Справа № 172/1086/20
Провадження № 1-кп/172/144/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2021 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за
№ 0000285 від 19.10.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в сел. Васильківка Дніпропетровської області, навчається у 8 класі Васильківського НВК № 3, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В

18 жовтня 2020 року близько 21:30 год. неповнолітній ОСОБА_4 , скориставшись безконтрольністю з боку матері ОСОБА_5 , перебуваючи на території центрального парку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , побачив раніше маловідомого йому чоловіка, жителя сел. Васильківка Дніпропетровської області, а саме ОСОБА_7 та в цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на умисне відкрите викрадення чужого майна.
ОСОБА_4 , перебуваючи в тому самому місці, в той самий час, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, підійшов до ОСОБА_7 та діючи без застосування фізичної сили шляхом ривка, різко вирвав з рук ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8A» вартістю 2560,00 грн.

В подальшому ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину, у скоєному розкаявся та відмовився від дачі показань, повністю підтвердив фактичні обставини, викладені у обвинувальному акті.
Сторони у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим.
Судом роз`яснені наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення їх можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння цих обставин та добровільність їх позиції.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, повністю знайшла своє підтвердження в ході судового засідання, а його умисні дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, є неповнолітнім, раніше не судимий, за місцем проживання характерихується посередньо, має негативні характеристики з місця навчання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, навчається у 8-му класі Васильківської НВК № 3, має задовільні умови проживання та виховання, а також висновки, викладені у досудовій доповіді.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
З урахуванням обставин справи, думки прокурора, потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання, характеристики особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції статті КК України за якою ОСОБА_4 визнаний винним у виді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження скоєння ним нових злочинів.
При цьому суд не вбачає можливості звільнення обвинуваченого від відповідальності із застосуванням заходів виховного характеру зважаючи на зухвалість вчинення злочину, схильність обвинуваченого до девіантної поведінки та слабкий виховний вплив батьків на дитину.
Разом з тим, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого суд вважає, що він може виправитись без реального відбування покарання, а тому його може бути звільнено від відбування покарання з випробовуванням.
На досудовому розслідуванні проведено судово-товарознавчу експертизу, витрату за яку підлягають стягненню з обвинуваченого. Цивільний позов потерпілим у справі не заявлено. Питання щодо долі речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням, визначивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, вид якої буде визначено органом пробації.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8A» 3/32GB, що мав ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 повернути за належністю потерпілому ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 100,00 грн. (висновок експерта № 01/10 від 20.10.2020 року).
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1