єдиний унікальний номер справи 531/1865/20
номер провадження 1-кп/531/40/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попівка Карлівського району Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, освіта середня-спеціальна, не працюючого, військовозобов`язаного, не депутата, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 11 грудня 2019 року, проживаючи у будинку своєї баби ОСОБА_6 та її чоловіка ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , мав вільний доступ до усіх кімнат будинку, вільно користувався господарськими речами. 11 грудня 2019 року, о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 помітив на столі у приміщенні будинку мобільний телефон марки «Нокіа-1280» з сім-карткою оператора «Водафон» з абонентським № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , після чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, користуючись тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, використовуючи телефон «Нокіа-1280» з сім-карткою оператора «Водафон» з абонентським № НОМЕР_1 , на який приходили пін-коди доступу до банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , о 17 годині 38 хвилин та о 19 годині 03 хвилини 11 грудня 2019 року здійснив переказ коштів у сумі 6030 грн. та 3015 грн. на банківський рахунок АТ «Укрсиббанк» № НОМЕР_3 , що належить його брату ОСОБА_7 , таким чином вчинив крадіжку коштів ОСОБА_5 у загальній сумі 9045 грн. В подальшому, ОСОБА_4 зняв кошти за допомогою банківської картки АТ «Укрсиббанк» № НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_7 , до якої мав доступ, без відома останнього, чим розпорядився викраденими коштами у повному обсязі на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_4 у кінці грудня 2019 року (точна дата досудовим та судовим слідством не встановлена), проживаючи у будинку своєї баби ОСОБА_6 та її чоловіка ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , мав вільний доступ до усіх кімнат будинку, вільно користувався господарськими речами. У кінці грудня 2019 року ОСОБА_4 помітив на подвір`ї господарства алюмінієвий бідон ємністю 10 л., після чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, користуючись тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, з подвір`я викрав алюмінієвий бідон ємністю 10 л., вартістю 470 грн., що належить ОСОБА_5 . Викраденим алюмінієвим бідоном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд у повному обсязі, а саме збув ОСОБА_8 , чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків в сумі 470 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, та повністю підтвердив час, обставини та спосіб вчинення кримінальних правопорушень. У скоєному щиро розкаюється. Цивільний позов потерпілого визнає в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що обвинувачений проживає у нього близько 2,5 років. В нього було викрадено з банківської картки 9045 грн. та алюмінієвий бідон. Коли саме відбулися крадіжки, він не пам`ятає. Заявлений позов підтримав в повному обсязі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно 67 КК України, суд враховує вчинення кримінальних правопорушень щодо осіб похилого віку.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого: його вік; стан здоров`я; соціальне становище; відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога; раніше не судимого; позитивну характеристику за місцем проживання.

Згідно з висновком досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, складеною Карлівським районним відділом філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 11 березня 2021 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній; ризик небезпеки для суспільства або окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе за умови здійснення нагляду за його поведінкою уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, наслідки суспільно небезпечних діянь, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкцій: ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року обмеження волі; ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі.

Застосувавши ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В зв`язку з тим, що на досудовому слідстві відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Прийняти визнання ОСОБА_4 цивільного позову та задовольнити його в повному обсязі на підставі положень ст. 1166 ЦК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винними у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року обмеження волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Прийняти визнання цивільного позову ОСОБА_4 .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , матеріальну шкоду в сумі 9045 (дев`ять тисяч сорок п`ять) гривень 00 копійок.

Речові докази банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Нокіа-1280», ІМЕІ: НОМЕР_7 , з сім-карткою оператора «Водафон» № НОМЕР_1 ; алюмінієвий бідон ємністю 10 л., які передані на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_5 , вважати повернутим законному власнику.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя