Справа № 206/1329/21
Провадження № 1-кп/206/138/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2021 Самарський районний суд
міста Дніпропетровська
у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження внесене 04.01.2021 до ЄРДР під № 0000003 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, маючої середню освіту, офіційно не працюючої, не заміжньої, маючої на утримані неповнолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту (змінене обвинувачення) складеного та затвердженого 27.05.2021, ОСОБА_5 , будучи одинокою матір`ю, яка виховує дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи про реалізацію державної програми, передбаченої Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми (далі Порядок), затвердженого постановою КМУ № 1751 від 21.12.2001, відповідно до якого допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах І-IV рівня акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Попередні шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям. Прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2018 року становить 1944 гривні, а з грудня 2018 року становить 2027 гривень. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. До сукупного доходу сімей (одержувачів) входить нарахована заробітна плата, у тому числі за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі і вихідні дні та за роботу за сумісництвом; плата за роботу в колективному сільськогосподарському підприємстві; надбавки і доплати всіх видів; премії, установлені за системами оплати праці на підприємстві, в установі, організації, незалежно від періодичності і джерел їх виплати; відсоткові надбавки і щорічна винагорода з фонду матеріального заохочення за підсумками роботи за рік підприємства, установи чи організації. Премії і щорічні винагороди включаються до сукупного доходу на час їх нарахування, при цьому за рік ураховується не більше однієї винагороди за вислугу років. Особа, яка звертається до органу соціального захисту населення повинна власноруч заповнити письмову заяву для отримання державної соціальної допомоги. До заяви додаються декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім ї. Форми заяви, декларації про доходи та майно встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Таким чином, ОСОБА_5 13.07.2018 року, перебуваючи в робочий час в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради, розташованого за адресою: місто Дніпро, вулиця 20-річчя Перемоги, будинок 51, яке є виконавчим органом Дніпровської міської ради та є органом місцевого самоврядування достовірно знаючи, що офіційно працевлаштована на посаді менеджера із збуту продовольчих та непродовольчих товарів ТОВ «КОМПАНЬЙОН ФІНАНС» та отримувала заробітну плату у період з січня по березень 2018 року в сумі 22633 грн. 03 коп., з квітня по червень 2018 року в сумі 22834 гривень 20 копійок, усвідомлювала, що не має права на отримання державної допомоги одиноким матерям, так як її середньомісячний сукупний дохід у вигляді заробітної плати значно перевищував прожитковий мінімум для її дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та власноручно заповнила бланк заяви про призначення усіх видів допомоги, компенсацій та пільг за формою, затвердженою Наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 № 441, під час заповнення якої остання попереджена про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної соціальної допомоги та/або повернення надміру нарахованих коштів у разі надання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан її та членів її сім`ї. Після заповнення нею бланку заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, ОСОБА_5 , 13.07.2018 в період робочого часу, перебуваючи у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради, будучи офіційно попередженою про обов`язок надання достовірної інформації, маючи злочинний умисел спрямований на заволодіння, шляхом обману, грошовими коштами, призначеними для виплати державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, власноруч заповнила документ «Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги», де в другому розділі зазначеного документу «Доходи членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)», внесла недостовірні дані щодо відсутності за період з 01.01.2018 по 01.07.2018 року свого доходу, що не відповідає дійсності, оскільки у вказаний період нею було отримано дохід у загальній сумі 45487 гривень 23 копійки. За результатом розгляду поданої ОСОБА_5 декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, яка містить завідомо недостовірні дані щодо відсутності за період з 01.01.2018 по 01.07.2018 свого доходу, Управлінням праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради, 19.07.2018 прийнято рішення про призначення ОСОБА_5 державної допомоги одиноким матерям на період часу з липня 2018 року по грудень 2018 року включно. Внаслідок умисних дій ОСОБА_5 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), з метою одержання державної допомоги на дітей одиноким матерям, останньою, безпідставно, в порушення п. 34 Порядку, незаконно, протягом періоду часу з 01.07.2018 по 31.12.2018, за рахунок державних коштів отримано державну допомогу на дітей одиноким матерям у розмірі 11747 гривень, чим завдала державі в особі Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради (на даний час - Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради) матеріальний збиток на вказану суму. Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_5 08.01.2019, з метою продовжити отримання державної допомоги одиноким матерям, перебуваючи в робочий час в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради, достовірно знаючи, що офіційно працевлаштована на посаді менеджера із збуту продовольчих та непродовольчих товарів ТОВ «КОМПАНЬЙОН ФІНАНС» та отримувала заробітну плату у період з липня по серпень 2018 року в сумі 21135 гривень 49 копійок, з вересня по грудень 2018 року в сумі 10566 гривень 74 копійки, а також дохід у сумі 95 гривень 00 копійок, та 210 гривень 89 копійок, усвідомлювала, що не має права на отримання державної допомоги одиноким матерям, так як середньомісячний сукупний дохід у вигляді заробітної плати та отриманого доходу перевищував прожитковий мінімум для її дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та знову власноручно заповнила бланк заяви про призначення усіх видів допомоги, компенсацій та пільг за формою, під час заповнення якої остання попереджена про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної соціальної допомоги та/або повернення надміру нарахованих коштів у разі надання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан її та членів її сім`ї. Після заповнення нею бланку заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, ОСОБА_5 , 08.01.2019 року в період робочого часу, перебуваючи у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради, будучи офіційно попередженою про обов`язок надання достовірної інформації, маючи злочинний умисел спрямований на заволодіння, шляхом обману, грошовими коштами, призначеними для виплати державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, власноруч знову заповнила документ «Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги», де в другому розділі зазначеного документу «Доходи членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім"ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)», знову внесла недостовірні дані щодо відсутності за період з 01.07.2018 по 31.12.2018 свого доходу, що не відповідає дійсності, оскільки у вказаний період нею було отримано дохід у загальній сумі 32008 гривень 12 копійок. Прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 року по червень 2019 року становить 2027 гривень. За результатом розгляду поданої ОСОБА_5 декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, яка містить завідомо недостовірні дані щодо відсутності за період з 01.07.2018 по 31.12.2018 свого доходу, Управлінням праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради 17.01.2019 року прийнято рішення про призначення ОСОБА_5 державної допомоги одиноким матерям на період часу з січня 2019 року по червень 2019 року включно, таким чином ОСОБА_5 продовжила отримувати державну допомогу на дітей одиноким матерям у вказаний період. Внаслідок умисних дій ОСОБА_5 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), з метою одержання державної допомоги на дітей одиноким матерям, останньою, безпідставно, в порушення п. 34 Порядку, незаконно, протягом періоду часу з 01.01.2019 по 30.06.2019, за рахунок державних коштів отримано державну допомогу на дітей одиноким матерям у розмірі 12162 гривень, чим завдала державі в особі Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради (на даний час Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради) матеріальний збиток на вказану суму.

Отже, внаслідок умисних дій ОСОБА_5 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), з метою одержання державної допомоги на дітей одиноким матерям, останньою, безпідставно, незаконно, протягом періоду часу з 01.07.2018 по 30.06.2019, за рахунок державних коштів отримано державну допомогу на дітей одиноким матерям у загальному розмірі 23909 гривень 00 копійок, чим завдала державі в особі Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради (на даний час Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради) матеріальний збиток на вказану суму. Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві).

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого їй правопорушення при вищевказаних обставинах не визнала повністю та показала суду, що в 2019 році вона отримала повідомлення про те, що їй були надміру виплачені кошти державної допомоги. Коли обвинувачена приїхала до управління, вона звернулась до ОСОБА_9 з питанням, чи може вона повернути надміру виплачені кошти частинами, шляхом відрахування з державної допомоги, на що її повідомили про те, що наразі вона не має право на такий вид повернення надміру виплачених коштів, оскільки має сплатити не менше 1000-2000 грн., а вже потім, можливо, зможе переоформити договір. Обвинувачена пояснила ОСОБА_9 , що вона не має наразі грошей для того, щоб їх сплатити та попросила надати час для того, щоб мати змогу працевлаштуватись та сплатити дану суму, але працевлаштуватись через карантин змоги не було. Обвинувачена постійно телефонувала ОСОБА_9 та питала про те, чи може бути варіант все ж таки розрахунку частинами, але їй було відмовлено та ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_5 , що справа готується в суд. Обвинувачена надіслала на рахунок Лівобережного УСЗН лише 500 грн., однак квитанції в неї не залишилось. На рахунок декларації обвинувачена пояснила суду, що заповнювались заява та декларація для отримання державної допомоги одиноким матерям за 5-15 хвилин, оскільки завжди була велика черга. На стенді був один зразок декларації і ОСОБА_5 разом з іншими одинокими матерями користувались цим зразком та радились одна з одною. Особисто ніхто з працівників Управління з ними не спілкувався, вони заповнювали заяву та декларацію не з інспектором, а самостійно. ОСОБА_5 отримувала раніше фіксовану суму допомоги з 2008 року, яка надходила на її банківську картку автоматично кожного місяця, а вже з приблизно з 2015-2016 року їздила заповнювати декларацію кожні 6 місяців. Крім цього, були затримки з виплатами допомоги, тому їй давали корінець, де було зафіксовано, коли саме вона була в Управлінні та заповнювала декларацію. Іноді виплачували за два місяці через затримку. В інспектора питань на рахунок правильності декларації ніколи не було. Ніхто ніколи їй не роз`яснював як саме необхідно заповнити декларацію. Іноді ОСОБА_5 робила помилки, оскільки взагалі не розуміла, як правильно заповнювати документи. Одним із прикладів такої помилки було те, що вона в розділі «члени сім`ї прописані в квартирі» вказала 4 особи, однак інспектори зазначили, що необхідно виправити та вказати лише про матір та дитину. Вперше обвинувачена звернулась до Лівобережного УСЗН ДМР у 2008 році, коли народилась дитина та вона отримала свідоцтво про народження доньки. Раніше про суму допомоги, яка буде нарахована не повідомляли, декларації заповнювати не потрібно було. Фіксована сума надходила на рахунок ОСОБА_5 кожного місяця. Про те, що є зміни в законодавстві та необхідно для отримання допомоги заповнювати декларацію, ОСОБА_5 взагалі дізналась від інших одиноких матерів, тобто обвинувачена вважає, що взагалі вона могла в період, коли з`явилась необхідність в заповнені декларацій не отримати за якийсь період допомоги на яку мала право. Обвинувачена не умисно в розділі декларації про доходи сім`ї написала, що доходів немає. Оскільки вважала, що інформація про її працевлаштування десь фіксується та через не обізнаність вона заповнила декларацію як було у зразку. Про те, що її дії призведуть до будь-якої відповідальності обвинувачена взагалі не знала та не розуміла цього, її ні хто про це не попереджав. Так само, як і в розділі про «оплату послуги телефонного зв`язку», ОСОБА_5 зазначила, що не поповнювала мобільний телефон лише тому, що так було написано у зразку на стенді Управління. Жодного разу на це уваги інспектори не звернули, таким чином обвинувачена протягом 4 років заповнювала ідентичні декларації, користуючись одним шаблоном. Розділи в декларації не розуміла, ніхто їх їй не роз`яснював. Оскільки було багато людей, необхідно було швидко заповнити заяву та декларацію, надати її інспектору, отримати корінець із зафіксованою датою звернення і все. Обвинувачена працювала офіційно у січні 2018 року та звільнилась у листопаді 2018 року. Точних дат не згадала, оскільки трудову книжку ТОВ «КОМПАНЬЙОН ФІНАНС» їй не повернули. Вдруге офіційно обвинувачена працювала у період з серпня 2020 по січень 2021 року, про що є відповідний запис у новій трудовій книжці. Заробітну плату, яку ОСОБА_5 отримувала у 2018 році була у розмірі 4400 грн. щомісячно. З 2019 року по теперішній час жодної державної допомоги ОСОБА_5 не отримувала.

