Справа №585/2124/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/374/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 585/2124/20 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19.10.2020 щодо відмови в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить звільнити його умовно-достроково від відбування призначеного покарання, оскільки за законом він має право на таке звільнення, працює в колонії та має постійне місце проживання.

28.08.2020 до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19.10.2020 в задоволенні вказаного клопотання засудженого відмовлено. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що ОСОБА_6 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення та можливість застосування до нього ст. 81 КК.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 81 КК, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а згідно вимог ч. 2 цієї статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому «сумлінна поведінка» означає: зразкове дотримання вимог режиму; правил внутрішнього розпорядку; додержання дисципліни; виконання вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявність заохочень і відсутність стягнень; участь у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених, а також передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а й те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених. Під «сумлінним ставленням до праці» необхідно розуміти: добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на засуджену особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо. При визначенні сумлінності у поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та сталий спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню його до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.

Розглянувши клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення та відмовивши у його задоволенні, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку, що ОСОБА_6 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки матеріали кримінального провадженні та особової справи засудженого позбавляють можливості дійти безумовного і беззаперечного висновку, що мета покарання досягнута та виправлення настало раніше строку визначеного вироком суду.

Так, з матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_6 працює, але періодично, матеріальну шкоду, завдану злочином не відшкодовує, останнє заохочення у виді подяки хоча і було застосовано 08.04.2020, однак до цього, починаючи з 2012 року заохочень не мав, що вказує на нестабільну і ситуативну поведінку засудженого.

Доводи апеляційної скарги засудженого про наявність в нього постійного місця проживання не є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення, а порушені ОСОБА_6 питання щодо переведення до іншої колонії не входять до питань, які вирішуються судом під час виконання вироку в порядку ст. 537-539 КПК.

Таким чином, колегія суддів не вбачає будь-яких підстав для скасування ухвали суду та застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, як про це поставлене ним питання в апеляційній скарзі, оскаржене судове рішення є належним чином обґрунтованим та умотивованим, внаслідок чого воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19.10.2020 відносно засудженого ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4