Номер провадження: 11-сс/813/1199/21
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 26.07.2021, якою в межах кримінального провадження №0002935 від 26.07.2021 стосовно:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Южноукраїнськ Миколаївської обл., громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави

установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0002935 від 26.07.2021 задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 23.09.2021 в межах строку досудового розслідування із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», із визначенням застави в якості альтернативного запобіжного заходу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 45 400 грн. та покладенням у разі внесення застави на останнього строком до 23.09.2021 певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та органом досудового розслідування в даному випадку була доведена наявність в зазначеному провадженні ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілих та свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, обумовлені обґрунтованістю підозри, тяжкістю ймовірного покарання, тим, що підозрюваний не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, документів на підтвердження постійного місця проживання не надав, більшість зі свідків знайомі з останнім та на теперішній час не допитані, стосовно нього направлено обвинувальний акт до суду за ч. 2 ст. 185 КК України.
Визначаючи розмір застави в якості альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, сімейний та майновий стан, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на підставі чого дійшов висновку, що застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів, що складає 45 400 грн., зможе в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 не погодився із оскаржуваною ухвалою, вважаючи її необґрунтованою та невмотивованою з огляду на наступне:
- при визначенні розміру застави поза увагою слідчого судді залишилась наявність ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілих, свідків та експертів у провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення, пов`язані із тяжкістю інкримінованого злочину, високим рівнем підготовки та конспіративної діяльності підозрюваного, розміром майнової та моральної шкоди, завданої в результаті його скоєння, відсутністю у ОСОБА_6 стійких соціальних зв`язків, працевлаштування, задовільним станом здоров`я та молодим віком, наявністю відомостей про причетність останнього разом із ОСОБА_9 також до заволодіння чужим майном на загальну суму 101 000 грн., наявністю у підозрюваного ділових та дружніх відносин із більшістю свідків, не встановленням на теперішній час всіх засобів виготовлення інтернет-сайтів, за допомогою яких ОСОБА_6 заволодів грошовими коштами;
- слідчий суддя визначив підозрюваному розмір застави менший, ніж передбачено п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, оскільки мінімальний розмір застави, призначений особі, підозрюваній у вчиненні тяжкого злочину з 01.07.2021, відповідно до положень Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», складає 47 580 грн.;
- при визначенні обов`язків, покладених на ОСОБА_6 у разі внесення розміру застави, слідчий суддя, не врахувавши зазначені вище ризики, не передбачив для останнього таких обов`язків, як: не відлучатись з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду; не виїжджати за межі України без дозволу слідчого, прокурора або суду; носити електронний засіб контролю.
Посилаючись на викладені обставини, прокурор ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині визначення розміру застави та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити повністю та застосувати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у розмірі 737 490 грн. та покладенням на підозрюваного у разі внесення застави відповідні обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Позиція інших учасників провадження.
В письмових запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 зазначила, що не погоджується із апеляційною скаргою прокурора з підстав того, що в доказах, наданих стороною обвинувачення, відсутні обґрунтування на підтвердження причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому злочину.
Ризики, на які посилається прокурор, є недоведеними, натомість, її підзахисний до обрання запобіжного заходу з`являвся на виклики слідчого, вчасно прибув до суду та не переховувався, раніше не притягувався ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності; визначений слідчим суддею розмір застави є належним чином обґрунтованим та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а розмір застави, який просить застосувати прокурор, зокрема, у сумі 737 490 грн., перевищує межі, встановлені законом, без належного обґрунтування прокурором виключності випадку для його призначення, та є завідомо непомірним для ОСОБА_6 .
Враховуючи вищезазначене, захисник ОСОБА_10 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку підозрюваного та захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
На підставі аналізу мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону в повному обсязі не дотримався з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до матеріалів провадження, 23.07.2021 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (а.с. 121-129), за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 8-ми років.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З огляду на те, що в апеляційній скарзі не порушується питання щодо обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри, колегія суддів вважає, що на теперішній час підозра останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України є обґрунтованою та полягає в наступному.

ОСОБА_9 у жовтні 2019 року, більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, вступивши у попередню змову з ОСОБА_6 , з метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, після чого за допомогою підключення до всесвітньої мережі «Інтернет» створили інтернет-сайти «e-miui.com.ua», «startsmart.com.ua» та « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на яких в подальшому розміщували оголошення про продаж неіснуючої техніки, без реального наміру продажу товару, із зазначенням контактних номерів телефону та таким чином заволоділи шляхом обману грошовими котами потерпілих ОСОБА_11 у сумі 7099 грн., ОСОБА_12 у сумі 4090 грн., ОСОБА_13 у сумі 10 580 грн. та ОСОБА_14 у сумі 5750 грн.

Зазначена підозра повністю підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, зокрема: протоколами допиту потерпілих ОСОБА_11 від 02.04.2021, ОСОБА_12 від 14.05.2021, ОСОБА_14 від 03.03.2021 та ОСОБА_13 від 12.06.2021 (а.с. 21-23, 26-28, 36-37 та 45-46 відповідно), скрін-шотами листування (а.с. 30-33), рапортами співробітників поліції (а.с. 18-20, 40-44), протоколами тимчасового доступу до речей і документів (а.с. 51-53, 58-60), протоколом про результати проведення візуального спостереження за річчю (а.с.77-78), протоколом про результати знаття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 09.02.2021 (а.с. 82-92), протоколами про результати проведення аудіо відеоконтролю особи від 09.02.2021 та від 31.03.2021 (а.с. 93-102 та 103-110), протоколами обшуку від 23.07.2021 (а.с. 111-120) та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Що стосується посилань сторони захисту на відсутність в наданих стороною обвинувачення доказах обґрунтування причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому злочину, колегія суддів наголошує на передчасності таких тверджень, оскільки досудове розслідування кримінального провадження на теперішній час не завершено, триває збирання доказів, оцінка яких з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупності з точки зору взаємозв`язку та достатності, буде надана судом, відповідно до вимог ст.ст. 89, 94 КПК України, під час судового розгляду кримінального провадження по суті, натомість, на теперішній час слідчий суддя лише вирішує питання щодо достатності певного обсягу зібраних доказів для переконання стороннього спостерігача про те, що особа причетна до вчинення злочину та стосовно неї існують законодавчо встановлені підстави для застосування запобіжного заходу.

Окрім того, колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Водночас, апеляційний суд критично оцінює доводи сторони захисту про те, що заявлені органом досудового розслідування ризики не доведені з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді та твердженнями сторони обвинувачення, звертає увагу на те, що в даному кримінальному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілих та свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, обумовлені тим, що:

- останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, відповідальність за який встановлена лише у виді позбавлення волі строком від 3-х до 8-ми років;

- не одружений та дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного прибутку та стабільного джерела доходу, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків; має процесуальну можливість знайомитись із матеріалами провадження та, як наслідок, анкетними даними свідків, з деякими з яких він підтримує дружні стосунки; на теперішній час не встановлені всі засоби, за допомогою яких підозрюваний виготовляв інтернет-сайти, на яких розміщував інформацію щодо продажу неіснуючої техніки;

- ОСОБА_6 наразі притягується до кримінальної відповідальності за вчинення іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та обвинувальний акт направлено до суду.

Водночас, колегія суддів приймає до уваги посилання захисника на те, що факт перебування на розгляді суду обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України не свідчить про його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, проте зазначає, що зазначена обставина слугує певною характеристикою його особи та свідчить про ймовірну схильність останнього до вчинення умисних злочинів корисливої спрямованості.

Підтвердженням існування ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення слугує також повідомлення прокурор в судовому засіданні апеляційного суду, про те, що ОСОБА_6 , разом із іншим підозрюваним ОСОБА_9 , можуть бути причетними також до заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства) із використанням електронно-обчислювальної техніки на загальну суму 101 000 грн. та наразі зазначена інформація перевіряється органом досудового розслідування та проводяться відповідні слідчі та процесуальні дії.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів доходить переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання названим вище ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Водночас, апеляційний суд, погоджуючись із доводами прокурора, наголошує на тому, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам обґрунтованості й вмотивованості в частині застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з огляду на таке.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому, розмір застави визначається слідчим суддею, судом, відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Окрім того, позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010, в якому Суд зазначає, що розмір застави має оцінюватись в першу чергу «з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі».

На думку апеляційного суду, визначаючи підозрюваному ОСОБА_6 заставу в якості альтернативного запобіжного заходу у найменшому розмірі, передбаченому для осіб, підозрюваних у вчиненні тяжких злочинів, а саме 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 45 400 грн., слідчий суддя не в повному обсязі дотримався вищезгаданої ч. 4 ст. 182 КПК України та не врахував всіх обставин в їх сукупності.