Допитана в судовому засіданні свідок (представник потерпілого) ОСОБА_7 , яка є головним спеціалістом юрисконсультом Лівобережного УСЗН ДМР, показала суду, що ОСОБА_5 звернулась із заявою до Лівобережного УСЗН ДМР 13 липня 2018 року для отримання державної матеріальної допомоги та одночасно із заявою обвинувачена подала декларацію про доходи та майновий стан, також, заяву та декларацію ОСОБА_5 подавала й 08.01.2019 року. В розділі декларації про дохід сім`ї ОСОБА_5 зазначала, що доходів не має. В заявах про отримання державної допомоги, обвинувачена була повідомлена про повернення надміру виплачених коштів у разі подання неповної або недостовірної інформації в декларації. Управлінням було призначено ОСОБА_5 державну допомогу рішенням від 19.07.2018 та призначено у період з 01.07.2018 по 31.12.2018 допомогу у розмірі 1944 грн. щомісячно, потім рішенням від 01.12.2018 перераховано та призначено на грудень 2018 року - 2027 грн. Рішенням від 17.01.2019 було призначено державну допомогу на період з 01.01.2019 по 30.06.2019 року у розмірі 2027 грн. щомісячно. Соціальним інспектором Лівобережного УСЗН ДМР було здійснено перевірку на достовірність поданих ОСОБА_5 даних. З державного реєстру фізичних осіб платників податку було встановлено, що ОСОБА_5 у період I-IV кварталах 2018 року отримувала заробітну плату. В зв`язку із чим, управлінням було здійснено перерахунок виплат та 10 червня 2019 року були внесені зміни до рішень. ОСОБА_5 надала недостовірні дані про доходи, що вплинуло на розрахунок допомоги та державні кошти були виплачені надміру. Обвинуваченій було рекомендованим листом направлено повідомлення про повернення надміру виплачених коштів. ОСОБА_5 зобов`язалась, написаною власноруч заявою, виплатити дані надміру виплачені кошти. Не було подано в цивільному судочинстві позов про стягнення надміру виплачених коштів, оскільки у Лівобережного УСЗН ДМР не вистачає коштів на сплату судового збору. Їм стало відомо в кінці 2019 року про порушення. Звернулись до правоохоронних органів в 2021 році, тому що раніше повідомити про злочин не було часу. Справи передавати в поліцію почали нещодавно. Раніше подавали цивільні позови. Обвинувачена двічі повідомлялась про необхідність повернення надміру виплачених коштів. У січні 2019 року ОСОБА_5 в останнє подавала заяву про призначення державної допомоги.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , яка є заступником начальника відділу прийому громадян Лівобережного УСЗН ДМР, показала суду, що ОСОБА_5 перебувала на обліку у Лівобережному УСЗН ДМР та отримувала державну соціальну допомогу у розмірі прожиткового мінімуму. При прийомі заяви та декларації про доходи обвинувачена зазначала, що доходів не має. Допомога призначалась на дитину у розмірі прожиткового мінімуму на дитину з 6 до 18 років. Після перевірки особової справи була з`ясовано, що ОСОБА_5 при призначенні державної допомоги зазначала про відсутність доходів, але в період 2018 року працювала на підприємстві. Дану інформацію обвинувачена в декларації не зазначала, тому були виплачені державні кошти без врахування заробітної плати. Допомога призначалась на шість місяців, за період липень 2018 року по червень 2019 року, було два звернення від ОСОБА_5 . Було звернення в липні 2018 року та в січні 2019 року. ОСОБА_5 отримувала допомогу з 1 липня 2018 року по 30 червня 2019 року. Так як дитина 2008 року народження, тому допомогу ОСОБА_5 отримувала починаючи саме з 2008 року. Відомості про доходи отримувач має заповнювати самостійно у декларації про доходи осіб отримуючих державну допомогу. Кожний раз при зверненні із заявою про отримання допомоги заповнюється декларація. Обвинувачена двічі в деклараціях зазначала, що доходів не має. Соціальна допомога одиноким матерям призначається як різниця 100 відсотків прожиткового мінімуму на дитину від 6 до 18 років та середньомісячним сукупним доходом сім`ї з розрахунком на одну особу. З липня 2020 року Лівобережне УСЗН ДМР при перевірці запитує інформацію у Державній податковій інспекції, до цього часу інформація не перевірялась таким чином, а лише обліково, на підставі декларацій. Інформацію про дохід ОСОБА_5 дізнались від Державної податкової інспекції. У Лівобережному УСЗН ДМР є сектор соціальних інспекторів, які згідно їх порядку мають право вибірково перевіряти особові справи на правильність заповнення та надання декларацій про доходи. До ОСОБА_5 звертався інспектор соціальних інспекторів з повідомленням про неправомірно виплачену допомогу, однак кошти обвинуваченою ОСОБА_5 повернуті не були. Право на отримання державної допомоги одиноким матерям це витяг з державного реєстру при реєстрації дитини, де батько дитини зазначається зі слів матері. Також, підставою для отримання допомоги є сукупний середньомісячний дохід сім`ї. Якщо середньомісячний сукупний дохід сім`ї не перевищує прожитковий мінімум на дитину, то така різниця і є розмір