ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/4450/21 (1-кс/953/2248/21) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/568/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12 березня 2021 року, як5ою частково задоволено клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000334 від 11.03.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12 березня 2021 року частково задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000334 від 11.03.2021.
Згідно оскаржуваної ухвали щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 днів в ДУ «Харківський слідчий ізолятор (№ 27)», тобто до 09.05.2021 року включно та визначено заставу розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 600,00 грн. при внесенні якої ОСОБА_10 з-під варти звільнити та покласти на нього наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожноюю вимогою;
- не відлучатися з м. Харкова, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання в м. Харкові;
- здати на зберігання до Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за корон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
На зазначену ухвалу слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати у частині визначення розміру застави у кримінальному провадження та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0000334 від 11.03.2021 за ознаками ч.2 ст. 286 КК України на 60 днів у межах строків досудового розслідування без визначення розміру застави.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор посилається на те, що слідчий суддя при постановленні оскаржуваної ухвали істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, оскільки слідчий в своєму клопотанні звертався з питанням застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_10 без визначення розміру застави, посилаючись на положення п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, однак ці обставини слідчим суддею не враховані в повній мірі.
Крім того, апеляційну скаргу подав представник потерпілої адвокат ОСОБА_8 , яка ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року повернута особі, яка її подала, у зв`язку з тим, що апеляційна скарга подана особою, яка не має права її подавати.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, пояснення захисника ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, а також думку представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 , який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні слідчого ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000334, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
11.03.2021 року о 14 год. 10 хв. ОСОБА_10 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
11.03.2021 року о 20 год. 50 хв. ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому
12.03.2021 року слідчий ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_10 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого йому злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим та на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України.
Зазначив, що ОСОБА_10 підозрюється у скоєнні злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, та у випадку доведеності вини останнього, за наявності обставини, що обтяжує його покарання (вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння) міра покарання, що може бути застосована до нього складатиме до 8 років позбавлення волі.
Враховуючи тяжкість покарання, яке передбачене Законом у разі визнання ОСОБА_10 винуватим, відомості про особу підозрюваного, який є громадянином України, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, слідчий вважав, що з метою уникнення покарання ОСОБА_10 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_10 може впливати на потерпілих, свідків.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_10 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, доданими слідчим до клопотання, а саме, відомостями, що містяться у: протоколі огляду місця ДТП від 11.03.2021; протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.03.2021; протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_10 ; протоколах допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; рапорті від 11.03.2021, що підтверджує у підозрюваного ОСОБА_10 на момент ДТП стан алкогольного сп`яніння; заяві про залучення в якості потерпілого від 11.03.2021; встановленням факту смерті ОСОБА_13 ; речовими доказами; допитом потерпілого та іншими матеріалами провадження у їх сукупності.
Враховуючи відомості про особу підозрюваного, який є громадянином України, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , і разом з цим те, що інкримінований йому злочин, згідно пред`явленої підозри, є тяжким та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, що свідчить про те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3, ч. 1 ст.177 КПК України.
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_10 слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України КК України.
Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_10 , сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, та вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокурором, слідчим та судом першої інстанції об`єктивно враховано відомості про особу підозрюваного, який є громадянином України, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність офіційного джерела доходу, раніше не судимий, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, яке є тяжким, скоєння ОСОБА_10 ДТП в стані алкогольного сп`яніння, а отже слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки доведено достатньо підстав вважати, що ОСОБА_10 може переховуватись від органу досудового розслідування або суду; може впливати на свідків, потерпілих.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.
Крім того, відсутність у ОСОБА_10 судимостей, а також наявність постійного місця проживання не спростовують висновку слідчого судді щодо наявності ризиків, оскільки ОСОБА_10 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та усвідомлюючи свої дій у такому стані сів за кермо автомобілю, виїхав на зустрічну смугу руху та вчинив дорожньо-транспортну пригоду в результаті якої загинув водій іншого автомобіля.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Докази, що надані суду, вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: відомості про особу підозрюваного, який скоїв кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, а також відмова підозрюваного від надання показань, відповідно до ст. 63 Конституції України, що свідчить про не бажання співпрацювати зі слідством, що може вплинути на тривалість досудового розслідування. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків. Обґрунтованість підозри ОСОБА_10 підтверджується сукупністю зібраних в кримінальному провадженні доказів та пред`явленою йому підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Наявність встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є доведеною, врахована вагомість наявних доказів у вчинені підозрюваним злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Мотиви постановленого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст. 196 КПК України.
З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погоджується і апеляційний суд.
Слідчим суддею враховані всі підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, відомості про особу підозрюваного та наявні докази, про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, який інкримінується підозрюваному, а саме того, що він скоїв кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема здоров`я населення, що відповідно до ст. 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що судом, після отримання пояснень прокурора, захисника, а також підозрюваного, дослідження матеріалів, які долучені до клопотання, встановлено, що слідством доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від ЗО серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).
Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу) кримінального розслідування».
Також, судова колегія вважає слушними висновки слідчого судді про те, що слідчим та прокурором, на підставі матеріалів кримінального провадження встановлені ризики, передбачені п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: те, що ОСОБА_10 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні.
Згідно зі ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан, наявність судимостей.
Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення, в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних прав та обов`язків та не будуть ефективними для досягнення завдань, передбачених ст. 2 КПК України.
Поряд з цим, відповідно до вимог п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадження щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Відповідно до матеріалів цього кримінального провадження вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_10 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, потерпілий ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження та загинув у кареті швидкої допомоги.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_7 повідомив, що підозрюваний не має наміру сплачувати заставу, а тому немає необхідності скасовувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.
Такі доводи захисника є безпідставними та не впливають на висновки колегії суддів, оскільки застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави є виключно дискреційним повноваженням суду.
Враховуючи фактичні обставини цього кримінального провадження, а саме, те що ОСОБА_10 , вчинив ДТП, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим грубо порушив ПДР України, що спричинило загибель потерпілого, колегія суддів дійшла висновку, що у цьому кримінальному провадженні не доцільно застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали Київського районного суду м. Харкова від 12 березня 2021 року стосовно ОСОБА_10 в часині обрання альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. В решті цю ухвалу слідчого судді належить залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12 березня 2021 року в частині обрання альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави - скасувати.

В решті ухвалу слідчого судді від 12 березня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді