Справа № 526/1087/21
Провадження № 1-кп/526/236/2021

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000052 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянин України, освіта середня, не одружений, фактично проживає в АДРЕСА_1 , ніде не зареєстрований, офіційно не працює
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:

28 липня 2020 року близько 21 год. у вечірній час, ОСОБА_4 знаходився у салоні автобуса з працівниками ТОВ «Агро-Край», які перебували з робочим візитом в м. Києві та який у вказаний час рухався проїзною частиною автомобільної дороги Лохвиця-Гадяч, в межах Гадяцького району Полтавської області, доїздивши до м. Гадяч.

Перебуваючи у салоні автобуса, ОСОБА_4 побачив мобільний телефон марки «Huawei Y5II 1/8 Gb», що лежав на підлозі біля сидіння пасажира ОСОБА_5 , який в цей час спав та у якого даний мобільний телефон випадково випав з рук під час сну. Усвідомлюючи, що мобільний телефон марки «Huawei Y5II 1/8 Gb» належить конкретному власнику - ОСОБА_5 , маючи при цьому можливість підняти з підлоги мобільний телефон та передати його власнику ОСОБА_5 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел обернути мобільний телефон на власну користь, тобто вчинити таємне викрадення чужого майна.

Так, ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, таємно, протиправно, підняв з підлоги мобільний телефон марки «Huawei Y5II 1/8 Gb» і поклав до кишені своєї сумки, після чого по прибуттю автобуса до м. Гадяч, вийшов з його салону та поїхав додому в с. Тимофіїівка Гадяцького району Полтавської області, обернувши викрадене майно на власну користь та спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 1038 гривень 72 копійки.

Продовжуючи свої злочинні дії, 28 липня 2020 року, ОСОБА_4 прибувши з м. Гадяч додому в с. Тимофіївка, Гадяцького району, Полтавської області, маючи доступ до викраденого ним мобільного телефону марки «Huawei Y5II 1/8 Gb», що належить ОСОБА_5 , без відома останнього, змінив пароль входу до його аккаунту у мобільному додатку «ПУМБ Online», отримавши вільний доступ до банківських рахунків ОСОБА_5 , якими міг вільно розпоряджатися, оскільки знав пароль до вказаного додатку.

Після цього у ОСОБА_4 виник умисел на скоєння крадіжки грошових коштів, які належать ОСОБА_5 та які знаходились на його банківському рахунку АТ «ПУМБ» НОМЕР_1 . З вказаною метою, реалізуючи свій корисливий умисел та мету особистого збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи повторно, таємно, без відома і дозволу власника банківського рахунку ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , увійшов до мобільного додатку «ПУМБ Online» та здійснив десять транзакцій по перерахунку грошових коштів на загальну суму 5600 (п`ять тисяч шістсот) гривень 00 копійок на номер оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_4 з метою отримання можливості розпоряджатися викраденими грошовими коштами, за допомогою послуги «Смарт-гроші» з вказаного вище номера мобільного телефону належного ОСОБА_5 , 29.07.2020 перерахував грошові кошти на картковий рахунок банку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , при цьому отримав можливість розпорядитися викраденими у потерпілого ОСОБА_5 грошовими коштами на власний розсуд.

Після цього, 29.07.2020 ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на скоєння крадіжки грошових коштів, які знаходились на банківському рахунку АТ «ПУМБ» НОМЕР_1 потерпілого ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи таємно, без відома і дозволу останнього, перебуваючи в будинку за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , повторно увійшов до мобільного додатку «ПУМБ Online» та здійснив вісім транзакцій по перерахунку грошових коштів на загальну суму 4296 (чотири тисячі двісті дев`яносто шість) гривень 00 копійок на номер оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_4 з метою отримання можливості розпоряджатися викраденими грошовими коштами, за допомогою послуги «Смарт-гроші» з вказаного вище номера мобільного телефону належного ОСОБА_5 , 30.07.2020 перерахував грошові кошти на картковий рахунок банку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 та при цьому отримав можливість розпорядитися викраденими у потерпілого ОСОБА_5 грошовими коштами на власний розсуд.

Викрадені вказаним чином грошові кошти в загальній сумі 9896 грн. 00 коп., ОСОБА_4 використав наступним чином: 29.07.2020 грошові кошти в сумі 5200 грн. зняв у банкоматі АТМ CAP L6880 АТ КБ «Приватбанк», розташованому по вул. Полтавська 39-В м. Гадяч Полтавська область, 30.07.2020 грошові кошти в сумі 4000 грн. зняв у банкоматі АТМ CAP L6880 ПУАТ КБ «АКОРДБАНК», розташованому по пл. Миру, 13-А, м. Гадяч Полтавської області, решту грошових коштів витратив для придбання продуктів харчування у магазинах розташованих в с. Плішивець, Гадяцького (нині Миргородського) району Полтавської області, здійснюючи безготівкову оплату банківською карткою АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_3 .

Своїми зазначеними протиправними діями, що виразилися у таємному викраденні грошових коштів в сумі 9896 грн. 00 коп., ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 9896 грн. 00 коп.
Суд визнає винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 185 КК України і кваліфікує його дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч.2 ст. 185 КК України і кваліфікує його дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, підтвердив, що повертаючись з м. Київ підняв з підлоги автобуса мобільний телефон, що належить ОСОБА_5 та привласнив його. Прибувши додому, змінив пароль до аккаунта у мобільному додатку «ПУМБ Online» та здійснив кілька транзакцій по перерахуванню коштів на суму близько 10 тисяч гривень.

Потерпілий ОСОБА_5 повідомив суду, що дійсно повертаючись з м. Київ, він заснув у салоні автобуса, а вийшовши з нього, виявив пропажу мобільного телефону. Відновивши сім карту, також виявив нестачу грошових коштів на кредитній картці у сумі близько 10 тисяч гривень. На даний час ні телефон, ні кошти йому не повернуто.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, так як фактичні обставини справи ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються і при відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого та потерпілого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є проступком і нетяжким злочином та особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, працює за трудовою угодою і вважає, що йому слід призначити покарання у межах санкцій статей за якими він притягується до кримінальної відповідальності за сукупністю злочинів.

За вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами призначення покарань за сукупністю злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
За положеннями ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.09.2019 р. по справі № 199/1496/17, кримінально-правові норми, передбачені ст. ст. 70, 75 КК України не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, відносно якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється і іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно із вимогами ч. 4 ст. 70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК.
За наведених обставин суд враховує правову позицію Верховного Суду, а також позицію потерпілого, який не наполягав на призначенні суворої міри покарання та пов`язаної з позбавленнямволі і вважає, що йому слід призначити покарання за сукупністю злочинів за правилами ч.4 ст. 70 КК України у вигляді обмеження волі та встановити іспитовий строк з метою випробування, так як його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Суд також вважає, що з ОСОБА_4 слід стягти на користь держави витрати за проведену у справі товарознавчу експертизу.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі та за ч.2 ст. 185 КК України призначити йому покарання у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів призначити покарання у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 07 вересня 2020 року, яким ОСОБА_4 засуджений до покарання у вигляді 1 року обмеження волі і вважати ОСОБА_4 остаточно засудженим за сукупністю злочинів до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки .

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази: мобільний телефон марки «Nokia X-2», що знаходиться на зберіганні у камері речових доказів, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, конфіскувати у дохід держави (квитанція №157/2021).

Стягти з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово - товарознавчої експертизи в сумі 653 грн. 80 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1