державної допомоги. Обов`язок подачі декларації про дохід для малозабезпечених сімей з`явився з січня 2015 року. До січня 2015 року була фіксована сума державної допомоги незалежно від розміру доходу. І законом, і порядком призначення державної допомоги передбачено повернення надміру виплачених коштів. Також є закон, яким передбачено, що надміру виплачені державні кошти можуть бути стягнуті або за письмовою заявою у розмірі визначеному заявником, або 20 % можуть бути автоматично стягнуті з призначеної державної допомоги. Для того, щоб повернути надміру виплачені кошти, Лівобережне УСЗН ДМР має ознайомити громадянина про надміру виплачені кошти та громадянин пише заяву, де зазначає у якій формі буде сплачувати ці кошти. Про те, чи була офіційно працевлаштована ОСОБА_5 у січні 2019 року інформації не має, лише за 4 квартали 2018 року. ОСОБА_5 автоматично з січня 2019 по червень 2019 року була призначена державна допомога, чи отримувала обвинувачена ці кошти свідку не відомо. Також, оскільки особова справа ОСОБА_5 знаходиться у юристів, їй не відомо, чи призначалась державна допомога ОСОБА_5 після червня 2019 року. При призначенні державної допомоги, беруться данні про доходи за попередні 6 місяців. Тому, в липні 2018 року мали врахувати доходи за 1 та 2 квартал 2018 року, однак таких даних не було. Дані відомості про особову справу ОСОБА_5 свідку відомо через її посаду, оскільки їй про ці обставини доводила до відома працівник ОСОБА_11 . Також, ОСОБА_10 бачила особисто відомості з Державної податкової інспекції. Оскільки розрахунок державної допомоги проводиться за попередні 6 місяців до звернення, якщо б обвинувачена вказала відомості про свій дохід у 2018 році, вона б не отримувала державну допомогу. Державну допомогу, яку ОСОБА_5 отримала у січні 2019 року рахується за ІІІ та VI квартали 2018 року. Якщо особа повідомлена про надміру виплачені кошти та не повертає ці кошти, управління має право звернутись з позовом до суду. Чому Лівобережне УСЗН ДМР не звернулось з цивільним позовом до ОСОБА_5 свідок не знає, оскільки цими питаннями займається юридичний відділ. Також, свідок не знає, чому в межах кримінального провадження не було подано цивільний позов. До періоду 2018-2019 року, ОСОБА_5 вже призначалась державна допомога з 2008 року. З січня 2015 року кожні 6 місяців ОСОБА_5 подавала декларації, їх перевіряли, обвинувачена доходи не отримувала. Коли виникла ситуація з декларацією за 2018 рік була проведена повна перевірка особової справи ОСОБА_5 і жодних порушень, крім зазначеного періоду, виявлено не було.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , яка є завідувачем сектору державних соціальних інспекторів Лівобережного УСЗН ДМР, показала суду, що сектор державних інспекторів проводить перевірку достовірності декларацій. Ними були зроблені запити не тільки стосовно ОСОБА_5 в податкову службу, а й інших осіб, які отримують державну допомогу. Після отримання відповіді про отримання чи не отримання заробітної плати та порівнянням з відомостями вказаними в декларації було встановлено, що ОСОБА_5 в декларації вказала, що не отримувала дохід, а податкова служба надала відповідь, що вона отримувала заробітну плату. До управління із запитом звернулось Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області з проханням надати особові справи з надміру виплаченими коштами державної допомоги, які перевищують 10000 грн. Лівобережним УСЗН ДМР були надані особові справи. Було два запита від поліції за весь період, коли працює управління. Якщо були надміру виплачені кошти, особі надають повідомлення та необхідно сплатити або повну суму надміру виплаченої державної допомоги, або якщо людина отримує якусь державну допомогу існує можливість сплачувати щомісячно з цієї допомоги. Якщо особа не сплачує надміру виплачені кошти, Лівобережне УСЗН ДМР звертається до суду з позовної заявою про стягнення надміру виплачених коштів. Свідок не вважає, що ОСОБА_5 скоїла злочин, оскільки вона обіцяла сплатити, говорила, що влаштується на роботу і буде сплачувати частинами. ОСОБА_5 отримує допомогу з 2008 року, раніше за результатами перевірок у ОСОБА_5 в деклараціях не було помилок. Для того, щоб отримати державну допомогу, особа має мати довідку про те, що у дитини немає батька та що дані батька записані зі слів матері. У особи може бути дохід, та якщо він є, і про це в декларації буде вказано, розраховується або розмір, який може отримувати особа в якості державної допомоги, або якщо дохід перевищує мінімальний прожитковий мінімум для дитини, особі може бути відмовлено в отриманні державної допомоги. Коли особа звертається до управління, їй необхідно надати заяву та декларацію. ОСОБА_5 особисто заповнювала і заяву, і декларацію. Перерахунок на можливість отримання держаної допомоги здійснює відділ призначення допомоги. Про те, що ОСОБА_5 отримувала в 2018 році дохід в управлінні дізнались в 2019 році.

