Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/956/21
№ провадження 1-кп/541/150/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 року

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Миргород Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000197 від 30.03.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Дібрівка Миргородського району Полтавської області, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, утриманців не має, на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14 березня 2021 року близько 20 год. 00 хв. (точного часу у ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), ОСОБА_4 перебуваючи разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , дізнався від останнього про те, що за вищевказаною адресою його знайомим ОСОБА_5 продається транспортний засіб автомобіль марки «Москвич» модель «2140».

З метою огляду технічного стану транспортного засобу та отримання детальної інформації щодо умов його продажу від фактичного володільця, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 зайшли через незачинену на запираючий пристрій хвіртку на територію домоволодіння, де побачили транспортний засіб автомобіль марки «Москвич» модель «2140», 1981 року випуску, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , а також в подальшому виявили що фактичний володілець транспортного засобу ОСОБА_5 та інші особи за вищевказаною адресою відсутні.

Зрозумівши, що транспортний засіб автомобіль марки «Москвич» модель «2140», 1981 року випуску, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться без нагляду його фактичного володільця, у ОСОБА_4 раптово виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, з метою перевірки його технічної придатності для руху, тобто можливості використання автомобіля за призначенням.

З цією метою ОСОБА_4 , будучи особою яка не наділена правом керування будь-якими транспортними засобами, підійшов до вищевказаного автомобіля та відчинив незамкнені дверцята, після чого, виявив, що ключ знаходиться у замку запалювання.

Продовжуючи свої кримінально-протиправні дії, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 сів на водійське сидіння за кермо вказаного транспортного засобу та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи із прямим умислом, всупереч волі фактичного володільця, за допомогою ключа, який знаходився в замку запалювання, привів в дію стартер, що спричинило запуск двигуна транспортного засобу - автомобіля марки «Москвич» модель «2140», 1981 року випуску, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , вартість якого відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/117-21/4850-АВ від 17.04.2021 складає 9990 грн. 00 коп., після чого розпочав рух автомобілем марки «Москвич» модель «2140», 1981 року випуску, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме почав пересуватися ним по території домоволодіння, чим довів свій кримінально-протиправний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом до кінця.

Крім цього, 14 березня 2021 року близько 20 год. 10 хв. (точного часу у ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні та протиправні дії, перебуваючи в середині салону транспортного засобу автомобіля марки «Москвич» модель «2140», 1981 року випуску, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_5 , на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де під дією раптово виниклого умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що фактичний володілець автомобіля та інші сторонні особи за його діями не спостерігають, тобто діючи таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, шляхом вільного доступу, викрав з заднього пасажирського сидіння автомагнітолу «SWAT MEX-1029ВТ», вартість якої відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-21/4435-ТВ від 13.04.2021, становить 523 грн. 25 коп., а також карту пам`яті «SD Elite pro 1 GB Memory Card 3.3V», вартість якої відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-21/4431-ТВ від 13.04.2021, становить 46 грн. 67 коп., належні потерпілому ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим повністю довів свій кримінально-протиправний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 569 грн. 92 коп.
До підготовчого судового засідання між потерпілим ОСОБА_5 і підозрюваним ОСОБА_4 20 травня 2021 року була укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 185 КК України, щиро розкаюється, відшкодував потерпілому ОСОБА_5 шкоду і будь-яких моральних та матеріальних претензій до підозрюваного ОСОБА_4 з боку потерпілого немає.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 185 КК України у виді трьох років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, віднесений до кримінального проступку та нетяжкого злочину, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .
Речові докази по справі: автомагнітолу з написом «мр3» з флеш карткою з написом «SD Elite pro 1 GB Memory Card 3.3V» - передані на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 , як власнику залишити в його власності; - автомобіль «Москвич-2140», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, 1981 року випуску, який знаходиться у розпорядженні потерпілого ОСОБА_5 , як у фактичного володільця необхідно залишити в його власності.

Витрати пов`язані з проведенням експертних досліджень необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в сумі 2124 (дві тисячі сто двадцять чотири)гривні 85 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

Угоду від 20.05.2021 року по кримінальному провадженню № 0000197 про примирення укладену між потерпілим ОСОБА_5 і підозрюваним ОСОБА_4 - затвердити.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене покарання за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді обмеження волі строком 1 (один) рік, за ч.1 ст. 289 КК України - у вигляді обмеження волі строком 3 (три) роки.
На підставі ст.70 КК України вважати ОСОБА_4 засудженим за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до 3 (трьох) років обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До вступу цього вироку в законну силу ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 2124 (дві тисячі сто двадцять чотири)гривні 85 копійок - на користь держави.
Речові докази по справі: автомагнітолу з написом «мр3» з флеш карткою з написом «SD Elite pro 1 GB Memory Card 3.3V» - передані на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 , як власнику та автомобіль «Москвич-2140», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, 1981 року випуску, який знаходиться у розпорядженні потерпілого ОСОБА_5 , як у фактичного володільця - залишити в його власності.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1