Провадження № 1-кс/761/874/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 036 61 від 25.04.2020,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна ОСОБА_5 звернувся адвокат ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи клопотання, заявник зазначив, що 15.05.2020 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/13823/20 у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 036 61 від 25.04.2020 за ч.4 ст.190 КК України задоволене клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві та накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 .

На думку ініціатора клопотання, вказаний арешт накладено необґрунтовано, тому що ОСОБА_5 є добросовісним набувачем квартири, не є стороною у кримінальному провадженні, отже, належне їй майно не підлягає арешту.

У зв`язку з цим, заявник просив скасувати арешт квартири за вказаною вище адресою.

У судовому засіданні представник власника майна наполягав на задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки квартира, на скасування арешту якої наполягає заявник, є предметом кримінального правопорушення, тому скасування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження призведе до подальшої перереєстрації права власності на об`єкт нерухомості та подальшої втрати речового доказу.

Слідчий суддя, заслухавши доводи заявника та заперечення прокурора, дослідивши наявні у нього документи, дійшов висновку про таке.
У силу ст. 131, 132 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.05.2020 (справа № 761/13823/17) у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 036 61 від 25.04.2020 за ч.4 ст.190 КК України задоволене клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві та накладений арешт на належну ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 .

Підставою для прийняття слідчим суддею такого рішення стали встановлені під час досудового розслідування обставини незаконного заволодіння квартирою за вказаною вище адресою шляхом використання завідома підроблених документів.
Так, невідомі особи, використовуючи завідомо підроблений документ - акт б/н прийму-передачі до статутного капіталу ТОВ «Бан Трейд» від 21.08.2019, згідно з яким ОСОБА_6 передав у власність товариства свою квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, протиправно заволоділи зазначеною квартирою, оскільки ОСОБА_6 такі дії не вчиняв.
З огляду на зазначене, слідчим ініційовано накладення арешту на вказаний об`єкт нерухомого майна, оскільки квартира є об`єктом злочинних посягань.
Накладаючи арешт на зазначене майно, слідчий суддя врахував, що останнє відповідає критеріям, визначеним ст. 170 КПК, оскільки є достатні підстави вважати, що воно є предметом злочину, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

Отже, власник майна або його представник повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте безпідставно, тобто без урахування певних суттєвих обставин.

У той же час, оцінюючи наведені представником власника майна у клопотанні доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки вони не спростовують висновків слідчого судді, що зазначена квартира є доказом у кримінальному провадженні, отже, залишається актуальним забезпечення її схоронності шляхом заборони відчуження чи розпорядження нею. Наведене свідчить про обґрунтованість застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя частково погоджується з аргументацією заявника щодо порушення рішенням про накладення арешту його права власності.

У той же час, право власності не є абсолютним, статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

У цьому випадку обмеження права власності ОСОБА_5 відбулося на підставі судового рішення, тобто у спосіб, передбачений законом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 132, 174, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 036 61 від 25.04.2020 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.05.2020 у справі № 761/13823/20 (провадження № 1-кс/761/8700/2020), відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1