Дата документу 23.04.2021 Справа № 554/3667/21
Провадження № 1-кс/554/7194/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції №2 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000212 від 21.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави з клопотанням, погодженим з прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у якому просив: накласти арешт на автомобіль ЗАЗ-965, 1966 року випуску, д/н НОМЕР_1 , що на підставі свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_5 , від імені якого діє ОСОБА_6 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання, користування та проведення будь-яких інших дій в т.ч. ремонтних робіт; визначити місце зберігання вилученого транспортного засобу майданчик для зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Полтавській області в с. Розсошенці Полтавського району, вул. Кременчуцька, 2-в.

Підставами для арешту майна дізнавач вказує, що 20.04.2021 р. до ВП № 2 Полтавського РУП надійшло повідомлення головного судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_7 про те, що в результаті дослідження ідентифікаційних номерних позначень та супроводжуючих документів автомобіля ЗАЗ-965, встановлено факт зміни номерних позначень ТЗ.

21.04.2021 р. сектором дізнання відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відомості про вказаний кримінальний проступок внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000212з попередньою правовою кваліфікацією за ст. 290 КК України.

В ході розслідування кримінального провадження встановлено, що 20.04.2021 р. до відділу поліції № 2 Полтавського РУП надійшло повідомлення головного судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_7 про те, що в результаті дослідження ідентифікаційних номерних позначень та супроводжуючих документів автомобіля ЗАЗ-965, 1966 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, що на підставі свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_5 , від імені якого діє ОСОБА_6 , встановлено що ідентифікаційне номерне позначення кузова та шасі вказаного автомобіля піддавалось зміні не в умовах заводу-виробника шляхом переустановки номерної деталі з номерним позначенням кузова « НОМЕР_2 » та шасі « НОМЕР_3 », а також номерне позначення двигуна вказаного автомобіля піддавалось зміні не в умовах заводу-виробника шляхом видалення первинного номерного позначення та подальшим кустарним нанесенням номерного позначення « НОМЕР_4 ».

Під час проведення огляду місця події автомобіль ЗАЗ-965, 1966 року випуску, д/н НОМЕР_1 , було вилучено та поміщено на майданчик зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Полтавській області в с. Розсошенці Полтавського р-ну.

Згідно ст.ст. 168, 237 КПК України вилучений автомобіль ЗАЗ-965, д/н НОМЕР_1 , є тимчасово вилученим майном, на яке у відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що автомобіль ЗАЗ-965, 1966 року випуску, д/н НОМЕР_1 , що на підставі свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_5 , від імені якого діє ОСОБА_6 , є предметом, що зберіг на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, слідчий вважає за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище зазначеного кримінального правопорушення, та у зв`язку з необхідністю проведення криміналістичних експертиз та інших слідчих дій, є потреба накладення арешту на автомобіль ЗАЗ-965, 1966 року випуску, д/н НОМЕР_1 , що на підставі свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_5 , від імені якого діє ОСОБА_6 .

В судове засідання дізнавач та прокурор не з`явились, дізнавач надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти накладення арешту не заперечувала, просила повернути автомобіль на відповідальне зберігання без позбавлення права користування.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Встановлено, що 21.04.2021 р. сектором дізнання відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відомості про вказаний кримінальний проступок внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000212з попередньою правовою кваліфікацією за ст. 290 КК України.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2ст. 170 КПК Україниарешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цьогоКодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.2ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другоїстатті 170 цього Кодексу).

Згідно ч.11ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першоїстатті 170 цього Кодексу(ч. 1ст. 173 КПК України).

Дізнавачем доведено, що вищевказаний автомобіль ЗАЗ-965, 1966 року випуску, д/н НОМЕР_1 вилучений під час огляду місця події від 20.04.2021 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст.98 КПК України.

Вилучене, відповідно до протоколу огляду місця події від 20.04.2021 року, майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1ст.173 КПК Українислідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1ст.170 КПК України.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як вбачається з матеріалів клопотання, автомобіль ЗАЗ-965, 1966 року випуску, д/н НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_5 , від імені якого діє ОСОБА_6 .

Враховуючи, що володілець автомобіля не чинить перешкод слідству на стадії досудовому розслідування, суд вважає за необхідне зобов`язати дізнавача повернути автомобіль марки ЗАЗ-965, 1966 року випуску, д/н НОМЕР_1 на відповідальне зберігання ОСОБА_6 до прийняття рішення по суті, зобов`язавши у разі необхідності надавати його у розпорядження слідчих органів.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2,7,132,98,167,170-173,309,372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції №2 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000212 від 21.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль ЗАЗ-965, 1966 року випуску, д/н НОМЕР_1 , що на підставі свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_5 , від імені якого діє ОСОБА_6 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання, та проведення будь-яких дій в т.ч. ремонтних робіт, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Автомобіль ЗАЗ-965, 1966 року випуску, д/н НОМЕР_1 , передати на зберігання ОСОБА_6 з правом користування, та зобов`язати ОСОБА_6 надавати автомобіль на вимогу слідчих органів для проведення слідчих дій.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1