05.02.2021 Справа № 756/1521/21
№ 1-кс/756/398/21
№ 756/1521/21
У Х В А Л А
Іменем України

05 лютого 2021 року слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно,

УСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 01.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000263 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що 01.02.2021 приблизно о 19 год. 50 хв., ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Київ, пр. С. Бандери, поблизу магазину «Фоззі», умисно пошкодили чуже майно загальнонебезпечним способом за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, 02.02.2021 під час проведення обшуку, який проводився за адресою: АДРЕСА_1 (праворуч від будинку), у гаражному приміщенні було виявлено та у подальшому вилучено: предмети схожі на мисливські патрони 16 калібру у кількості 11 шт. та предмети схожі на патрони калібру 7,62 у кількості 19 шт., які було поміщено до спец. пакету № INZ2020633.
Підставою внесення даного клопотання слугувало те, що вказані речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні і, у разі повернення власнику, вказані речі можуть бути передані іншим особам, знищено або спотворено в будь-який спосіб.
Старший слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Подав до суду заяву з проханням долучити до матеріалів клопотання доручення про проведення слідчих (розшукових) дій, копію протоколу допиту свідка ОСОБА_7 та ухвалу Оболонського районного суду м. Києва №756/1525/21 від 04.02.2021. Крім того, у заяві зазначив, що клопотання підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.
Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя встановив наступне.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 01.02.2021 за №0000263 внесено відомості за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва № 756/1525/21 від 04.02.2021 постановлено надати дозвіл слідчому СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 (праворуч від вказаного будинку), у гаражному приміщенні, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою вилучення вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин.
Як вбачається з вищевказаної ухвали, 02.02.2021 під час проведення обшуку, який проводився за адресою: АДРЕСА_1 (праворуч від будинку) у гаражному приміщенні було виявлено та у подальшому вилучено: предмети схожі на мисливські патрони 16 калібру у кількості 11 шт. та предмети схожі на патрони калібру 7,62 у кількості 19 шт., які було поміщено до спец. пакету № № INZ2020633.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
У ч. 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як на підставу внесення клопотання про арешт, старший слідчий посилається на те, що його незастосування може призвести до втрати речових доказів, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.
Оскільки в ухвалі суду про надання дозволу на проведення обшуку зазначено метою вилучення вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, то вилучені предмети схожі на мисливські патрони 16 калібру у кількості 11 шт. та предмети схожі на патрони калібру 7,62 у кількості 19 шт. не є тимчасово вилученим майном в розумінні положень ч. 7 ст. 236 КПК України, адже останні входять до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.
Згідно зі ст. 178 ЦК України за оборотоздатністю речі поділяють на речі не вилучені з обігу (об`єкти, які можуть вільно відчужуватись), речі вилучені з приватного обігу (об`єкти, що не можуть бути предметом угод і іншим способом переходити від одного до іншого в межах цивільно правових відносин та повинні бути прямо зазначені в законі) та речі, які обмежені приватному обігу (вони можуть належати лише певним учасникам цивільного обороту або їх придбання і (чи) відчуження допускається тільки на підставі спеціальних дозволів).
Пунктом першим Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471-XII (в чинній на даний час редакції), встановлено, що у власності вказаних осіб не може перебувати зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку №2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ).
Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.
Оскільки вказані предмети не є тимчасово вилученим майном та мають ознаки майна, яке вилучене з обігу, слідчий суддя дійшов висновку, що подане клопотання не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 98, 170, 171, 172, 173, 234, 236, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого процесуальним керівником у провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно - відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1