавши всі обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_8 про відсутність у нього умислу на вбивство потерпілого, а також його версії захисту про те, що він захищався від посягання з боку потерпілого, і обґрунтовано не прийняв їх до уваги, оскільки вони суперечать фактичним обставинам кримінального провадження та спростовуються дослідженими у справі доказами.

Показання обвинуваченого ОСОБА_8 , надані в судовому засіданні, та аналогічні доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що потерпілий ОСОБА_10 замахувався сокирою на ОСОБА_8 і той був змушений схопити ніж для самозахисту, взагалі нічим не підтверджуються.

Будь-яких даних, які б переконливо свідчили про те, що обвинувачений ОСОБА_8 діяв в межах необхідної оборони з метою захисту від суспільно небезпечного посягання з боку потерпілого ОСОБА_10 , під час апеляційного розгляду не виявлено, а тому доводи сторони захисту з цього приводу не знайшли свого підтвердження.

Суд правильно розцінив зазначену версію сторони захисту, як намагання ОСОБА_8 уникнути кримінальної відповідальності за вчинений особливо тяжкий злочин.
Оцінивши зібрані у справі докази в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, провівши в повному обсязі судовий розгляд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідків та дослідивши запропоновані докази, перевіривши позицію захисту обвинуваченого, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,з яким погоджується і колегія суддів.

Отже, викладені в апеляційній скарзі сторони захисту доводи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та недоведеність винуватості ОСОБА_8 , є такими, що не відповідають дійсності.

Необґрунтованими є доводи апелянта про однобічність та неповноту судового розгляду, оскільки перевіркою матеріалів провадження не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи упередженість дослідження судом обставин, що могли мати істотне значення для правильного вирішення справи. Як під час досудового розслідування, так і судового розгляду були встановлені і досліджені всі обстави, з`ясування яких мало істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, перевірялася позиція захисту обвинуваченого про його невинуватість шляхом допиту потерпілої, свідків, показання яких мають значення для висновків суду, дослідження даних протоколів слідчих дій, висновків експертиз, яким дано належну оцінку у вироку.
Крім того, після з`ясування обставин та перевірки їх доказами, клопотань щодо необхідності з`ясування інших невстановлених досудовим розслідуванням обставин вчинення злочину, а також про доповнення судового розгляду, сторона захисту не заявляла.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину як на досудовому розслідуванні, так і судовому розгляді, зокрема й права обвинуваченого на захист при збиранні, дослідженні та оцінці доказів, розгляді клопотань, як на це вказує захисник, які б могли істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, та перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення щодо ОСОБА_8 , під час апеляційного розгляду не виявлено. Докази у кримінальному провадженні зібрані та досліджені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

У зв`язку з чим, підстав для скасування вироку та ухвалення нового виправдувального вироку, як про це ставить питання захисник в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Що ж до доводів прокурора про м`якість призначеного ОСОБА_8 покарання, то колегія суддів виходить з такого.

Виходячи з положень ст.65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні покарання дотримався вимог ст.50, 65 КК України щодо його необхідності, достатності і справедливості. Підстав вважати, що призначене покарання є м`яким, як про це стверджує прокурор, не має.

Призначаючи ОСОБА_8 вид та міру покарання, суд першої інстанції з дотриманням вимог ст.50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, його наслідки, дані про його особу, що він за місцем проживання характеризується негативно, як особа помічена у зловживанні спиртними напоями, яка підтримує відносини з особами схильними до вчинення правопорушень, протягом 2018-2019 років неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, раніше судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працює, перебуває на обліку в наркологічному диспансері з діагнозом: РПП внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за висновком судово-психіатричної експертизи є осудним, обставину, що обтяжує покарання, - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, і з урахуванням цих конкретних обставин суд обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_8 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства та правильно призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років в межах санкції ч.1 ст.115 КК України, яке за своїм видом та розміром, на думку колегії суддів, є справедливим, пропорційним, співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого злочину, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Прокурором не наведено переконливих мотивів про недостатність призначеного судом покарання для виправлення ОСОБА_8 та забезпечення реалізації мети покарання.

З огляду на викладене вище, підстав для призначення більш суворого покарання, як про це ставить питання прокурор, колегія суддів не знаходить.

Не заслуговують на увагу доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та необхідність призначення остаточного покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України (сукупністю злочинів), виходячи з такого.

Положеннями ч.3 ст.72 КК України перебачено, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Відсутність у резолютивній частині вироку посилання суду на положення ч.4 ст. 70 КК України за наявності належного обґрунтування висновку щодо наявності підстав для самостійного виконання попереднього вироку, не свідчить про те, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Як випливає зі змісту мотивувальної частини вироку, суд, вказуючи на необхідність самостійного виконання вироків щодо ОСОБА_8 навів обґрунтування такого рішення.

Суд правильно зазначив, що на підставі ч.3 ст.72 КК України вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.04.2020 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн, необхідно виконувати самостійно, а відтак фактично правильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, виклав резолютивну частину вироку чітко і зрозуміло, що не викликає труднощів у її розумінні та у виконанні вироку.

Така позиція суду з питань застосування згаданої норми матеріального права є обґрунтованою, а доводи в апеляційній скарзі прокурора про протилежне не можна визнати прийнятними.

Підстав для ухвалення судом апеляційної інстанції нового вироку, як на тому наполягає прокурор, колегія суддів у відповідності до приписів ст.420 КПК України не вбачає.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які можуть бути підставами для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Виходячи з наведеного, апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора слід залишити без задоволення, а вирок без зміни.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора залишити без задоволення, а вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2020 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3