Справа № 761/7586/21
Провадження № 1-кс/761/5220/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурор ОСОБА_3
слідчий ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого слідчого управління Головного управління національно поліції у м. Києві ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , внесеного у кримінальному провадженні 000000493 від 23.05.2020р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.342, ч.1 ст.343 КК України про встановлення підозрюваній та стороні захисту строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000493 від 23.05.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343 КК України, про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого управління ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 23.05.2020 до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000493, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.05.2020 в період часу з 15.30 год. по 18.00 год. ОСОБА_5 , будучи відповідно до свідоцтва №4676/10 від 24.11.2011 адвокатом, яка здійснює індивідуальну адвокатську діяльність, знаходячись в підземному паркінгу житлового комплексу «Diamond Hill» за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, 11-А, умисно перешкоджала працівникам поліції реалізовувати надані їм права та виконувати обов`язки, передбачені відповідними нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність працівника правоохоронного органу, в якому вони працюють, тобто вчинила активний опір працівникам правоохоронного органу.

09.11.2020 в період часу з 18.15 год. по 18.30 год. прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 за дорученням виконувача обов`язків керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , в порядку ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343 КК України.

Разом з тим, 10.11.2020 прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 повідомлення про підозру направлені ОСОБА_5 на електронну пошту, зазначену в її профілі реєстру адвокатів України ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також поштовим зв`язком на відомі адреси роботи ( АДРЕСА_1 , листування (04111, м. Київ-111, а/с 21), місця реєстрації ( АДРЕСА_2 ) та фактичного місця проживання ( АДРЕСА_3 ).

В подальшому, в порядку ст.ст. 133, 135, 137 КПК України слідчим неодноразово викликалася підозрювана ОСОБА_5 для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000493, шляхом здійснення викликів по телефону, надсилання повісток на електронну адресу, надсилання повісток поштою, однак, ОСОБА_5 жодного разу не з`явилася до слідчого та ухилялася від проведення з нею слідчих дій, чим перешкоджала досудовому розслідуванню та затягувала його.

Також, слідчий зазначає, що починаючи з 24.12.2020, тобто з моменту повідомлення підозрюваній та її захисникам про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів сторонам кримінального провадження, по теперішній час, ні підозрювана ОСОБА_5 , ні жоден з її захисників з метою ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до слідчого не з`явилися та не зверталися, хоча були належним чином повідомлені про таку можливість.

Тим самим, з метою перешкоджання досудовому розслідуванню та ухилення від кримінальної відповідальності підозрюваною ОСОБА_5 також допущено зволікання та затягування при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження.

На підставі викладеного, у зв`язку із зволіканням підозрюваної ОСОБА_5 та її захисників при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, до яких надано повний доступ, слідчий просить суд встановити строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування стороні захисту, а саме підозрюваній ОСОБА_5 та її захисникам - 10 діб з моменту винесення ухвали.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисник підозрюваної та підозрювана у судове засідання не з`явилися, про розгляд клопотання повідомлялися належним чином.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення слідчого та прокурора, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 10 ст. 290 КПК України, сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ.

Право на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування гарантує реалізацію конституційного права підозрюваного на отримання інформації, зокрема, щодо суті пред`явленого обвинувачення та стану розгляду справи, а також забезпечує підозрюваному чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.

Отже, право на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальному провадженні є складовими конституційного права на захист.

Водночас, ознайомлення підозрюваного чи його захисника з матеріалами досудового розслідування є елементом кримінального судочинства і його порядок відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України визначається законами України.

Відтак, право на таке ознайомлення не є абсолютним, про що також зазначив Конституційний Суд України у рішенні по справі №1-4/2012 про ознайомлення обвинуваченого і захисника з матеріалами кримінальної справи. Ознайомлення обвинуваченого чи його захисника з матеріалами справи в межах розумних строків відповідає завданням кримінального судочинства, визначеним у ст. 2 КПК України, що з одного боку забезпечує реалізацію прав і свобод людини і громадянина, а з іншого - вимагає від особи відповідальної поведінки, зумовленої законними потребами, інтересами інших осіб (зокрема, потерпілого) та суспільства в цілому.

