Справа № 190/381/21
Провадження №1-в/190/54/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщення суду м.П`ятихатки справу за клопотанням засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Підгороднє Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-28.08.1998 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.101 ч.3, 208, 42 ч.1, 43 ч.1 КК України до 7 років позбавлення волі; звільнений по відбуттю строку покарання;
-08.10.2010 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.309 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі: звільнений УДЗ у 2013 році;
-25.02.2015 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.3, 263 ч.1, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі;
-06.08.2015 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ст.263 ч.1 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі:звільнений УДЗ у 2017 році;
-29.03.2018 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі
про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України,-

встановив:

До П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Від засудженого ОСОБА_4 та представника ДУ "П`ятихатська виправна колонія №122" надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

Суд, заслухавши прокурора, який заперечував щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 , дослідивши надані адміністрацією установи матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Як слідує із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Дослідивши матеріли особової справи, судом встановлено, що ОСОБА_4 , засуджений вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29.03.2018 року за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 02.05.2018 року.

Початок строку відбування покарання 07.02.2018 року, кінець строку відбування покарання 07.03.2022 року.

Засуджений ОСОБА_4 з 08.02.2018 року перебував у державній установі Дніпровська установа виконання покарання (№4), за цей час характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.

З 06.06.2018 року засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у державній установі П`ятихатська виправна колонія (№122), де характеризується задовільно, намагається дотримуватися норм, які визначають порядок, умови відбування та розпорядок дня установи. Має одне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку за плином часу, 2 рази заохочувався. Не працевлаштований, залучається до робіт з благоустрою території установи. До таких робіт ставиться посередньо.

Ті обставини, що засуджений ОСОБА_4 , має 2 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, та лише одне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку за плином часу, ще не підтверджують того, що засуджений повністю став на шлях виправлення, оскільки благоустрій установи не право засудженого, а його обов`язок, та така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, адже лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_4 , зазнає майже позитивних змін.

Згідно характеристики від 05.03.2020 року ОСОБА_4 , характеризується задовільно, намагається дотримуватись норм, які визначають порядок, умови відбування та розпорядок дня установи; два рази заохочувався з метою стимулювання правослухняної поведінки, не працевлаштований, залучається до робіт з благоустрою території установи, до таких робіт ставиться посередньо.
Оцінюючи наведені обставини та те, що засуджений ОСОБА_4 , своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, а висновок про можливість застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення повинен ґрунтуватись на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчинених злочинів і особу засудженого в цілому. При цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Також судом враховується те, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і в період умовно-дострокового звільнення його від подальшого відбування покарання, що до засудженого двічі було застосовано УДЗ, але він продовжував вчиняти злочини. Викладене свідчить про те, що засуджений усвідомлено не бажає ставати на шлях виправлення і умовно-дострокове звільнення його від подальшого відбування покарання буде суперечити меті покарання.

Таким чином, суд вважає неможливим застосування до засудженого ОСОБА_4 , умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як останній не довів свого виправлення.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд ,-

ухвалив:

Відмовити в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1