Справа № 626/2205/21
Провадження № 1-кс/626/682/2021
УХВАЛА

11 серпня 2021 року м. Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділення № 2 СВ Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором відділу Красноградської окружної прокуратури про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000370, -

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2021 року до Красноградського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого відділення № 2 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000370 від 07.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, яке погоджено з прокурором відділу Красноградської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 07.08.2021 року до чергової частини СПД №1 ВП №1 Красноградського РВП ГУ НП в Харківській області надійшов рапорт інспектора з реагування патрульної поліції про те, що 07.08.2021 року під час патрулювання було виявлено факт незаконного випилу лісопосадки, поблизу с. Землянки Красноградського району Харківської області, ОСОБА_5 .

Під час огляду місця події, в лісопосадці, поблизу с. Землянки Красноградського району (Кегичівська селищна рада), виявлено три спиляних дерева породи клен, з діаметром 33см., 23см., 48см. Крім того, виявлено автомобіль марки ИЖ 412, 1973 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, шасі (рама) НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , фактичний володілець транспортного засобу ОСОБА_5 , який проживає в с. Мажарка, Красноградського району, Харківської області. Автомобіль з причепом кустарного виробництва, без реєстраційного номера, з напиляними дровами клену, також виявлено бензопилу марки «Гудлак».
Відповідні відомості 07.08.2021 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000370 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 246 КК України незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Допитаний ОСОБА_5 пояснив, що 07.08.2021 року він разом зі своїм братом ОСОБА_7 , здійснював чистку земельної ділянки від дикоростучої порослі, обробітком якої займається ОСОБА_8 , мешканець с. Кобзівка, Красноградського району, на його прохання.
Під час огляду місця події автомобіль марки ИЖ 412, 1973 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом кустарного виробництва, без реєстраційного номера, в якому перебували напиляні дрова, вилучено та поміщено на територію відділення № 2 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: смт.Кегичівка, вул, Волошина, б.26, Красноградського району Харківської області.

Постановою слідчого відділеннч № 2 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 від 07.08.2021 року автомобіль марки ИЖ 412, 1973 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом кустарного виробництва, без реєстраційного номера з напиляними дровами клену, визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

Накладення арешту зумовлюється тим, що необхідним є забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення. відчуження.

Як передбачено ч.1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, заперечення проти клопотання про арешт майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

Зокрема п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу, тобто якщо воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Отже, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вказано в ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя відповідно до змісту ст.170 КПК України, враховує, що в ньому йдеться не про арешт майна підозрюваного, а арешт майна, передбачений ч.2 ст.170 КПК України, що здійснюється для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні.

Відповідно до порядку, передбаченого ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі "Новоселецький проти України" (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар .

Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи що, згідно ст.ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого надійшло клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, визнаного слідчим речовими доказами, що в даному випадку є необхідним для проведення об`єктивного, повного та всебічного досудового розслідування, а також для збереження речових доказів.

З врахуванням вимог ч.4 ст.173 КПК України, на відповідальне зберігання автомобіль марки ИЖ 412, 1973 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , а фактично користується ОСОБА_5 , необхідно передати користувачу. В той же час на дрова та бензопилу «Гудлак» доцільним є накладення арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування речовими доказами.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 167-175, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділення № 2 СВ Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 задовольнити .

Накласти арешт на автомобіль марки ИЖ 412, 1973 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, шасі (рама) НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 , фактичний володілець транспортного засобу ОСОБА_5 , мешканець с. Мажарка, Красноградського району, Харківської області, причеп кустарного виробництва, без реєстраційного номера, та заборонити вчинення дій, направлених на відчуження, розпорядження вилученого транспортного засобу та причепу.

Передати вищевказаний автомобіль марки ИЖ 412, 1973 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причеп на відповідальне зберігання ОСОБА_5 попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

Накласти арешт та дрова породи клен, які перебувають в причепі кустарного виробництва без реєстраційного номеру та кузові автомобіля ГАЗ 66 н.з.: НОМЕР_4 та бензопилу «Гудлак». та заборонитивчинення дій, направлених на відчуження, розпорядження та користування вилученого майна.

Зобов`язати слідчого ОСОБА_3 самостійно визначити порядок зберігання дров, а бензопилу «Гудлак»помістити до кімнати речових доказів СПД №1 ВП№1 Красноградського РВП ГУ НП в Харківській області.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до апеляційного суду Харківської області.

Слідчий суддя

Красноградського районного суду ОСОБА_1