ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/669/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/205/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.369 КК України
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2021 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_6 ,

при секретарі ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження №11-кп/817/205/21 за апеляційною скаргою прокурора Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 20.04.2021 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вікнини Білогірського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.1 ст. 369 КК України -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначено йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік з покладенням на нього обов`язків передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

В порядку ст. 100 КПК України вирішено питання речових доказів.

З вироку суду слідує, що 10 березня 2021 року близько 21 години водій транспортного засобу марки MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , рухаючись по вулиці Кн. Василька в м. Теребовля, здійснював керування даним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, із різким запахом алкоголю з ротової порожнини, порушенням координації, почервонінням обличчя. На пропозицію працівника поліції ОСОБА_9 пройти огляд для встановлення факту алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер та у лікувальному закладі ОСОБА_6 відмовився у присутності свідків.

Після цього, 10.03.2021 року близько 22 год. в м. Теребовля по вул. Кн. Василька під час складання на ОСОБА_6 протоколу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП: відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, останній діючи з умислом щодо уникнення адміністративної відповідальності, незважаючи на попередження працівників поліції про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди, звернувся до інспектора сектора реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_9 , який є службовою особою, що виконує організаційно - розпорядчі функції в частині прийняття рішень, що мають юридичне значення та тягнуть за собою юридичні наслідки, запропонувавши йому неправомірну вигоду в сумі 2000 грн. за не складення на нього протоколу, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 369 КК України, а саме - пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за не вчинення службовою особою, в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

У поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність посилаючись на те, що засудження за ст. 369 КК України із застосуванням статті 75 КК України є недопустимим, оскільки даний злочин є корупційним в контексті ст. 45 КК України, а тому просить даний вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в частині неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальінсть та просив призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, обвинуваченого, який не заперечив проти позиції прокурора у судовому засіданні, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в цьому кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій, відповідає фактичним обставинам, які також не оспорюються і в апеляційній скарзі, тому, відповідно до ст. 404 КПК України, колегією суддів не переглядаються.

Крім того, суд першої інстанції розглянув провадження у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України та в апеляційній інстанції сторони не заперечували проти законності проведення розгляду кримінального провадження за зазначеною процедурою.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_6 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Переглядаючи вирок суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає встановленим та доведеним те, що 10 березня 2021 року близько 21 години водій транспортного засобу марки MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , рухаючись по вулиці Кн. Василька в м. Теребовля, здійснював керування даним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, із різким запахом алкоголю з ротової порожнини, порушенням координації, почервонінням обличчя. На пропозицію працівника поліції ОСОБА_9 пройти огляд для встановлення факту алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер та у лікувальному закладі ОСОБА_6 відмовився у присутності свідків.

Після цього 10.03.2021 року близько 22 год. в м. Теребовля по вул. Кн. Василька під час складання на ОСОБА_6 протоколу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП: відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, останній діючи з умислом щодо уникнення адміністративної відповідальності, незважаючи на попередження працівників поліції про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди, звернувся до інспектора сектора реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_9 , який є службовою особою, що виконує організаційно - розпорядчі функції в частині прийняття рішень, що мають юридичне значення та тягнуть за собою юридичні наслідки, запропонувавши йому неправомірну вигоду в сумі 2000 грн. за не складення на нього протоколу, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Водночас, доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, на думку колегії суддів, є слушними.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до примітки ст. 45 КК України визначено перелік статей, які відповідно до цього Кодексу є корупційними кримінальними правопорушеннями, до яких, також віднесено кримінальне правопорушення, передбачене положеннями ст. 369 КК України.

Як вбачається із оскаржуваного вироку та матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 засуджено до покарання у виді 2 (двох ) років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме, за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення нею в інтересах того, хто надає таку вигоду дії з використанням наданого їй службового становища, тобто за корупційний злочин.

Згідно положень ч. 1 ст. 75 КК України, звільнення осіб від відбування покарання з випробуванням, може бути застосовано судом, крім випадків, засудження за корупційне кримінальне правопорушення.

Отже, призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції не прийняв до уваги обмеження, встановлені в ч. 1 ст. 75 КК України щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням осіб, які вчинили злочин, визначений, як корупційне кримінальне правопорушення, що в свою чергу призвело до неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та відповідно до ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового вироку на підставі ст.420 КПК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 369 КК України у відповідності до положень ст.65 КК України колегія суддів враховує: ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є особою молодого віку, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на обліку і лікаря психіатра та нарколога не перебуває, обставини, що помякшують його покарання: визнання вини, щире каття, активне сприяння розкриттю злочину та обставину, що обтяжує його покарання - вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу у межах, установлених санкцією статті ч.1 ст.369 КК України, а саме в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, яке, на думку колегії суддів буде достатнім та необхідним для виправлення та перевиховання ОСОБА_6 , попередження нових злочинів, відповідатиме вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Керуючись ст.ст.404, 407, 409, 413, 414,420, 421 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора на вирок Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 20.04.2021 року щодо ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Вирок Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 20.04.2021 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання за ч.1 ст. 369 КК України скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 369 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на вирок може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий

Судді