Справа № 461/6007/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/852/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши по кримінальному провадженні №0000686 від 17.07.2021 р.у відкритому судовому засіданні у м. Львові, в залі судових засідань Львівського апеляційного суду апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 , законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19 липня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 ,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

встановила:

ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19 липня 2021 року задоволено клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 .
Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, тобто до 16.09.2021 року включно, з визначенням місця утримання ДУ «Львівська установа виконання покарань №19», без визначення розміру застави.
Контроль за виконанням даної ухвали покладено на слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 .
Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, зокрема, вказав, що враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, який є тяжким злочином у розумінні ст.12 КК України, санкцією якої передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, враховуючи особу підозрюваного, є достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Зокрема, підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду ( ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 5 до 10 років , що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі. Поряд з тим, ОСОБА_7 неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, не навчається, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Крім цього, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, ОСОБА_7 може перетнути, в тому числі й незаконно, державний кордон України, що унеможливить прийняття законного рішення у розумні строки); незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб (про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст.23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього. Разом з цим, у кримінальному провадженні призначено ряд експертиз, а відтак підозрюваний ОСОБА_7 з метою створення перешкод слідству та встановленню об`єктивної істини у справі, з метою подальшого уникнення від передбаченої законом відповідальності може незаконно впливати на експертів у даному кримінальному провадженні. Вказані вище дії може вчинити як сам підозрюваний, а також і залучити для цього інших осіб); вчинити інше кримінальне правопорушення (вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_7 керував автомобілем за відсутності права на керування транспортними засобами. Усвідомлюючи про відсутність відповідних навичок для керування транспортним засобом та не проходження ним відповідної процедури щодо отримання посвідчення на право керування транспортним засобами відповідної категорії, підозрюваний свідомо сів в нічну пору доби за кермо автомобіля «ВАЗ 2105», що відповідно потягло за собою трагічні наслідки. Такі легковажні дії свідчать про нехтування загально-прийнятими нормами співжиття в суспільстві, особливу зухвалість підозрюваного та відсутність будь-яких стримуючих факторів до вчинення правопорушень).
При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя враховав також те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, в результаті якого двоє осіб загинули, в тому числі і неповнолітня особа. Відтак, враховуючи п.2 ч.4 ст.183 КПК України, вважав за можливе не визначати розміру застави.
На дану ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з обраним судом першої інстанції ОСОБА_7 запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою,вважаючи його надто суворим.

Захист вважає,що достатнім запобіжним заходом ОСОБА_7 є цілодобовий домашній арешт,який унеможливить наявність настання ризиків,передбачених ст..177 КПК України.

Апелянт просить врахувати,що ОСОБА_7 , хоч і вчинив тяжкий злочин,однак він не є умисним.

ОСОБА_7 є особою неповнолітнього віку, вперше притягається до кримінальної відповідальності,позитивно характеризується за місцем проживання,навчання, має міцні соціальні зв`язки,оскільки має батьків ,братів та сестру.

Вказує, що ОСОБА_7 наскільки пам`ятає відтворює слідству обставини події,не має наміру переховуватись від слідства та суду, жодним чином не має наміру впливати на потерпілих,які не мають до нього жодних претензій та не бажають позбавлення його волі,подавши відповідні заяви слідчому ОСОБА_10 .

Стверджує, що ОСОБА_7 , перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, не зможе вплинути на експертів у даному кримінальному провадженні.

Розуміючи до настання яких наслідків призвело порушення ним Правил дорожнього руху, захист виключає можливість вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення.

Захист вважає, що з обранням ОСОБА_7 , як неповнолітньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежує певним чином повноту його конституційних прав.

На дану ухвалу слідчого судді ОСОБА_8 законний представник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з покладенням на нього обов`язків з`являтись до органів досудового розслідування та суду на першу вимогу та не покидати місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 у нічний час доби із 21.00 год. до 06.00 год. щоденно.

В апеляційній скарзі зазначає, що у ході розгляду клопотання слідчим та прокурором не вказано та не уточнено наявність доказів того, що до підозрюваного не може бутизастосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, та зокрема доказів на підтвердження того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Підозрюваний ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має сім`ю, з якою підтримує тісні зв`язки, постійне місце проживання та реєстрації, а тому твердження у клопотанні про відсутність міцних соціальних зав`язків є лише довільним трактуванням даного факту слідчим.

За місцем реєстрації та проживання підозрюваний характеризується позитивно, жодних протиправних дій раніше відносно оточуючих не вчиняв, зарекомендував себе виваженим, стриманим та не конфліктним мешканцем.

В основу відсутності міцних соціальних зв`язків підозрюваного, слідчий посилається на те, що ОСОБА_7 не навчається. Даний факт не може братись до уваги, адже відповідно до довідки загальноосвітньої школи, підозрюваний ОСОБА_7 закінчив вказаний навчальний заклад лише у 2021 році, тобто декілька місяців тому. На даний час підозрюваний має намір продовжувати навчання у ВНЗ, що при розгляді клопотання про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до уваги не взято.

У шкільному колективі, згідно долученої характеристики підозрюваний характеризується як сумлінний учень, занять не пропускає, дисципліну не порушує.

Щодо посилання на те, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від слідства та суду, то такі доводи на думку апелянта є надуманими, адже останній є неповнолітнім, а відтак без супроводу та дозволу батьків не може самостійно перетинати межі кордону України.