Під час судового розгляду судом були досліджені зібрані під час досудового розслідування матеріали кримінального провадження та письмові докази, які містяться в них.

Відповідно до заяви в.о. начальника Лівобережного УСЗН ДМР ОСОБА_12 на ім`я начальника Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_13 , управлінням в ході внутрішньої перевірки було виявлено факт порушення при заповненні декларації про доходи ОСОБА_5 , в результаті чого було надмірно виплачені державні кошти за призначенням в сумі 23909,00 грн. за період часу з 01.07.2018 по 30.06.2019 з проханням прийняти міри на виявлене кримінальне правопорушення та притягти до відповідальності ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 7).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 21.10.2008 Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 660, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_14 , де вказані батько ОСОБА_15 та мати ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 72).

13.07.2018 та 08.01.2019 ОСОБА_5 подала заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг, відповідно до яких обвинувачена просила призначити допомогу на дітей одиноким матерям. Своїй підписом обвинувачена підтвердила те, що вона попереджена про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної соціальної допомоги та/або повернення надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї (т. 1 а.с. 10, 15).

Слід звернути увагу, що дані заяви не містять зазначення рахунку банку та інших реквізитів для перерахування допомоги.

У деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 13.07.2018 та 08.01.2019, ОСОБА_5 у період з 01.01.2018 по 01.07.2018 та з 01.07.2018 по 31.12.2018 зазначила, що доходів не має; оплати за послуги телефонного (в тому числі) мобільного зв`язку не було. Свої підписом обвинувачена підтвердила те, що вона попереджена про відмову в призначенні або припинені виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей) (т. 1 а.с. 12-13, 17-18).

01.10.2019 відповідальним співробітником Лівобережного УСЗН ДМР ОСОБА_11 було направлено запит № 847 до ГУ ДФС у Дніпропетровській області, Лівобережного управління, Лівобережного ДПІ про отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми отриманих доходів фізичних осіб стосовно ОСОБА_5 за період з 1 місяця 2016 року по 6 місяць 2019 року (т. 1 а.с. 22).

Відповідно до відповіді на запит від 01.10.2019 № 847, ОСОБА_5 отримувала дохід за такі періоди: 3 місяць 2018 року 22653,03 грн., 6 місяць 2018 року 22834,20 грн., 9 місяць 2018 року 95,00 грн. та 21135,49 грн., 12 місяць 2018 року 10566,74 грн. та 210,89 грн., ознака доходу 101 (т. 1 а.с. 23).

Відповідно до рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 07.10.2019, ОСОБА_5 немає права на допомогу одиноким матерям (т. 1 а.с. 19).

13.01.2020 ОСОБА_5 отримала повідомлення від Лівобережного УСЗН ДМР про надміру виплачені державні кошти за призначеною допомогою на дітей одиноким матерям в сумі 23909,00 грн. за період 01.07.2017 по 30.06.2019 та необхідність повернути вказану суму до 31.01.2020 на рахунок управління та повідомлення про те, що у разі відмови від перерахування до бюджету коштів у зазначений термін, вони будуть стягнуті Лівобережним УСЗН ДМР у судовому порядку (т. 1 а.с. 26).

05.02.2020 ОСОБА_5 було повідомлено Лівобережним УСЗН ДМР про те, що їй були надміру виплачені державні кошти за призначеною допомогою на дітей одиноким матерям, станом на 01.01.2020 борг складає 23909,00 грн. та надані реквізити для оплати даної заборгованості (т. 1 а.с. 24).

Згідно довідки розрахунку переплати по допомозі одиноким матерям на ОСОБА_5 за період 01.07.2018 по 30.06.2019 у період з липня 2018 року по листопад 2018 року розмір призначеної та отриманої щомісячної допомоги становив 1944,00 грн., а у період з грудня 2018 року по червень 2019 року 2027,00 грн. Загальна сума розміру переплати за вказаний період становить 23909,00 грн. (т. 1 а.с. 8).

19.07.2018 та 17.01.2019 відповідно до рішень про призначення допомоги сім`ям з дітьми, ОСОБА_5 призначено допомогу одиноким матерям у період з 01.07.2018 по 31.12.2018 у розмірі 1944,00 грн. та у період з 01.01.2019 по 30.06.2019 2027,00 грн. (т. 1 а.с. 9, 14).

Так, з досліджених в судовому засіданні письмових доказів, які взяті судом до уваги при ухваленні вироку та наданих суду показів свідків та обвинуваченої в їх сукупності, суд вражає, що стороною обвинувачення не доведено, що обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України, не було встановлено, що в діянні обвинуваченої є всі елементи складу вказаного кримінального правопорушення і під час звернення за державною соціальною допомогою не було жодних правових підстав для її призначення цій особі.

Конституційні принципи закладені в статті 62 Конституції України визначають, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Стороною обвинувачення не представлені суду належні докази, які б були достатніми для підтвердження вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України в межах пред`явленого їй обвинувачення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Згідно з положеннями частин 1, 3 ст. 3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки вказаним Кодексом.

Як визначено у ст. 190 КК України, шахрайством є заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Обман як злочинний спосіб може полягати у повідомленні потерпілому неправдивих відомостей (активний обман) та/або приховуванні певних обставин, якщо в особи є обов`язок повідомити про них (пасивний обман). Обман при шахрайстві застосовується винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Тому умовою визнання обману ознакою об`єктивної сторони шахрайства є використання його для заволодіння майном чи придбання права на майно. З суб`єктивної ж сторони шахрайство характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.
Відсутність хоча б одного зі складових елементів шахрайства, у тому числі об`єктивної чи суб`єктивної сторони, означає, що дії особи, поведінка якої оцінюється, можуть перебувати в іншій, ніж кримінальна, юридичній площині й свідчити про наявність цивільного спору.
Отже, для вирішення питання щодо правозастосування ст. 190 КК України належить з`ясувати, чи є у розумінні цього Кодексу склад кримінального правопорушення (шахрайства) у діянні особи, котра отримала соціальну допомогу внаслідок помилкового зазначення недостовірних відомостей про доходи та майновий стан, фактично маючи право на таку допомогу на іншій, ніж зазначена в її зверненнях, підставі. У контексті вказаного питання також є ключовим визначення виду правовідносин (цивільних чи кримінально-правових), пов`язаних із способом отримання допомоги.

Таким чином для того, щоб вирішити питання про правозастосування ч. 1 ст. 190 КК України до дій обвинуваченої, має бути склад кримінального правопорушення (шахрайства), відповідно, мають бути всі елементи складу злочину, оскільки без них складу злочину не існує. Оскільки, відсутність хоча б однієї з обов`язкових ознак свідчить і про відсутність складу злочину в цілому.

