Справа № 344/5847/21
Провадження № 1-кс/344/2338/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000744 від 20.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого покликався на те, що ОСОБА_5 , протягом 2020-2021 років, вступив у злочинну змову із ОСОБА_7 з яким, при невстановлених слідством обставин, організував та налагодив канал надходження до себе психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, які в подальшому спільно з ОСОБА_7 , з метою особистого збагачення незаконно зберігали, з метою збуту наркозалежним особам на території Ворохтянської селищної територіальної громади, Івано-Франківської області.

Так, 14 березня 2021 року у період часу з 16:40 год. по 16:45 год. ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , з метою збуту психотропної речовини амфетамін, зустрілися в АДРЕСА_1 , з громадянином ОСОБА_8 , якому незаконно, збули за грошові кошти в сумі 5 000 грн., порошкоподібну речовину, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/109-21/2993-НЗПРП від 31.03.2021 містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін в кількості 1,3969 грама.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 , 08 квітня 2021 року, в період часу з 22:55 год. по 23:05 год. з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, зустрілися в АДРЕСА_1 , з громадянином ОСОБА_8 , якому незаконно, повторно, за грошові кошти в сумі 15 000 грн. збули фольговий згорток з вмістом порошкоподібної речовини, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/109-21/3903-НЗПРП від 14.04.2021 містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін в кількості 6,1933 грама, що становить великі розміри.

Крім того 15.04.2021 близько о 19:10 год., ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , за місцем проживання останнього в АДРЕСА_1 , незаконно, повторно збули ОСОБА_8 за 18 000 грн. порошкоподібну речовину у пачці з під сигарет «PARLIAMENT», яка згідно висновку експерта № СЕ-19/109-21/4122-НЗПРП від 16.04.2021 містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін в кількості 2,8373 грама, що становить великі розміри.

16 квітня 2021 року о 00 год. 20 хв., ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України про що, після завершення невідкладних слідчих дій о 00 год. 23 хв. складено протокол його затримання.

16 квітня 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Татарів Яремчанської міської ради, жителю АДРЕСА_2 , громадянину України, не працюючому, з середньою освітою, згідно ст. 89 КК України раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

Як зазначено у поданому клопотанні, причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: показами свідка ОСОБА_8 ; висновками експертів, № СЕ-19/109-21/2993-НЗПРП від 31.03.2021, СЕ-19/109-21/3903-НЗПРП від 14.04.2021, СЕ-19/109-21/4122-НЗПРП від 16.04.2021, протоколами добровільної видачі, протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , речовими доказами, негласними слідчими (розшуковими) діями та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: п. 4 - до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років

Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 відносяться до тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до санкції ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від шести до десяти років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших співучасників злочину, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_5 за місцем реєстрації не проживає, офіційно не працює, не має сталих соціальних зв`язків, що свідчить про ризик передбачений п. 1, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також, ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема речові докази, про місце знаходження органу досудового розслідування на даний час не відомо, грошові кошти здобуті злочинним шляхом, мобільні телефони, наркотичні засоби, психотропні речовини, засоби, за допомогою яких вони виготовлялись, тощо. Вищенаведене свідчить про ризик передбачений п. 2, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, встановлено, що у даному кримінальному провадженні наявна велика кількість осіб, перевірка яких до вчинення даних та інших злочинів триває, з якими контактував безпосередньо чи опосередковано, які в подальшому можуть дати викривальні покази, щодо нього та на яких ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності чи зменшення її ступеня може незаконно впливати, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, ОСОБА_5 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки 09.09.2002 був засуджений Яремчанським міським судом за ст.ст. 185 ч. 3, 104, 75 КК України до 3 років позбавлення волі; із застосуванням ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 1 рік, а також 09.08.2005 Яремчанським міським судом за ст. 185 ч. 1 КК України до 600 грн. штрафу. Також встановлюється причетність ОСОБА_5 до інших злочинів пов`язаних із незаконним обігом психотропних речовин, що свідчить про ризик передбачений п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому, просив клопотання задовольнити та обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення даного клопотання, просили застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, врахувавши характеризуючи особу підозрюваного дані, стійкість його соціальних зв`язків, наявність на його утриманні матері та тещі, у якої наявні проблеми із здоров`ям.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до санкції ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від шести до десяти років.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, 16 квітня 2021 року о 00 год. 20 хв., ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України про що, після завершення невідкладних слідчих дій о 00 год. 23 хв. складено протокол його затримання.

16 квітня 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Татарів Яремчанської міської ради, жителю АДРЕСА_2 , громадянину України, не працюючому, з середньою освітою, згідно ст. 89 КК України раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а саме: показами свідка ОСОБА_8 ; висновками експертів, № СЕ-19/109-21/2993-НЗПРП від 31.03.2021, СЕ-19/109-21/3903-НЗПРП від 14.04.2021, СЕ-19/109-21/4122-НЗПРП від 16.04.2021, протоколами добровільної видачі, протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , речовими доказами, негласними слідчими (розшуковими) діями та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших співучасників злочину, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відтак, враховуючи зазначене, а також, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором доведено існування зазначених у клопотанні ризиків.

Крім того, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

В ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором та слідчим доведено, що в даному кримінальному провадженні, враховуючи конкретні його обставини та інкриміновану ОСОБА_5 участь у кримінальному правопорушенні, наслідки даного правопорушення, щодо підозрюваного ОСОБА_5 неможливим є застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання тим ризикам, існування яких доведено в судовому засіданні, оскільки застосування запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, не сприятиме досягненню дієвості даного кримінального провадження.

Щодо клопотання захисника підозрюваного щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, слідчий суддя звертає увагу на те, що в поданому клопотанні стороною захисту не наведено обставин, які б свідчили про те, що застосування менш суворішого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, в даному кримінальному провадженні сприятиме його дієвості і усуне встановлені в ході розгляду клопотання ризики.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи суспільну небезпеку інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, а також конкретні його обставини, слідчий суддя вважає за можливе в рамках даного кримінального провадження визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, та визначити щодо підозрюваного такий розмір застави у 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховую практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення.

Отже, враховуючи обставини кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному ОСОБА_5 , вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 136200,00 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, слідчий суддя відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 136 200,00 гривень з покладенням на підозрюваного передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 15 червня 2021 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду, а тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Розмір застави визначити в межах 60 (шестидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 136 200 (сто тридцять шість тисяч двісті) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складенота підписано 20.04.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1