Окрім цього, у випадку виключної необхідності, зобов`язується здати свій паспорт для виїзду за кордон до міграційної служби України на зберігання до закінчення даного кримінального провадження по суті.

Щодо посилання у клопотання та оскаржуваній Ухвалі на те, що неповнолітній підозрюваний може чинити тиск а експертів та свідків, то такі доводи не є належним чином підтвердженими, адже жодних доводів щодо матеріального стану чи психологічного тиску на даних осіб наведено не було.

Сам по собі факт того, що свідки у кримінальному провадженні на даний час не допитані не може впливати на міру запобіжного заходу підозрюваному.

Зазначені у клопотанні та Ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою доводи апелянт вважає надуманими та шаблонними, оскільки жодними належними та допустимими доказами не наведено, які саме спроби з боку підозрюваного були вчинені з метою перекладення вини, а також намір підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду та обгрунтування такого ризику.
Характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 хоча й відноситься до категорії тяжких, але не є насильницьким та є неумисним.
Звертає увагу, що підозрюваний у результаті ДТП також отримав моральну шкоду, яка нанесла його здоров`ю непоправну шкоду, адже результатом вказаного ДТП є смерть близьких підозрюваному людей.
Наголошує, що у випадку прийняття рішення щодо скасування раніше обраного запобіжного заходу та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, підозрюваний ОСОБА_7 зобов`язується з`являтись до слідчого та суду на першу вимогу, не переховуватись, та сприяти слідству, не покидати місце реєстрації та проживання у нічний час лоби, а також здати свій паспорт для виїзду за кордон.
Заслухавши доповідача, виступ захисника ОСОБА_6 , законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги, прокурора, який заперечив подані апеляційні скарги, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи апеляційних скарг, колегія суддів апеляційного суду вважає, що такі не підлягають до задоволення.
Згідно з матеріалами клопотання, в провадженні СУ ГУНП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000686 від 17.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що неповнолітній ОСОБА_7 17 липня 2021 року приблизно о 03 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2105», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись ним по дорозі Тернопіль-Львів у напрямку до м. Львова, при проїзді її ділянки у районі 108 км., що на території Львівського району Львівської області, грубо порушив вимоги Розділу 1 п. п. 1.2, 1.5; Розділу 2 п. 2.3 б), д); Розділу 10 п. 10.1 дорожньої горизонтальної розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед зміною напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, не дав дороги автопоїзду у складі тягача марки «МАN TGX 18.440» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , із напівпричепом марки «Pezzeoli SBA-63», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_11 , який рухався у напрямку до м. Тернополя, у результаті чого допустив зіткнення із вказаним автомобілем.
Внаслідок порушення неповнолітнім водієм ОСОБА_7 Правил дорожнього руху, потерпіла неповнолітня ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_13 від отриманих тілесних ушкоджень померли на місці пригоди.
Таким чином, неповнолітній ОСОБА_7 будучи особою, яка керувала транспортним засобом, своїми вищевказаними діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть неповнолітньої ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
17.07.2021 року о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_7 затримано у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.
17.07.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Під час вирішення питання про задоволення клопотання слідчого слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме про можливість підозрюваного: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду ( ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 5 до 10 років , що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі. Поряд з тим, ОСОБА_7 неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, не навчається, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Крім цього, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, ОСОБА_7 може перетнути, в тому числі й незаконно, державний кордон України, що унеможливить прийняття законного рішення у розумні строки); незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб (про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст.23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.
Так, обґрунтованість повідомленої підозри підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця пригоди від 17.07.2021 року та додатками до нього, відповідно до якого зафіксована слідова інформація вчиненого кримінального правопорушення; показаннями свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що 17.07.2021 року керував автопоїздом «МАN TGX 18.440» із напівпричепом «Pezzeoli SBA-63» та на автодорозі «Львів-Тернопіль» легковий автомобіль «ВАЗ 2105», червоного кольору, який рухався у зустрічному напрямку, раптово, без будь-яких причин виїхав на його смугу руху, внаслідок чого відбулось зіткнення та іншими матеріалами, зібраними під час досудового розслідування на даний час.
Колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що додані до клопотання слідчого докази в своїй сукупності дають можливість переконати об`єктивного спостерігача в ймовірності вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, та наявні фактичні обставини кримінального провадження дають можливість об`єктивно його пов`язати із вчиненням даного кримінального правопорушення.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 повідомлено про підозру, а саме кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, що є тяжким злочином у розумінні ст.12 КК України, санкцією якої передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею обґрунтовано обрано саме такий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Встановлені слідчим суддею ризики відповідно до ч.2 ст. 177, ст.183 КПК України виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і нівелюють твердження захисника підозрюваного та законного представника неповнолітнього підозрюваного.
Покликання апелянтів про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, свого підтвердження при апеляційному розгляді не знайшли, застосований слідчим суддею запобіжний захід є співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, і повністю буде запобігати ризикам, доведеним прокурором.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про можливість не визначати розмір застави у даному випадку, враховуючи п.2 ч.4 ст.183 КПК України,оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, в результаті якого двоє осіб загинули, в тому числі і неповнолітня особа.
Колегія суддів апеляційного суду порушень норм КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали не вбачає та вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначеного розміру застави відповідає фактичним обставинам справи.
Доводи апеляційних скарг не містять правових підстав для скасування ухвали слідчого судді.
Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог апелянтів немає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 та законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19 липня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4