Як зазначено в обвинувальному акті, внаслідок умисних дій ОСОБА_5 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), з метою одержання державної допомоги на дітей одиноким матерям, останньою, безпідставно, незаконно, протягом тривалого часу з 01.07.2018 по 30.06.2019, за рахунок державних коштів отримано державну допомогу на дітей одиноким матерям у загальному розмірі 23909 грн. 00 коп., чим обвинувачена завдала державі в особі Лівобережного УСЗН ДМР матеріальний збиток на вказану суму, таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві).

Важливе значення для характеристики шахрайства має об`єктивна сторона шахрайства, яка полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою та суб`єктивна сторона шахрайства, яка характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Зміст прямого умислу, утворюють два моменти інтелектуальний і вольовий. Інтелектуальний момент містить у собі дві ознаки усвідомлення суспільно небезпечного характеру вчиненого діяння і передбачення суспільно небезпечних наслідків; вольовий момент містить одну ознаку бажання настання суспільно небезпечних наслідків, які передбачаються винною особою.
Вчиняючи шахрайство, винна особа цілком усвідомлює: суспільну небезпечність самого діяння, тобто фактичну сторону діяння та його суспільне значення; об`єкт та предмет злочину, цінність матеріальних благ та інших предметів спеціального призначення; спосіб вчинення злочину, той факт, що свідомо вводить потерпілого в оману шляхом обману чи зловживання довірою, що останній лише зовнішньо добровільно передає їй предмет злочину, тоді як фактично ця воля потерпілого є фіктивною; факт заволодіння майном, правом на майно чи предметами спеціального призначення.

Передбачення суспільно небезпечних наслідків як ознака інтелектуального моменту умислу означає здатність особи уявити подальший розвиток подій і настання можливих або неминучих наслідків. Під час вчинення шахрайства особа передбачає виникнення в результаті її дій у потерпілого впевненості у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна, права на майно або предметів спеціального призначення, а також передбачає настання наслідків у вигляді спричинення чи реальної можливості спричинення матеріальної та іншої шкоди.

Вольовий момент прямого умислу характеризується бажанням особи настання суспільно небезпечних наслідків. При цьому бажання як вольова ознака прямого умислу полягає в прагненні до результату (наслідків), тобто з прямим умислом можуть досягатися лише ті результати (наслідки), які виступають як мета винного.

Допитані в судовому засіданні свідки та обвинувачена, показали суду, що право на отримання державної допомоги на дітей одиноким матерям обвинувачена ОСОБА_5 отримала ще в 2008 році, коли народилася її донька ОСОБА_8 . До 2015 року, сума державної допомоги була фіксованою, незалежною від сукупного щомісячного доходу.

Станом на 13.07.2018, коли обвинувачена звернулась із заявою до Лівобережного УСЗН ДМР, діяв Закон України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» в редакції від 20.01.2018, відповідно до ст. 4 якого, до заяви про надання державної соціальної допомоги додаються: документ, що посвідчує особу; довідка про склад сім`ї; декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї; довідка про наявність та розмір земельної частки (паю); довідка встановленої форми про безпосередню участь особи в антитерористичній операції. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, організовує роботу щодо призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.
Як було встановлено судом, ані в заявах про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, ані в деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги жодним чином не було роз`яснено про наслідки або кримінальну відповідальність, яку може нести особа в разі поданні неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї. Така інформація не роз`яснювалась ОСОБА_5 і працівниками Управління, а дані документи заповнювались на підставі розміщеного в Управлінні зразка.

Крім того, відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» в редакції від 20.01.2018, контроль за правильністю надання державної соціальної допомоги та використання коштів Державного бюджету України, спрямованих на надання державної соціальної допомоги, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, безпосередньо та через керівника та уповноважених ним осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 , пояснила, що заповнюючи заяву та декларацію для отримання державної допомоги на дітей одиноким матерям, форми документів для їх заповнення надавались особам в приміщенні управління, де в присутності черги в 50 осіб не були присутні працівники Лівобережного УСЗН ДМР. Тобто, пояснити як правильно заповнити документи було нікому, так само як і відповісти на питання громадян, а також, не було надано роз`яснень з приводу відповідальності, яку несе особа у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї. В приміщенні був лише один зразок за яким необхідно було заповнювати заяву та декларацію, що стало підставою для допущення ОСОБА_5 помилки. Крім того, з декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, обвинувачена зазначила, що нею не було здійснено поповнення мобільного телефону, однак вона вказала цю інформацію, тільки тому, що так було зазначено у зразку.

Обвинувачена ОСОБА_5 вперше офіційно влаштувалась у 2018 році, оскільки ні в заяві, ні в декларації не було розділів про офіційне працевлаштування, вона була впевненою, що ця інформація буде перевірятись і вона наявна у працівників Лівобережного УСЗН ДМР. Крім того, як тільки ОСОБА_5 дізналась про те, що їй були надміру виплачені державні кошти, вона звернулась до працівників управління з бажанням повернути кошти, оскільки дана ситуація трапилась через її необізнаність та відсутність роз`яснень правильності оформлення декларації.

При цьому, допитані в судовому засіданні свідки сторони обвинувачення, які є працівниками Лівобережного УСЗН ДМР на питання, чи було обвинуваченій роз`яснено про відповідальність, в тому числі кримінальну, яку вона може нести в разі подані неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї в декларації, не змогли відповісти на це питання, оскільки яку саме відповідальність може нести така особа, вони не знають.