Згідно зі ст. 290 КПК України, у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.

Конституційний Суд України вважав, що положення КПК України щодо визначення сторонам строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження узгоджуються з практикою Європейського Суду з прав людини та з підпунктом «b» пункту 3 статті 6 Конвенції, відповідно до якого кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право мати час і можливості для підготовки свого захисту.

Так, Європейський Суд неодноразово зазначав, що право на захист не є абсолютним, а за змістом статті 6 Конвенції прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (рішення від 23 квітня 1997 року у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів», від 25 вересня 2008 року у справі «Полуфакін і Чернишов проти Росії»). Як зауважив Європейський Суд, підпункт «b» пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує обвинуваченому мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту», а це означає, що така підготовка охоплює все, що є «необхідним» для підготовки розгляду справи судом. Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення для цілей підготовки свого захисту з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі. Однак питання адекватності часу і можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України»).

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить поняття «затягування процесу ознайомлення з матеріалами кримінального провадження», зазначений інститут кримінального судочинства є оціночною категорією і в кожному разі, з огляду на вищезазначену практику Європейського Суду з прав людини, вирішується судом в залежності від конкретних обставин справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Критерієм для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 5 ст. 28 КПК України визначено, що кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Поряд з цим, відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

За п. 4 ч. 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є: змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, у відповідності до загальних засад кримінального провадження та основних засад судочинства, закріплених у законі, прокурор/слідчий повинен самостійно обґрунтувати у судовому засіданні правову позицію, що викладена у клопотанні. Крім того, до суду має бути подано докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, та доведено їх переконливість перед судом.

Згідно ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

На підставі вимоги безпосередності судового розгляду, всі належні і допустимі згідно із законом докази підлягають установленню й дослідженню під час судового засідання.

Суд зобов`язаний обґрунтовувати своє рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, і сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 18.01.2012 №1-рп/2012, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Корнєв і Карпенко проти України», при визначенні адекватності часу та можливостей, які необхідні обвинуваченому для підготовки захисту, суд враховує конкретні обставини справи, її складність, обсяг матеріалів справи, який було пред`явлено для ознайомлення, обсяг матеріалів, з якими необхідно ознайомитись, тощо.

При вирішенні даного клопотання судом враховується те, що матеріали досудового розслідування складаються з 6 томів, що свідчить про великий обсяг та складність матеріалів.

Водночас, слідчим у клопотанні та прокурором та слідчим в судовому засіданні не доведено, що підозрювана та її захисники зволікають при ознайомленні з матеріалами, до яких їм надано доступ. Долучені до клопотання додатки у виді копій повісток, повідомлень, направлених на поштову адресу стороні захисту, та повідомлень, направлених на електронну адресу стороні захисту, не є належними доказами того, що сторона захисту умисно зволікає з ознайомленням, оскільки, даних про отримання цих повісток та повідомлень слідчий до клопотання не долучив.

Окрім того, суд враховує, що частина повідомлень, повісток, направлених на поштову адресу сторони захисту, повернулась за «закінченням терміну зберігання», що свідчить про те, що такі не були отримані стороною захисту. Водночас, щодо іншої частини направлених стороні захисту повідомлень та повісток, органом досудового розслідування не надано доказів отримання чи неотримання їх стороною захисту.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено факт зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, оскільки наведені у клопотанні доводи не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Окрім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що матеріали клопотання не містять доказів належного повідомлення органом досудового розслідування про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343 КК України, у спосіб, передбачений 278 КПК України.

Таким чином, задля недопущення порушення прав учасників даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 234-235, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого управління Головного управління національно поліції у м. Києві ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , внесеного у кримінальному провадженні 000000493 від 23.05.2020р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.342, ч.1 ст.343 КК України про встановлення підозрюваній та стороні захисту строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя