Справа № 352/278/21
Провадження № 1-кп/352/171/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом про обвинувачення :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , з середньою освітою, працюючого механізатором у філії «Івано-Франківське ДЕУ ДП Івано-Франківський Облавтодор», одруженого, утриманця перестарілої матері 1940 р. народження, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, депутата, не судимого, якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 ставиться у вину незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин:

у травні 2016 року у невстановленому досудовим розслідуванням місці та за невстановлених обставин, ОСОБА_6 придбав предмет ззовні схожий на будівельний степлер із прикріпленою до нього металевою трубкою та дерев`яним бруском, які скріплені між собою ізоляційною стрічкою чорного кольору.

При цьому, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що за незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, передбачена кримінальна відповідальність, не маючи відповідного дозволу на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, з метою подальшого використання на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи придбати і зберігати без передбаченого Законом дозволу вогнепальну зброю, в порушення спеціального порядку набуття прав власності громадянами на окремі види майна, установленого Постановою Верховної ради України від 17 червня

1992 року №2471-ХП «Про право власності на окремі види майна», розділу II «Положення про дозвільну систему», із змінами та доповненнями, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 зі змінами та доповненнями, незаконно переніс предмет ззовні схожий на будівельний степлер із прикріпленою до нього металевою трубкою та дерев`яним бруском, які скріплені між собою ізоляційною стрічкою чорного кольору до місця свого проживання в АДРЕСА_1 (на даний час с. Милування Тисменицької ОТГ, Івано-Франківського району Івано-Франківській області), та незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу за місцем проживання до моменту виявлення працівниками поліції.

Далі, 15.01.2021 року у період з 09:11 год. до 11:08 год. на підставі ухвали слідчого судді Тисменицького районного суду ОСОБА_7 від 13.01.2021 було проведено санкціонований обшук за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено предмет ззовні схожий на будівельний степлер із прикріпленою до нього металевою трубкою та дерев`яним бруском, які скріплені між собою ізоляційною стрічкою чорного кольору, який згідно висновку експерта Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України є 5,6 мм саморобною коротко ствольною атиповою вогнепальною зброєю ближнього бою для стрільби на малі дистанції в зоні прямої видимості чи прямого /безпосереднього/ контакту.

В ході проведення досудового розслідування 10 лютого 2021 року між прокурором Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_6 було укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до змісту укладеної угоди, сторони домовились про кваліфікацію дій обвинуваченого за ст. 263 ч. 1 КК України та про узгоджену, за наявності декількох пом`якшуючих покарання обставин, а саме : щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність завданої злочином шкоди, враховуючи і дані про особу обвинуваченого - те, що останній раніше не судимий, негативно ставиться до вчиненого, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, перебуває у шлюбі, являється утриманцем перестарілої матері 1940 р. народження, працюючи займаються суспільно-корисною працею, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, тобто є особою із належним рівнем соціальної зрілості, яка має легальний дохід та міцні соціальні зв`язки, що применшує передумови для подальшої протиправної поведінки, міру покарання із застосуванням ст.69 КК України, у виді виправних робіт по місцю праці строком на один рік з відрахуванням в дохід держави двадцяти відсотків із суми заробітку. При цьому, обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку суду згідно ст.ст.394, 424 КПК України та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.
В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі укладення угоди розуміє.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості укладену між прокурором ОСОБА_9 та її підзахисним.
Прокурор ОСОБА_9 також просив затвердити угоду про визнання винуватості укладену між ним та ОСОБА_6 .
Заслухавши думку учасників процесу, роз`яснивши наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст.473 КПК України, та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладену угоду про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_6 слід затвердити, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.468, ч. 4 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка укладається у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочини, який відноситься до категорії тяжких злочинів.
Надана суду угода відповідає вимогам, які ставляться до угоди про визнання винуватості, що передбачені ст.472 КПК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Обставин, які б вказували на необхідність відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Зокрема, суд вважає, що дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, а узгоджене покарання обвинуваченому, з врахуванням суспільної небезпеки вчиненого, декількох пом`якшуючих обставин та даних про особу обвинуваченого, із застосуванням ст.69 КК України, у виді виправних робіт по місцю праці строком на один рік з відрахуванням в дохід держави двадцяти відсотків із суми заробітку, буде необхідне і достатнє для виправлення останнього і попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався, як і підстави для його обрання останньому на даній стадії процесу суд не вбачає.

Питання про речові докази та питання відшкодування судових витрат понесених на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314, 368, 370,473, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10.02.2021 року, укладену між прокурором Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 27.01.2021 р. щодо ОСОБА_6 , якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, та призначити йому, із застосуванням ст. 69 КК України, покарання у виді виправних робіт за місцем роботи обвинуваченого, строком на один рік, з відрахуванням 20 % із суми заробітку в доход держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався, як і підстави для його обрання останньому до вступу вироку в законну силу відсутні.

Стягнути з ОСОБА_6 . на користь держави (, розрахунковий рахунок -9002 за кодом класифікації доходу 24060300, банк отримувача ГУДКСУ в Івано-Франківській області, МФО 899998) 1307,60 грн. понесених Івано-Франківським НДЕКЦ МВС судових витрат на проведення
судової балістичної експертизи за № СЕ-19/109-21/534-БЛ від 21.01.2021 р.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме : предмет ззовні схожий на будівельний степлер із прикріпленою до нього металевою трубкою та дерев`яним бруском, які скріплено між собою ізоляційною стрічкою чорного кольору, який є 5.6 мм. саморобною коротко ствольною атиповою вогнепальною зброєю ближнього бою для стрільби на малі дистанції в зоні прямої видимості чи прямого (безпосереднього), який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області знищити.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку суду вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1