У Х В А Л А
с у д о в о г о з а с і д а н н я

30.07.2021 р. колегія суддів Городоцького районного суду Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Брошнів-Осада Рожнятівського району Івано-Франківської області, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , непрацевлаштованого, одруженого, раніше судимого вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.03.2015 р. за ч. 3 ст. 286 КК України до 2 років обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням на 2 роки

за ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Городоцького районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження № 0000040 від 06.04.2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про заміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , в частині суми застави, а саме просить зменшити розмір застави, до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 190 320 гривень. Покликається на те, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 28.07.2017 року підозрюваному ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено заставу в розмірі 1 600 000 гривень, яка була внесена 13.09.2017 року ОСОБА_8 . Вказав, що у даному кримінальному провадженні станом на день подання відповідного клопотання до суду з`явились нові обставини у майновому та сімейному стані обвинуваченого ОСОБА_6 . Зокрема, покликається на скрутне матеріальне становище, перебування дружини обвинуваченого у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трьохрічного віку, наявність боргів за договором іпотеки у батька обвинуваченого, хворобу брата останнього, з огляду на що просить зменшити розмір застави у відповідності до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.
Прокурор ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання захисника, оскільки попередньо визначений розмір застави у повній мірі забезпечує виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, просив суд відмовити.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника, та просив змінити розмір застави. Пояснив, що ніколи не порушував і не має наміру порушувати свої процесуальні обов`язки.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.
Так, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 28.07.2017 року підозрюваному ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 1000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в сумі становить 1 600 000 гривень, яка 13.09.2017 року була внесена ОСОБА_8 .
Обвинувачений ОСОБА_6 з`являється в судові засідання за першим викликом. Відомостей щодо порушення обвинуваченим обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 28.07.2017 року, матеріали кримінального провадження також не містять.
У відповідності до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Аналізуючи можливість задоволення клопотання щодо зменшення розміру застави, суд звертає увагу на те, що запобіжний захід у вигляді застави з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язків діє починаючи з 13.09.2017 року (тобто з моменту внесення застави), відомостей про порушення останнім покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5ст. 194 КПК України, у матеріалах кримінального провадження немає.
Так, згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням окрім обставин кримінального правопорушення, ще й майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.
Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.
Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, суд повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
З огляду на встановлені ризики, враховуючи при цьому особу обвинуваченого, обсяг доказів, який вже наявний у матеріалах кримінального провадження, те, що ОСОБА_6 протягом кримінального провадження в повній мірі виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, з`являється на виклики суду, має на утриманні малолітніх дітей та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трьохрічного віку, є опікуном брата особи з інвалідністю І-ї групи з дитинства, який проживає з ним та єна його утриманні, погіршення його фінансового стану, колегія суддів приходить до висновку про можливість зменшення розміру застави, як запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_6 , однак в межах передбачених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.
При цьому, колегія суддів зауважує, що зменшення розміру застави не може бути обумовлене наявністю у заставодавців фінансових зобов`язань та не може бути джерелом погашення боргів.
Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину становить від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідност. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2270 гривень.
Керуючись ст.ст.176,177,178,182,194,196,201,372 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу шляхом зменшення застави задовольнити частково.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 у вигляді застави у розмірі 1 600 000 грн., внесену ОСОБА_8 , змінити в частині суми застави, а саме зменшити обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 567 500 грн.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Суму застави в розмірі 1 032 500 грн., внесену згідно квитанції 0.0.846990669.1 від 13.09.2017 року, повернути заставодавцю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 .

Повний текст ухвали оголошено о 15 год. 30 хв. 30.07.2021 р.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3