Так, на переконання колегії суддів, з урахуванням обставин вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , тяжкості ймовірного покарання, що може бути йому призначене у разі визнання винуватим, розміру завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди, майнового та сімейного стану підозрюваного, який не одружений та не має утриманців, не працевлаштований, тобто постійного джерела прибутку не має, а також зважаючи на існування зазначених вище ризиків, в даному випадку необхідно визначити підозрюваному ОСОБА_6 у якості альтернативного запобіжного заходу заставу у розмірі, передбаченому найвищою межею для злочинів зазначеної категорії, а саме, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 600 грн., із покладенням на останнього у разі внесення застави відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Водночас, в судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_6 повідомив, що за нього 26.07.2021 була внесена захисником застава у розмірі 45 400 грн., визначеному оскаржуваною ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 26.07.2021, тому він фактично не перебував під вартою.

Що стосується вимог сторони обвинувачення, щодо необхідності визначення підозрюваному ОСОБА_6 застави у розмірі 737 490 грн., тобто у такому, що значно перевищує розмір, визначений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України для осіб, підозрюваних у вчиненні тяжких злочинів, колегія суддів зазначає наступне.

Абзацом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Разом із тим, прокурором не було наведено переконливих доказів виключності випадку в зазначеному кримінальному провадженні та необхідності призначення підозрюваному ОСОБА_6 застави у розмірі, який перевищує 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб для забезпечення виконання останнім покладених на нього обов`язків.

Натомість, застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на переконання колегії суддів, здатна буде, з огляду на перспективу її втрати, забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків та буде достатньою для запобігання вищенаведеним ризикам.

Оцінюючи твердження сторони обвинувачення про залишення слідчим суддею при визначенні розміру застави поза увагою того, що мінімальний розмір застави, призначений особі, підозрюваній у вчиненні тяжкого злочину з 01.07.2021, відповідно до положень Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», складає 47 580 грн., колегія суддів наголошує на наступному.

Діючим кримінальним процесуальним законодавством не визначено поняття «прожитковий мінімум для працездатних осіб», так само як і не зазначено, який період часу або дата береться за основу під час розрахунку цієї суми. Натомість, п. 16 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено поняття мінімальної заробітної плати, та вказано, що це грошова сума, що дорівнює місячному розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія.

Відтак, задля недопущення погіршення становища підозрюваної особи в кримінальному провадженні, керуючись вимогами ст.ст. 8, 9 КПК України, апеляційний суд вважає, що в даному випадку необхідно застосовувати аналогію закону щодо визначення розміру одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлену законом на 1 січня календарного року відповідно до загальних положень КПК України.

Враховуючи те, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб кожного року встановлюється Законом України «Про Державний бюджет України», то, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» №1082-IX від 15.12.2020 встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2021 року 2270 грн., тобто, 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 1 січня 2021 року складає 45 400 грн., про що обґрунтовано зазначає слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.

За таких обставин, враховуючи допущену слідчим суддею невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, якою, з огляду на обставини злочину, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , характеристику його особи та існування доведених вище ризиків переховування від органів досудового розслідування й суду, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, незаконного впливу на потерпілих та свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням в якості альтернативного запобіжного заходу застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, якого буде достатньо для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, із покладенням на останнього у разі внесення застави відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому, з огляду на недопустимість погіршення становища підозрюваного ОСОБА_6 , апеляційний суд вважає за необхідне зарахувати у розмір застави, визначений апеляційним судом у сумі 181 600 грн., розмір внесеної раніше за підозрюваного застави у сумі 45 400 грн., визначеної оскаржуваною ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 26.07.2021.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд, згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 411 КПК України, не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги прокурора, скасування ухвали слідчого судді, як постановленої із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, із постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого, застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.07.2021, якою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 45 400 грн. скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 задовольнити частково.
Застосувати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 23.09.2021, в межах строку досудового розслідування.
Визначити розмір застави, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 600 грн.
У розмір визначеної апеляційним судом застави зарахувати 45 400 грн., внесені за підозрюваного ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 26.07.2021.
Підозрюваний, або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум за наступними реквізитами:
Отримувач: Одеський апеляційний суд; Код отримувача за
Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача: 820172
Рахунок отримувача: UA1086720
Призначення платежу: згідно ухвали суду від 04.08.2021, заставна сума за ОСОБА_6 , судді: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У разі внесення застави за ОСОБА_6 звільнити його з-під варти та покласти на нього строком до 23.09.2021 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати до органу досудового розслідування або суду за першою вимогою;
- не відлучатись з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання;
- утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками, визначеними слідчим у вказаному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що, відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримати в залі апеляційного суду та доставити його до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Організацію виконання ухвали в частині доставки підозрюваного ОСОБА_6 до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3