КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3319/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 травня 2021 року,
за участю:
представника власника майна ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.05.2021 року задоволено клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо кіберзлочинності управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно та накладено арешт на автомобіль ВМW X5 білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , код VIN: НОМЕР_2 , який використовує ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та власником якого є ОСОБА_6 , шляхом позбавлення права власника та інших осіб відчуження, розпорядження ним.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_7 подав в інтересах власника майна ОСОБА_6 апеляційну скаргу, у якій просив ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.05.2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001097 відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, представник власника майна зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, такою, що не відповідає вимогам КПК України у зв`язку із неповнотою судового розгляду та невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Щодо строку на апеляційне оскарження, представник зазначає, що апеляційна скарга подана у строк, враховуючи положення ч. 7 ст. 115 КПК України, а також той факт, що 10.05.2021 року є неробочим днем. (Апеляційна скарга подана 11.05.2021 року).

В судове засідання у справі прокурор не з`явився та подав клопотання, у якому заперечував проти задоволення апеляційної скарги представника власника майна та просив здійснювати розгляд без його участі. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Враховуючи, що останнім днем на апеляційне оскарження є вихідним день (10.05.2021 року), а апеляційну скаргу було направлено 11.05.2021 року засобами поштового зв`язку, що підтверджується відтиском печатки на конверті, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не пропущено, у зв`язку з чим такий строк не підлягає поновленню.
Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001097 від 09.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КПК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що група осіб у складі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 створила мережу шахрайських центрів у різних регіонах України: м. Київ та м. Дніпро, де за допомогою комп`ютерної техніки та програм несанкціоновано втручаються в роботу електронно-обчислювальних машин, що призводить до витоку інформації та в подальшому за допомогою шахрайських дій привласнюють кошти громадян України, так і громадян інших країн, використовуючи SIP-телефонію, дзвонять клієнтам банків та представляючись співробітниками служби безпеки вказаних банків, шахрайським шляхом отримують дані платіжних карт, знімають певну суму коштів з рахунків та в подальшому виводять на підконтрольні їм рахунки. Приблизна сума коштів, яку отримують центри від вказаної протиправної діяльності складає 30-50 тисяч доларів США на місяць.

Вказані особи здійснюють свою діяльність приховано, вдаються до конспіративних методів, часто змінюють номери мобільних телефонів, адреси розташування офісів.

Орган досудового розслідування зазначає, що згідно інформації ДЗНД СБ України, яка надійшла за результатами виконання доручення ГСУ НП України та за результатом допиту свідка, до числа керівників та організаторів групи осіб, діяльність яких направлена на шахрайське заволодіння грошовими коштами, відноситься ОСОБА_9 , зокрема, котрий є керівником та організатором діяльності офісу, який знаходиться у м. Київ, та ОСОБА_6 , зокрема, котра є адміністратором офісу, який знаходиться у м. Київ. Зазначено, що ОСОБА_9 пересувається на автомобілі ВMW, державний номерний знак НОМЕР_1 (власником є ОСОБА_6 )

Автомобіль використовує у протиправній діяльності, зберігає в ньому та перевозить предмети злочинної діяльності, проводить у ньому зустрічі та спілкування зі спільниками, працівниками офісів, котрі здійснюють протиправну діяльність, перевозить грошові кошти здобуті злочинним шляхом, а отже автомобіль можна відносити до знаряддя вчинення злочину.

Відповідно до реєстраційної картки на транспортний засіб АМТ (МВС) України, право власності на автомобіль марки BMW X5 білого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , код: НОМЕР_2 , зареєстровано на ОСОБА_6

11.03.2021 року на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 22.02.2021 року проведено обшук автомобілю BMW X5 білого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , код: НОМЕР_2 , в ході якого вказаний автомобіль було вилучено.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.02.2021 року надано дозвіл на вилучення автомобіля BMW X5 білого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , код: НОМЕР_2 .

16.03.2021 року прокурор відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо кіберзлочинності управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.05.2021 року задоволено клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо кіберзлочинності управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно та накладено арешт на автомобіль ВМW X5 білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , код VIN: НОМЕР_2 , який використовує ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та власником якого є ОСОБА_6 , шляхом позбавлення права власника та інших осіб відчуження, розпорядження ним.

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, виходив з наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення його збереження як речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.
З таким рішення слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на вищевказаний транспортний засіб, оскільки він в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

Проте, наведені прокурором у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як саме клопотання не є доказом будь-яких обставин.
Таким чином, відповідно до матеріалів провадження, прокурор, звернувшись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження його як речового доказу, долучив до матеріалів провадження постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_13 про визнання, приєднання до кримінального провадження речових доказів від 12.03.2021 року, відповідно до якої майно, на яке просить накласти арешт прокурор, а саме автомобіль ВМW X5 білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , код VIN: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001097 від 12.03.2021 року, шляхом винесення про це постанови, в якій зазначено підстави для визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України.
Також, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси ОСОБА_6 з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештованим майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою накладення арешту у поданому клопотанні прокурор зазначив забезпечення збереження речових доказів.

Колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК Українипо суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, всупереч доводам представника, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Інші доводи представника не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено, тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 травня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо кіберзлочинності управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно та накладено арешт на автомобіль ВМW X5 білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , код VIN: НОМЕР_2 , який використовує ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та власником якого є ОСОБА_6 , шляхом позбавлення права власника та інших осіб відчуження, розпорядження ним, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3