ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1296/21
Провадження 1-кс/483/293/2021
У Х В А Л А
Іменем України
04 серпня 2021 року м. Очаків
Слідчий суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчої ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчої СВ ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И Л А :

Слідча СВ ВП № 7 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївській області з клопотанням, погодженим з прокурором Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури, про арешт майна.

Своє клопотання обґрунтувала тим, що нею здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000205 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кримінального кодексу України, вчиненого за наступних обставин.

03 серпня 2021 до ЧЧ ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що 03 серпня 2021 року приблизно о 19 год. 53 хв. місцевий мешканець с. Парутине Очаківського району Миколаївської області ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , вчинив розпусні дії відносно її малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час досудового розслідування опитано заявницю ОСОБА_5 , яка пояснила, що 03 серпня 2021 року ввечері вона перебувала за місцем свого проживання, а її малолітня донька ОСОБА_8 гралася на вулиці з подружками. В той час додому прибігла онука заявниці ОСОБА_9 і повідомила, що донька ОСОБА_8 на вулиці плаче. Вона направилася до своєї доньки та, поспілкувавшись із нею, з`ясувала, що коли ОСОБА_8 гралася на вулиці, підійшов невідомий чоловік, завів її у кущі та попросив поцілувати його в губи, на що дівчинка відмовилася, потім чоловік намагався відтягнути резинку її легінсів та дівчинка убрала його руки та, злякавшись, побігла до подружок та розплакалася. Після цього заявниця одразу зателефонувала на лінію «102».
Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що невідомий чоловік, на якого вказала малолітня ОСОБА_10 , місцевий мешканець ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає в АДРЕСА_2 .
В ході досудового розслідування отримано заяву від ОСОБА_11 про добровільну видачу мобільного телефону марки «Smartex» чорного кольору в робочому стані, який було вилучено та упаковано в спецпакет № 6.
04 серпня 2021 слідчим винесено постанову про визнання мобільного телефону марки «Smartex» чорного кольору речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження.
Посилаючись на те, що виданий мобільний телефон визнано речовим доказом, з метою його збереження та проведення подальших слідчих дій, слідча просила накласти арешт на вказане майно шляхом заборони розпорядження та використання.

Слідча в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, проти задоволення клопотання не заперечує.

Заслухавши доводи слідчої, дослідивши долучені до клопотання документи, слідчий суддя дійшла наступного.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000205 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кримінального кодексу України, вчиненого за наступних обставин.
04 серпня 2021 року ОСОБА_11 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Smartex» чорного кольору, який 04 серпня 2021 року постановою слідчої визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000205.

Розглядаючи в порядку ст.ст. 170-173 КПК України клопотання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
В розумінні ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Обґрунтовуючи заявлене клопотання, слідча посилається на те, що вилучений добровільно виданий мобільний телефон є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчою доведено існування ризиків, визначених у абзаці другому ч. 1 ст. 170 КПК України та достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, а також обґрунтовано мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, а також того, що слідчою під час розгляду клопотання доведено необхідність збереження речового доказу шляхом заборони відчуження, розпорядження та використання, слідчий суддя дійшла висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-174, 372, 376 КПК України,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання слідчої СВ ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон марки «Smartex» чорного кольору, який належить ОСОБА_11 , шляхом встановлення заборони розпорядження та користування ним з метою збереження як речового доказу у кримінальному провадженні № 0000205.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя: