УХВАЛА
Іменем України

23.02.2021 Справа №607/3151/21 Провадження № 1-кс/607/1152/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання старшого заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 10001240 від 23.04.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України,

УСТАНОВИВ:

22.02.2021 на розгляд слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду надійшло клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 10001240 від 23.04.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел не в змозі, переслідуючи мету збагачення та незаконного отримання прибутків від незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вступив з іншими особами у злочинну змову, направлену на придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечних психотропних речовин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, діючи за попередньою змовою з іншими особами, незаконно придбав порошкоподібну речовину рожевого кольору, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, вагою в перерахунку на діючу речовину 0,1536 г, та почав її зберігати з метою збуту.

27.05.2020 о 17 год. 01 хв. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з іншими особами, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 , маючи в наявності заздалегідь незаконно придбану порошкоподібну речовину рожевого кольору, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, вагою в перерахунку на діючу речовину 0,1536 г, незаконно збув її ОСОБА_6 (анкетні дані змінено), за що отримав від останнього кошти в сумі 500 грн.

Слідчий зазначає, що у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , якого 04.02.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Кримінальна відповідальність за вчинення даного правопорушення передбачена виключно у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Також слідчий зазначає, що ОСОБА_5 на праві власності належить 1/3 частка квартири за адресою: АДРЕСА_2 , а також транспортний засіб марки «Citroen Berlingo», кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

За таких підстав, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання слідчий просить накласти арешт на вказане вище майно шляхом заборони користування автомобілем та його відчуження, а також заборони відчуження 1/3 частки квартири.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив клопотання задовольнити. Зазначив, що просить позбавити ОСОБА_5 права користуватися автомобілем з тих підстав, що внаслідок такого користування підозрюваний може пошкодити транспортний засіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного та його захисника, так як це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши слідчого, дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 10001240 від 23.04.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

04.02.2021 у цьому кримінальному провадженні повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Як вбачається зі змісту підозри, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні даного кримінального правопорушення, покарання за яке передбачене виключно у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Згідно з довідкою Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філії ГСЦ МВС) № 31/19-2339 від 09.12.2020 та реєстраційною карткою транспортного засобу ОСОБА_5 є власником автомобіля марки «Citroen Berlingo», 2004 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Відтак доданими до клопотання документами слідчий довів, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, покарання за вчинення якого передбачає застосування конфіскації майна, а також, що останній має у своїй власності рухоме майно.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання клопотання про арешт належного ОСОБА_5 транспортного засобу підлягає задоволенню, так як незастосування арешту може призвести до відчуження такого майна.

Однак згідно з п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 ЦПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Звертаючись із даним клопотанням, слідчий просить обмежити ОСОБА_5 у праві користування належним йому майном та відчуження такого майна. Разом з тим метою арешту у цьому кримінальному провадженні не є необхідність відшкодування будь-яких завданих збитків, де важливою складовою цього арешту є саме вартість арештованого майна. Завданням арешту майна, застосованого з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, є позбавлення в подальшому власника цього майна усіх правомочностей, які входять до права власності, не зважаючи на вартість цього майна, його призначення та можливість використання. Відтак слідчий суддя не вбачає підстав на цьому етапі кримінального провадження позбавляти ОСОБА_5 можливості користуватися належним йому автомобілем, а вважає за необхідне заборонити останньому лише відчужувати цей транспортний засіб.

Доходячи такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Також слідчий суддя зауважує, що у разі, якщо в подальшому у застосуванні арешту відпаде потреба, власник чи законний володілець майна, на яке було накладене арешт, має право звернутись із клопотанням про скасування такого арешту і прийняття такого рішення не віднесене нормами закону до компетенції слідчого.

При цьому слідчий суддя вважає також недоведеними обставини, на які посилається слідчий, щодо наявності у власності ОСОБА_5 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Так як вбачається з доданих до клопотання документів, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відомості щодо арешту усього належного ОСОБА_5 нерухомого майна без конкретизації виду такого майна. Також за результатами пошуку інформації щодо квартири за адресою: АДРЕСА_2 , вбачається, що до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесені відомості лише щодо арешту, накладеного на 1/3 частку вказаної квартири, яка належить ОСОБА_7 . Так само і довідка ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» № 1/07-2 від 11.01.2021 засвідчує право власності ОСОБА_5 на 1/3 частку зазначеної квартири ще станом на 29.12.2012. Жодних доказів того, що вказане нерухоме майно і на даний час належить ОСОБА_5 , слідчим не надано.

За таких підстав слідчий суддя доходить висновку, що клопотання в частині накладення арешту на 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , не є обґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 170-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 10001240 від 23.04.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Citroen Berlingo», 2004 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення права відчуження цього майна.

В іншій частині клопотання відмовити.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити слідчому та не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1