Окрім цього, контроль за правильністю надання державної соціальної допомоги та використання коштів Державного бюджету України, спрямованих на надання державної соціальної допомоги, здійснює центральний орган виконавчої влади, а тому правильність заповнення відповідних документів, які необхідні для призначення такої допомоги мали перевірити в першу чергу працівники Лівобережного УСЗН ДМР.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що стороною обвинувачення жодним чином не доведено наявність у обвинуваченої ОСОБА_5 прямого умислу на скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки вона не усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, не могла передбачити суспільно небезпечні наслідки і взагалі не бажала їх настання, оскільки будучи одинокою матір`ю, яка має право на отримання державної допомоги, в зверненнях якої з 2008 року жодного разу не було порушень, а тому взагалі не доведено, що обвинувачена мала на меті викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй певних матеріальних благ чи інших предметів, оскільки вона й так весь час з моменту народження дитини мала законні підстави для отримання таких виплат від держави. А тому, відсутність хоча б одного зі складових елементів шахрайства, у тому числі об`єктивної чи суб`єктивної сторони, означає, що дії особи, поведінка якої оцінюється, можуть перебувати в іншій, ніж кримінальна, юридичній площині й свідчити про наявність цивільного спору.

Крім того, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зробила висновок у постанові від 16.11.2020 у справі № 159/3357/18, що саме собою встановлення в Законі № 1768-ІІІ механізму повернення органу соціального захисту надміру виплачених коштів не виключає притягнення особи до кримінальної відповідальності за шахрайство (ст. 190 КК України) за умови, якщо в діянні особи є всі елементи складу вказаного кримінального правопорушення і під час звернення за державною соціальною допомогою не було жодних правових підстав для її призначення цій особі.
В даному випадку судом встановлено, що ОСОБА_5 має правові підстави та отримує державну допомогу ще з 2008 року.
Відповідно до п. 35 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженому Кабінетом Міністрів України 01.08.2018, для призначення допомоги на дітей одиноким матерям до органу соціального захисту населення подаються такі документи: 1) заява про призначення допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідка про народження, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) рад, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (2947-14), або документ про народження, виданий компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку; 3) копія свідоцтва про народження дитини; 4) довідка про реєстрацію місця проживання матері та дитини.

У контексті отримання соціальної допомоги для встановлення шахрайства стороні обвинувачення недостатньо довести, що під час звернення за соціальною допомогою особа повідомила відповідному органу недостовірні відомості. Необхідно довести, що їх недостовірність стала безпосередньою причиною призначення особі такої допомоги. Іншими словами, слід довести, що у разі повідомлення достовірних відомостей, соціальна допомога не була би призначена і виплачена.

Якщо особа повідомила недостовірні відомості щодо фактів і обставин, які не можуть позначитися на праві особи на соціальну допомогу або на розмірі цієї допомоги, таке неправдиве повідомлення не може розглядатися як спосіб заволодіння майном шляхом шахрайства.

Таким чином, законодавство визнає, що самі по собі неправдиві відомості без встановлення причинного зв`язку між ними і призначенням соціальної допомоги не тільки не можуть стати достатньою підставою для обвинувачення особи у шахрайстві, але й не дають підстав для припинення виплати такої допомоги.

Такі ж висновки зробив Верховний суд у своїй постанові від 16.03.2021 по справі № 556/839/17.

Суд вважає, що оскільки серед переліку документів, необхідних для призначення допомоги на дітей одиноким матерям до органу соціального захисту населення не зазначено необхідність подання декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, наявність недостовірних відомостей в цій декларації не стало безпосередньою причиною відсутністю права обвинуваченої на призначення такого виду державної допомоги, що виключає можливість притягнення особи до кримінальної відповідальності за шахрайство.

Також, суд оцінюючи покази свідків, дослідивши наявні докази в їх сукупності, вважає необхідним зазначити свої міркування та висновки щодо наступних обставин справи.

Відповідно до п.п. 2, 3, п. 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженому Кабінетом Міністрів України 01.08.2018, суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Відрахування на підставі рішень відповідних органів провадиться у розмірі не більш як 20 відсотків суми виплачуваної допомоги.

Допитані в судовому засіданні свідки, які є працівниками Лівобережного УСЗН ДМР зазначили, що ОСОБА_5 зверталась неодноразово до Лівобережного УСЗН ДМР з бажанням сплатити надміру виплачену допомогу. Однак, жоден відповідальний працівник не пояснив та не запропонував обвинуваченій, можливість сплатити надміру виплачені кошти шляхом відрахування з щомісячної державної допомоги, що передбачено Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми. Натомість, відповідно до повідомлення від Лівобережного УСЗН ДМР до ОСОБА_5 про необхідність повної сплати надміру виплачених коштів в розмірі 23909,00 грн. надавши строк до 31.01.2020 (обвинувачена отримала повідомлення 13.01.2020). Пояснити чому передбачені Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми способи стягнення не були застосовані до ОСОБА_5 свідки не змогли, зазначивши, що в 2019 році ОСОБА_5 було відмовлено в подальшому призначенні та виплаті державної допомоги на дітей одиноким матерям, однак, які були підстави відмови свідки не вказали.

Відповідно до ч. 7 ст. 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» в редакції від 09.08.2019, рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї.

Згідно п.п. 7 п. 43 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого Кабінетом Міністрів України 31.08.2019, про призначення державної допомоги сім`ям з дітьми чи про відмову в її призначенні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і виплачує зазначену допомогу, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом п`яти днів після прийняття відповідного рішення.

Згідно п.п. 1, 2, п. 34, Порядку, допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. До складу сім`ї особи, що звертається за призначенням зазначеної допомоги, включаються чоловік (дружина); рідні, усиновлені та підопічні діти віком до 18 років, а також діти віком до 23 років, які навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти і не мають власних сімей незалежно від місця проживання або реєстрації; неодружені повнолітні діти, які визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. До складу сім`ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 07.10.2019, обвинуваченій ОСОБА_5 на її звернення від 02.10.2019 було відмовлено, оскільки вона не має право на отримання такої допомоги. Однак, причини відмови зазначеними не були.

Отже, ОСОБА_5 , через помилку в декларації в подальшому позбавили можливості отримувати державну допомогу і таким чином відповідно до чинного законодавства повернути надміру виплачені кошти.

