Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/432/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2021 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за №0002392 від 25.03.2019 та за №0009745 від 23.11.2018 за апеляційними скаргами заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.03.2021, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровограда, українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої,
- 06.11.2008 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 307 КК України до позбавлення волі строком на 5 років;
11.11.2013 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
- 23.11.2016 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
- 18.04.2018 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць;
15.04.2019 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільненої з іспитовим строком 3 роки,
- 02.12.2020 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці;
- 15.01.2021 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці;
визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, та призначено їй покарання:
-за ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;
-за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 4 (чотири) місяці позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 4 (чотири) місяці.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 січня 2021 року, більш суворим, яке призначене цим вироком, ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 4 (чотири) місяці.
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника-адвоката ОСОБА_9 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі заступник керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 просив вирок суду змінити в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Постановити ухвалу, якою ОСОБА_7 вважати засудженою за ч.1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт; за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_7 засудженою до покарання у вигляді 3 років 4 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.01.2021, більш суворим, призначеним за даним вироком, вважати ОСОБА_7 остаточно засудженою до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 4 місяця

В іншій частині вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.03.2021 відносно ОСОБА_7 залишити без зміни.

Кримінальне правопорушення, кваліфіковане судом за ч.1 ст.185 КК України, вчинене обвинуваченою ОСОБА_7 20.11.2018.
Санкція ч.1 ст.185 КК України в редакції від 04.06.2009, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, не передбачала такий вид покарання як обмеження волі.
В порушення вимог ч.2 ст.4, ч.2 ст.5, п.1 ч.1 ст.65 КК України суд І інстанції, призначив обвинуваченій ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.185 КК України в редакції від 22.11.2018 у виді обмеження волі строком на 1 рік, застосувавши закон про кримінальну відповідальність, який не має зворотної силу в часі.
Таким чином, за вищенаведених обставин суд І інстанції застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню, що відповідно до п.2 ч.1 ст.413 КПК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Крім того, відповідно до положень п.п.1, 2 ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу.
Згідно із положеннями ч.3 ст.61 КК України покарання у виді обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.
Водночас, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 покарання у виді у вигляді обмеження волі, судом І інстанції не враховано, що обвинувачена має на утриманні малолітніх дітей 2014 та 2019 років народження.
В порушення вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.65, ч.3 ст.61 КК України суд І інстанції призначив обвинуваченій ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.185 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, тобто покарання, яке не може бути до неї застосований, тобто застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню, що відповідно до п.2 ч.1 ст.413 КПК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Обвинувачена ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі просить пом`якшити призначене покарання.
Зазначає, що щиро розкаюється у вчиненому. Має двох малолітніх дітей 2014, 2019 року народження. У зв`язку з скрутним матеріальним положенням здійснила крадіжки.

Короткий зміст суті справи:
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка)та таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно (чотири епізоди), за таких обставин.
20.11.2018 близько 13 год. 10 хв. (більш точного часу на протязі судового розгляду не встановлено) ОСОБА_7 , перебувала в приміщенні магазину «Ева №804», що належить ТОВ «РУШ» та розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. Пашутінська, 69. Перебуваючи в торгівельній залі вище вказаного магазину, підійшовши до прилавку із декоративною косметикою, де взяла три флакони олії для волосся «Ельсев Екстраординарна відновлююча олія для пошкодженого волосся» об`ємом 100 мл, загальна вартість яких складає 480 гривень, та сховала їх кишені верхнього одягу, в котрий була одягнена.
В подальшому, ОСОБА_7 діючи з єдиним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з вказаним товаром пройшла касову зону магазину «Ева №804», що належить ТОВ «РУШ» та розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. Пашутінська, 69, умисно не пред`явила касиру товар та не оплативши його, вийшла з приміщення вищевказаного магазину.
Крім того, 21.11.2018 близько 11 год. 40 хв. ОСОБА_7 , перебувала в приміщенні магазину «Ева №802», що належить ТОВ «РУШ» та розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. В. Перспективна, 38/33. Перебуваючи в торгівельній залі вище вказаного магазину, ОСОБА_7 , підійшла до прилавку з продажу декоративної косметики, де взяла дві туші для вій «Maybelline Lash sensational», загальна вартість яких складає 358 гривень 50 копійок, та сховала їх кишені верхнього одягу, в котрий була одягнена.
В подальшому, ОСОБА_7 діючи з єдиним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з вказаним товаром пройшла касову зону магазину «Ева №802», що належить ТОВ «РУШ» та розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. В. Перспективна, 38/33, умисно не пред`явила касиру товар та не оплативши його, вийшла з приміщення вищевказаного магазину.
