В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.06.2021 Справа №607/5705/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілих ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження №0000474 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Алга (Казахстан), громадянки України, без освіти, одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України (в редакції Закону №3316-ІV від 12.01.2006 року),-

в с т а н о в и в :
у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , в невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, виник спільний злочинний умисел, направлений на вербування та переміщення людей, з метою втягнення у заняття жебрацтвом з використанням уразливого стану осіб, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб. Після досягнення домовленостей, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в невстановленому місці та час, зустрілися із ОСОБА_8 . Під час зустрічі вони з`ясували, що ОСОБА_8 перебуває в уразливому стані, зумовлений її вираженими фізичними вадами, які обмежують здатність особи чинити опір незаконним діям, та тяжкими особистими обставинами (інвалідність першої групи), а також знаходження її в тяжкому матеріальному становищі (відсутність постійного місця роботи, заробітку, власного житла та грошових коштів). Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою втягнення ОСОБА_8 у заняття жебрацтвом, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 у невстановленому досудовим розслідуванням місці, дати та часу, скориставшись уразливим станом особи, за допомогою умовлянь та обіцянок, домоглися її згоди на заняття жебрацтвом та схилили до виїзду в м. Тернопіль, чим здійснили вербування потерпілої у зайняття жебрацтвом. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою втягнення ОСОБА_8 у заняття жебрацтвом, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 у невстановленому досудовим розслідуванням час, скориставшись уразливим станом особи, за допомогою автомобіля марки «Citroen Evasion», зеленого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , доставили в м. Тернопіль ОСОБА_8 , чим здійснили переміщення потерпілої для зайняття жебрацтвом. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою втягнення ОСОБА_8 у заняття жебрацтвом, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 в червні - липні 2020 року у м. Тернополі, використовуючи безправне положення і уразливий стан ОСОБА_8 , примусили останню займатись під їх контролем жебракуванням в місцях значного скупчення людей. Отримані ОСОБА_8 грошові кошти (милостиню) ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 у неї відбирали на свої власні потреби.

Окрім цього, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 , в невстановлений час в м. Ужгороді Закарпатської області, зустрілися із ОСОБА_9 . Під час зустрічі вони з`ясували, що ОСОБА_9 перебуває уразливому стані, що зумовлений його вираженими фізичними вадами, які обмежують здатність особи чинити опір незаконним діям, та тяжкими особистими обставинами (інвалідність другої групи), а також знаходження його в тяжкому матеріальному становищі (відсутність постійного місця роботи, заробітку, власного житла та грошових коштів). Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою втягнення ОСОБА_9 у заняття жебрацтвом, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 в невстановлений час в м. Ужгороді Закарпатської області, скориставшись уразливим станом особи, за допомогою умовлянь та обіцянок, домоглися його згоди на заняття жебрацтвом та схилили до виїзду в м. Тернопіль, чим здійснили вербування потерпілого у зайняття жебрацтвом. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою втягнення ОСОБА_9 у заняття жебрацтвом, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час, скориставшись уразливим станом особи, за допомогою автомобіля марки «Citroen Evasion», зеленого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , доставили в м. Тернопіль ОСОБА_9 , чим здійснили переміщення потерпілого для зайняття жебрацтвом. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою втягнення ОСОБА_9 у заняття жебрацтвом, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 в червні - липні 2020 року у м. Тернополі, використовуючи безправне положення і уразливий стан ОСОБА_9 , примусили останнього займатись під їх контролем жебракуванням в місцях значного скупчення людей. Отримані ОСОБА_9 грошові кошти (милостиню) ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 у нього відбирали на свої власні потреби.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе у вчиненні злочину визнала повністю та пояснила суду, що вона з ОСОБА_7 зустрілися із ОСОБА_8 , під час зустрічі якої з`ясували, що остання перебуває в уразливому стані, зумовлений її вираженими фізичними вадами, які обмежують здатність особи чинити опір незаконним діям, та тяжкими особистими обставинами (інвалідність першої групи), а також знаходження її в тяжкому матеріальному становищі. Так, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою втягнення ОСОБА_8 у заняття жебрацтвом, вона спільно з ОСОБА_7 скориставшись уразливим станом особи, за допомогою умовлянь та обіцянок, домоглися її згоди на заняття жебрацтвом та схилили до виїзду в м. Тернопіль. Спільно з ОСОБА_7 за допомогою автомобіля марки «Citroen Evasion», під керуванням останнього, доставили в м. Тернопіль ОСОБА_8 . Вона спільно з ОСОБА_7 в червні - липні 2020 року у м. Тернополі, використовуючи безправне положення і уразливий стан ОСОБА_8 , примусили останню займатись під їх контролем жебракуванням в місцях значного скупчення людей. Отримані ОСОБА_8 грошові кошти (милостиню) вона спільно з ОСОБА_7 у неї відбирали на свої власні потреби. Окрім цього, спільно з ОСОБА_7 в м. Ужгороді зустрілися із ОСОБА_9 під час якої з`ясували, що ОСОБА_9 перебуває уразливому стані, що зумовлений його вираженими фізичними вадами, які обмежують здатність особи чинити опір незаконним діям, та тяжкими особистими обставинами (інвалідність другої групи), а також знаходження його в тяжкому матеріальному становищі. Діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою втягнення ОСОБА_9 у заняття жебрацтвом, спільно з ОСОБА_7 в м. Ужгороді, скориставшись уразливим станом особи, за допомогою умовлянь та обіцянок, домоглися його згоди на заняття жебрацтвом та схилили до виїзду в м. Тернопіль. Так, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою втягнення ОСОБА_9 у заняття жебрацтвом, вона спільно з ОСОБА_7 , скориставшись уразливим станом особи, за допомогою автомобіля марки «Citroen Evasion», під керуванням ОСОБА_7 , доставили в м. Тернопіль ОСОБА_9 . Вона разом з ОСОБА_7 в червні - липні 2020 року у м. Тернополі, використовуючи безправне положення і уразливий стан ОСОБА_9 , примусили останнього займатись під їх контролем жебракуванням в місцях значного скупчення людей. Отримані ОСОБА_9 грошові кошти (милостиню) ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 у нього відбирали на свої власні потреби.

Обвинувачена ОСОБА_5 , визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України (в редакції Закону №3316-ІV від 12.01.2006 року), за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилася від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч.2 ст.149 КК України (в редакції Закону №3316-ІV від 12.01.2006 року), тобто вербування та переміщення людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням уразливого стану особи, щодо кількох осіб та за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винної, раніше не судимої, щиро розкаялася у скоєному, що є обставиною, яка пом`якшує покарання. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , судом не встановлено, а тому покарання їй слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі без конфіскації майна.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України (в редакції Закону №3316-ІV від 12.01.2006 року) та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1