Крім вищезазначеного, також, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до п. 3.2.4., Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ України № 747 від 23.08.2012, затвердженої Міністерством внутрішніх справ України, документи групуються у справи в хронологічному та/або логічному порядку.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що 04.01.2021 були внесені відомості до ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000003 відносно ОСОБА_5 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України на підставі повідомлення від Лівобережного УСЗН ДМР про те, що в період часу з 01.07.2018 по 30.06.2019 шляхом обману ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримувала грошові кошти від Лівобережного УСЗН ДМР.

Однак, заява Лівобережного УСЗН ДМР на підставі якої були внесені відомості до ЄРДР, надійшла після виконання ряду процесуальних дій, таких як: доручення про здійснення досудового розслідування кримінального проступку (дізнання), постанови про визначення дізнавача, який здійснюватиме досудове розслідування в кримінальному провадженні, повідомлення про початок досудового розслідування, постанови про визначення групи прокурорів, рапорту.

Крім цього, заява від Лівобережного УСЗН ДМР про виявлене кримінальне правопорушення, яка нібито надійшла 04.01.2021, не містить взагалі жодної дати звернення з такою заявою. Також, допитані судом свідки зазначили, що саме до Управління надходили відповідні запити щодо надміру виплачених коштів.

Таким чином, оскільки матеріали досудового розслідування мають бути оформленні відповідно до Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ України, тобто в хронологічному порядку, суд позбавлений можливості встановити на підставі чого взагалі було внесено відомості до ЄРДР про дане кримінальне правопорушення.

Між тим, 25.03.2021 постановою про зміну попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення та визначення органу досудового розслідування, яка була винесена прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 змінено попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000003 від 04.01.2021 з ч. 1 ст. 190 КК України на ч. 1 ст. 222 КК України, аргументуючи це тим, що в ході допиту свідків, які безпосередньо є співробітниками Лівобережного УСЗН ДМР було з`ясовано, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення саме за ч. 1 ст. 222 КК України. Через що була також змінена форма досудового розслідування.

В матеріалах справи відсутні жодні докази сторони обвинувачення, які б могли обґрунтувати наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого саме за ч. 1 ст. 222 КК України. Однак, не дивлячись на це, прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з обвинувальним актом від 26 березня 2021 року стосовно ОСОБА_5 , кваліфікує її дії, як кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 222 КК України. Згодом в суді, перед судовими дебатами, прокурор змінює обвинувачення знову на ч. 1 ст. 190 КК України.

Необхідно, також, звернути увагу, що допит вищезазначених свідків, а саме ОСОБА_9 від 24.03.2021 та ОСОБА_7 від 25.03.2021 мають ідентичний зміст.

Крім іншого, допитані в судовому засіданні свідки, які є співробітниками Лівобережного УСЗН ДМР пояснили, що коли в осіб, яким призначена державна допомога, виникає надміру виплачена сума допомоги, вони звертаються в порядку цивільного судочинства з позовною заявою про стягнення надміру виплачених коштів, як і передбачено законом та положенням. Однак, через відсутність коштів в управлінні, вони не мають змоги сплатити судовий збір. Тому до суду з позовною заявою про стягнення надміру виплачених коштів звертаються не у всіх випадках, а вибірково. Між тим, до управління два рази зверталися працівники Головного управління Національно поліції в Дніпропетровській області із запитами про надання особових справ, в яких сума надміру виплачених коштів перевищує 10000 грн.

Відповідно до положення Лівобережного УСЗН ДМР № 84/58 від 24.06.2020, взагалі відсутні будь-які відомості про те, що до повноважень співробітників та керівництва управління входить обов`язок та право надавати особові справи працівникам правоохоронних органів.

Отже, у суду є обґрунтовані сумніви також, щодо законності отриманих письмових доказів стороною обвинувачення від Лівобережного УСЗН ДМР.

Крім того, суд звертає увагу на обставини щодо появи потерпілого Лівобережного УСЗН ДМР та його представника свідка ОСОБА_7 вже після зміни обвинувачення в суді. Так, звертаючись до суду з обвинувальним актом від 26.03.2021 року потерпілий взагалі був відсутній, як і під час всього досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

Також, матеріли досудового розслідування не містять жодного письмового доказу на підтвердження саме одержання (отримання на рахунок у банку) ОСОБА_5 державної допомоги на дітей одиноким матерям у загальному розмірі 23909 гривень 00 копійок.

Проаналізувавши вищевказане, суд приходить до висновку, що з метою створення штучних показників в роботі органу досудового розслідування та прокуратури щодо кількості кримінальних проваджень за конкретною кваліфікацією кримінального правопорушення, відбувається видимість якісного здійснення досудового розслідування, що також підтверджується протоколами допиту свідків у кримінальному провадженні № 0000003, направленням запитів для отримання особових справ, зміною кваліфікації без наявності обґрунтованих доказів, не бажаючи реально встановлювати факти та обставини, що мають значення для кримінального провадження.

Оцінюючи докази по даному кримінальному провадженню, суд керується принципом ЄСПЛ «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Критерій доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

При цьому судом враховується правова позиція щодо визнання винності особи «поза розумним сумнівом» та визначення «стандартів доказування», висловлена Верховним Судом у постанові від 04.07.2018 по справі №688/788/15-к, в якій зазначається, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою, суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК України. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішенні має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Приймаючи дане рішення, суд також враховує матеріали, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка має середню освіту, не заміжня, офіційно не працевлаштована, раніше не судима, спиртним напоями не зловживає, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню доньку (а.с. 67-73).

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_5 необхідно виправдати по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеності наявності в діянні обвинуваченої складу кримінального правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 369-371, 373-374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватою у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеності наявності в діянні обвинуваченої ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1