Справа № 344/3076/21
Провадження № 1-і/344/9/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №120 190 7,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вказане клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №120 190 7, мотивоване тим, що слідчим прийнята постанова про закриття кримінального провадження, але доля речових доказів до цього часу не вирішена.

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі.

Прокурор, слідчий у судове засідання також не з`явилися, проти задоволення клопотання прокурор не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 06.12.2019 до ЄРДР за №120 190 7 були внесені відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України.

Автомобіль Ауді 100, д.н.з НОМЕР_1 було 06.12.2019 визнано речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 від 09.12.2019 накладено арешт на автомобіль Ауді 100, д.н.з НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 шляхом заборони володільцю та власнику користуватися та розпоряджатися ним з метою збереження речових доказів.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області від 30.11.2020 кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, тобто встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 08 грудня 2020 року в справі №234/17070/19, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України про долю речових доказів вирішується судом.

Так, ч.6 ст.9 КПК України визначає, що у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження. Відповідно до ч.3 ст.174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Разом з тим, у даному випадку постанова про закриття кримінального провадження була винесена слідчим (а не відповідним прокурором), а тому питання про скасування арешту майна (автомобіля) слідчим не вирішувалось.

Водночас ст.ст. 7, 16 КПК України встановлюють, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007 р., при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою з одного боку, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина. На час подання і розгляду даного клопотання у держави відсутні будь-які причини утримувати майно, яким на відповідній правовій підставі володів ОСОБА_4 .

Враховуючи, що відсутні достатні підстави, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_4 майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, вважаю, що клопотання про скасування арешту майна підлягає до задоволення.

Враховуючи все вищенаведене, те, що на даний час кримінальне провадження №120 190 7 постановою слідчого від 30.11.2020 закрито, те, що прокурор, не заперечує щодо задоволення даного клопотання і скасування раніше накладеного арешту майна, поза розумним сумнівом вважаю, що в подальшому застосуванні такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба, у зв`язку з чим є всі підстави для задоволення поданого клопотання.

Керуючись ст. ст. 100, 174, 372, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №120 190 7- задовольнити.

Скасувати арешт, що було накладеного ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 від 09.12.2019 у кримінальному провадженні №120 190 7 в справі №344/2154/19 (провадження «1-кс/344/1084419) із забороною на розпорядження та користування автомобілем Ауді 100, д.н.з НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1