Також, 27.11.2018 близько 15 год 00 хв ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину «Ватсонс», що належить ТОВ «ДЦ Україна» та розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. В. Перспективна, 32/11. Перебуваючи в торгівельній залі вище вказаного магазину, ОСОБА_7 , підійшла до прилавку із засобами по догляду за волоссям, де взяла з полиці одну пляшку шампуню «HEAD SHOULDERS», 400 мл, вартість якої складає 93,00 гривні, одну пляшку шампуню «GARNIER FRUCTIS», 250 мл, вартість якої складає 55 гривень 95 копійок та одну пляшку шампуні для волосся «DOVE OXYGEN MOISTERE», 250 мл, вартість якої складає 80 гривень та поклала їх до сумки, що тримала при собі.
В подальшому, ОСОБА_7 діючи з єдиним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з вказаним товаром пройшла касову зону магазину «Ватсонс», що належить ТОВ «ДЦ Україна» та розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. В. Перспективна, 32/11, умисно не пред`явила касиру товар та не оплативши його, вийшла з приміщення вищевказаного магазину.
Тим самим, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 спричинила ТОВ «ДЦ Україна» матеріальну шкоду на суму 228 гривень 95 копійок.
Крім того, 18.03.2019 в період часу з 17 год. 18 хв. по 17 год. 38 хв. ОСОБА_7 , перебувала в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить ФОП ОСОБА_10 та розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та розглядала товар на полицях.
ОСОБА_7 , взяла з полиць магазину труси жіночі бавовняні однотонні білого кольору, в кількості восьми штук, вартість яких складає 282,64 грн., труси чоловічі боксери однотонні сірого кольору, в кількості семи штук, вартість яких складає 249, 69 грн., труси чоловічі боксери смугасті, в кількості п`яти штук, вартість яких складає 246,65 грн,, набір жіночих одноразових станків «Gillette Simply Venus», у кількості 2 штук в упаковці, вартість яких складає 26 грн., колготи капронові жіночі «Lady Sabina» 40 ден Beige Classic, вартість яких складає 22,30 грн., мило «Safeguard» Family Germ Protection 90 г в кількості 2 штук вартість яких складає 33,06 грн., два гаманця жіночих з шкіряного замінника «Класика» синього кольору, вартість яких складає 239,34 грн. та поклала в жіночу сумку, яка була при ній та у внутрішній карман куртки, в яку на той момент була одягнена.
В подальшому ОСОБА_7 , пройшла повз касу магазину та не розрахувавшись за товар, вийшла з магазину та пішла у невідомому напрямку. Таким чином, своїми умисними протиправними діями спричинила потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 1099,68 грн.
Крім того, 18.03.2019 в період часу з 17 год. 43 хв. по 17 год. 46 хв. ОСОБА_7 перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить ФОП ОСОБА_10 та розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де пересуваючись по торговим відділам з товарами помітила полиці, на яких знаходилися кросівки жіночі Bfginning Sports One6elfl7, чорного кольору з вставками сірого та червоного кольорів розмір 36-41 (27575).
Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , взяла з полиць магазину кросівки жіночі Bfginning Sports One6elfl7, чорного кольору з вставками сірого та червоного кольорів розмір 36-41 (27575), вартість яких складає 296,33 грн., та поклала в жіночу сумку, яка була при ній.
В подальшому ОСОБА_7 , пройшовши повз касу магазина, при цьому не розрахувавшись, вийшла з магазину, тим самим виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.
Заслухавши доповідача, прокурора у кримінальному провадженні, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила вирок суду змінити в частині призначеного покарання, заперечила стосовно задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, обвинувачену ОСОБА_7 , в її інтересах захисника-адвоката ОСОБА_9 , які підтримали подану апеляційну скаргу та апеляційну скаргу прокурора, просили їх задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію її дій за ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України в апеляційній скарзі прокурором та обвинуваченою не оспорюються, а тому вирок переглядається в апеляційному порядку в межах доводів апеляційних скарг лише в частині призначення покарання обвинуваченій.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів дослідила матеріали, які характеризують особу обвинуваченої.
Згідно зі ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Термін «явно несправедливе покарання» вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.
На переконання колегії суддів судом першої інстанції були враховані відомості, що характеризують особу обвинуваченої, враховані обставини кримінального провадження в їх сукупності, які визначають тяжкість скоєного кримінального правопорушення, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення.
Обвинувачена посилається на те, що на її утриманні перебувають двоє малолітніх дітей 2014, 2019 року народження та вона вчинила зазначений злочин, оскільки не мала коштів на їх утримання. Однак колегія суддів відноситься до цих тверджень як до способу захисту.
Суд першої інстанції перевірив відомості зазначені обвинуваченою і встановив, що остання має на утриманні дітей 2014, 2019 р.н., ОСОБА_7 неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності в 2008, 2013, 2016, 2018, 2020, 2021 роках за вчинення злочинів проти власності. При призначенні покарання до обвинуваченої застосовувались ЗУ «Про амністію», та призначались покарання у виді позбавлення волі без звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Наявність у ОСОБА_7 малолітніх дітей, судова колегія не може визнати тими достатніми чинниками, які б свідчили про зменшення суспільної небезпечності її особи.
Посилання обвинуваченої, що вчинені злочини через скрутний матеріальний стан та безвихідне положення, є вочевидь безпідставним, оскільки доказів на об`єктивне існування вказаних обставин не надано.
Більш того, той факт, що будучи працездатною молодою людиною замість законного працевлаштування обвинувачена прагне досягнути матеріальної вигоди шляхом вчинення корисливих злочинів, характеризує особу обвинуваченої з негативного боку.
Визначаючи вид та міру покарання суд першої інстанції врахував дані про особу ОСОБА_7 , яка раніше неодноразово судима за вчинення корисливих злочинів, ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, з яких кримінальне правопорушення від 21.11.2018 відповідно до ст.12 КК відноситься до кримінальних проступків, а кримінальне правопорушення по епізодам від 21.11.2018, 27.11.2018, 18.03.2019 та 18.03.2019 є нетяжким злочином; інформацію про стан її здоров`я, а саме те, що відповідно до довідки з Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградській обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» ОСОБА_7 , знаходиться на диспансерному обліку з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності з 2014 року. Відповідно до довідки з Комунального некомерційного підприємства «Обласної клінічної психіатричної лікарні Кіровоградської обласної ради» ОСОБА_7 у 2013 році знаходилася на стаціонарному лікуванні з приводу психічних розладів та розладів поведінки внаслідок вживання опіодіїдів. Обвинувачена має постійне місце реєстрації та проживання, не працює, не заміжня, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей 2014 р.н. та 2019 р.н., раніше притягувалась до кримінальної відповідальності.
Крім того, враховано висновок судово-психіатричного експерта №218 від 18.06.2019, відповідно до якого комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_7 в момент вчинення правопорушення виявляла і в даний час виявляє психічні розлади і розлади в наслідок вживання опіоїдів (згідно МКХ 10 F-11), проте вказані психічні розлади не досягають ступені душевного захворювання і недоумкуватості, тому у відношенні інкрімінуємого їй діяння слід вважати осудною. Підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України. Застосування заходів медичного характеру не потребує.
Ані стороною захисту, ані обвинуваченою не надано суду підтвердження неможливості перебування обвинуваченої ОСОБА_7 в місці позбавлення волі за станом здоров`я.
Ретельно проаналізувавши доводи апелянта, дослідивши матеріали провадження, що характеризують особу обвинуваченої, врахувавши обставини вчинення злочинів, а також посткримінальну поведінку ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченої.
Що стосується апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, при призначенні ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.185 КК України, заслуговують на увагу.
Як вбачається з мотивувальної частини вироку, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення 20.11.2018, санкція ч.1 ст. 185 КК України в редакції від 04.06.2009, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, не передбачала такий вид покарання, як обмеження волі.
З резолютивної частини вироку суду вбачається, що обвинувачена ОСОБА_7 визнана винною за ч.1 ст. 185 КК України та їй призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
Між тим, згідно із ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_7 має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2014 та 2019 року народження.
Отже, відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України, обвинувачена ОСОБА_7 підпадає під категорію суб`єктів, до яких обмеження волі не застосовуються.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.
Згідно з п.1 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Згідно з вимогами п.3 ч.1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, вважається неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Частиною першою статті 185 КК України передбачено покарання за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку) у вигляді штрафу, громадські роботи, виправні роботи, арешт або обмеження волі.
Суд першої інстанції, в порушення вищевказаних вимог Закону, призначив покарання ОСОБА_7 у виді обмеження волі, що призвело до неправильного застосування Закону.
Враховуючи те, що судом було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, вирок суду підлягає зміні, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.03.2021 відносно ОСОБА_7 - змінити в частині призначеного покарання.
Призначити покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт на строк 120 годин, за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 4 (чотири) місяці.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 січня 2021 року, більш суворим, яке призначене цим вироком, ОСОБА_7 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 4 (чотири) місяці.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2