В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

прокурора ОСОБА_2

захисника адвоката ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки кримінальне провадження № 0000006 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Світлогірське Кобеляцького району Полтавської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає по АДРЕСА_2 , громадянки України, освіта загальна середня, офіційно не працевлаштованої, раніше судимої:

- 30 червня 2020 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області за частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України до покарання у виді громадських робіт строком двісті сорок годин.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 389 Кримінального Кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

Вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30 червня 2020 року затверджено угоду про примирення та засуджено ОСОБА_4 за частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України до покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

Зазначений вирок 05 серпня 2020 року надійшов на виконання до Кобеляцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області.

18 серпня 2020 року ОСОБА_4 була належним чином ознайомлена із порядком та умовами виконання покарання у виді громадських робіт, попереджена про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. Цього ж дня ОСОБА_4 отримала направлення для відбування покарання у виді громадських робіт до Красненської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, починаючи з серпня 2020 року.

Розпорядженням сільського голови від 19 серпня 2020 року № 18 ОСОБА_4 прийнята на безоплатну роботу та була зобов`язана відпрацьовувати громадські роботи по 4 години на день згідно зі складеним графіком. Однак ОСОБА_4 умисно, без поважних причин, у період з 02 жовтня 2020 року по 09 жовтня 2020 року, а потім з 30 листопада 2020 року і по день повідомлення про підозру, до Красненської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області для виконання громадських робіт не з`являлася і до відбування покарання не приступила.

Станом на 12 лютого 2021 року засуджена ОСОБА_4 відпрацювала 160 годин з призначеного їй покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок, передбачений частиною 2 статті 389 Кримінального Кодексу України, оскільки ухилилася від відбування покарання у виді громадських робіт..

15 лютого 2021 року між прокурором Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_4 , у присутності захисника, адвоката ОСОБА_3 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою, ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 389 Кримінального кодексу України в обсязі висунутої підозри.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за частиною 2 статті 389 Кримінального Кодексу України, у виді арешту строком на один місяць.

На підставі статті 72 Кримінального Кодексу України, невідбуте покарання, призначене ОСОБА_4 за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30 червня 2020 року у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт перевести у 10 (десять) днів арешту, з того розрахунку, що 1 день арешту відповідає 8 годинам громадських робіт.

На підставі статті 71 Кримінального Кодексу України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30 червня 2020 року у виді 10 днів арешту та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць 10 (десять) днів.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За змістом частини 4 статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Правопорушення, передбачене частиною 2 статті 389 Кримінального кодексу України, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винуватою, є кримінальним проступком.

Потерпілі у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Шкода вказаним проступком завдана лише суспільним інтересам.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 389 Кримінального Кодексу України, визнала повністю, кваліфікацію своїх дій не оспорює, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості між нею та прокурором, розуміє зміст угоди та встановлені в угоді обставини, погоджується на узгоджене покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення статті 473 та частин 4, 5 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України.

Прокурор Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_2 та захисник обвинуваченої, адвокат ОСОБА_3 просили затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання, є рецидив кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 389 Кримінального кодексу України, ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських чи виправних робіт карається арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років.

Відповідно до частини 1 статті 60 Кримінального кодексу України, покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого в умовах ізоляції і встановлюється на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кримінального кодексу України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 72 Кримінального кодексу України, одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Таким чином, до покарання, призначеного за цим вироком, належить приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кобеляцького районного суду від 30 червня 2020 року у виді 80 годин громадських робіт, які мають бути переведені у 10 днів арешту.

Таким чином, сторонами угоди покарання визначене у межах санкцій частини 2 статті 389 Кримінального кодексу України, а узгоджене сторонами застосування статей 71 та 72 Кримінального процесуального Кодексу України, є обґрунтованим.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального і Кримінального кодексів України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні не обирався, питання про його обрання не ставилося. Підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 370, 374, 475 Кримінального процесуального Кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 лютого 2021 року між прокурором Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченою частиною 2 статті 389 Кримінального Кодексу України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

На підставі статті 72 Кримінального кодексу України перевести невідбуте покарання, призначене ОСОБА_4 за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30 червня 2020 року у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт у 10 (десять) днів арешту, з розрахунку один день арешту за вісім годин громадських робіт.

На підставі статті 71 Кримінального кодексу України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30 червня 2020 року у виді 10 (десяти) днів арешту та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць 10 (десять) днів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України до Полтавського апеляційного суду або через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до статті 476 Кримінального процесуального Кодексу України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасуванням вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом установлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального проступку.

Копію вироку суду негайно після його оголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя