Справа № 751/7294/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/172/21
Категорія - ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0005171 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 грудня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка та жителька АДРЕСА_1 , незаміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, освіта середня, працює прибиральницею в кафе «Океан» м. Чернігів, раніше судима 20.08.2020 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік,

засуджена за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Згідно ч.1 ст.71 КК України, до покарання за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.08.2020 року й остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 7 (сім) місяців.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки та покладено на неї обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Питання про речові докази вирішено у порядку ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 25 серпня 2020 року, близько 19 год. 40 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «АТБ», що розташований у м. Чернігові, вул. Ринкова, 10, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрала 4 пачки вершкового масла «Ферма», загальною вартістю 347,20 грн.; батон нарізний, вартістю 20,30 грн.; пляшку соняшникової олії «Олейна», вартістю 30,90 грн., чим спричинила ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 398 грн. 40 коп.

30 серпня 2020 року, близько 18 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні вищевказаного магазину «АТБ», шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрала 2 пачки вершкового масла «Ферма», загальною вартістю 173,60 грн.; батон нарізний, вартістю 20,30 грн.; пляшку соняшникової олії «Олейна», вартістю 30,90 грн.; банани вагою 954 г, вартістю 19,54 грн., чим спричинила ТОВ «АТБ-маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 244 грн. 34 коп.

Не погодившись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій обвинуваченої та доведеність її вини, просив скасувати вирок місцевого суду та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік. Згідно ч.1 ст.71 КК України, до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.08.2020 року, й остаточно ОСОБА_7 визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 7 місяців. Апелянт зазначає, що місцевий суд необґрунтовано звільнив ОСОБА_7 від відбування покарання, на підставі ст.75 КК України, так як остання скоїла кримінальне правопорушення у період іспитового строку за попереднім вироком. Проте, повторне звільнення від покарання з випробуванням не застосовується. Крім того, при призначенні остаточного покарання ОСОБА_7 місцевий суд допустився суперечностей, оскільки у мотивувальній частині вироку прийшов до висновку про необхідність призначення покарання відповідно до ст.71 КК України, однак у резолютивній частині призначив таке покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу частково та просив її задовольнити лише в частині призначення обвинуваченій покарання; обвинувачену ОСОБА_7 , котра просила вирок суду залишити без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачена ОСОБА_7 свою вину визнала повністю, щиро розкаялася в скоєному. Пояснила, що вчинила крадіжки для того, щоб прогодувати своїх неповнолітніх дітей.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які її засуджено, та їх кваліфікація в апеляційній скарзі прокурором не оспорюється.

Доводи апелянта про необґрунтованість звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України, заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи ОСОБА_7 міру покарання, відповідно до вимог ст.65 КК України, місцевий суд враховував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченої до скоєного; дані про її особу, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, повністю відшкодувала завдані збитки; врахував висновок органу пробації; обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень; відсутність обставин, які обтяжують покарання.

За змістом ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 була засуджена вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.08.2020 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 вчинила інкриміновані їй кримінальні правопорушення через п`ять та десять днів після проголошення щодо неї попереднього обвинувального вироку від 20.08.2020 року та звільнення її від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.

Беручи до уваги правову позицію Об`єднаної палати ККС Верховного Суду, згідно якої: при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили, остаточне покарання ОСОБА_7 обґрунтовано призначено на підставі ч.1 ст.71 КК України, так як остання вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 КК України, після ухвалення Новозаводським районним судом м. Чернігова попереднього вироку щодо неї 20 серпня 2020 року, тобто під час іспитового строку.

Разом з тим, як слідує з пункту 10 Постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року, частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_7 скоїла кримінальні правопорушення під час іспитового строку за попереднім вироком суду, повторне звільнення її від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України, колегія суддів вважає неприпустимим.

Остаточне покарання ОСОБА_7 необхідно призначити саме у виді реального позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки її перевиховання, на переконання колегії суддів, можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Відтак, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині призначення обвинуваченій покарання - скасуванню, з ухваленням нового вироку.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 грудня 2020 року щодо ОСОБА_7 скасувати у частині призначеного їй покарання.

ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 20.08.2020 року, та остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк один рік сім місяців.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4