Справа № 159/4200/20 Провадження №11-кп/802/234/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 грудня 2020 року,
ВСТАНОВИВ

Даним вироком суду ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою професійною освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1(один) рік
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покладено на ОСОБА_8 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.
Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Вироком вирішено питання про речові докази.
Згідно з даним вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 27 лютого 2020 року приблизно о 14.00 години, перебуваючи в приміщенні магазину «Тотус» за адресою АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгівельного прилавку залишений потерпілою ОСОБА_9 мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI 5» вартістю 3800,00 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.1 ст.185 КК України.

Не погоджуючись із таким вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, яку в подальшому було змінено. У зміненій апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що відповідно до п.2 ч.4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою поряд з іншим зазначаються: початок строку відбування покарання, строк і порядок набрання вироком законної сили, порядок отримання копій вироку. Відповідно до ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. В той же час, суд першої інстанції у резолютивній частині оскаржуваного вироку від 08.12.2020 року в порушення зазначених вимог вказав на обчислення строку відбування покарання з моменту приведення вироку до виконання. Просить вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_8 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону, змінити. Вважати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, з призначеним покаранням у виді обмеження волі на строк 1 рік із звільненням ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця свого проживання. З резолютивної частини вироку виключити вказівку щодо обрахунку строку відбування покарання з моменту приведення вироку до виконання. Вказати в резолютивній частині вироку, що іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду. В решті вирок залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги зі змінами, міркування прокурора, яка підтримала зміни до апеляційної скарги з викладених у них підстав, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження за згодою учасників судового провадження розглянуті в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. Встановлені судом фактичні обставини вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та його кваліфікація за ч.1 ст.185 КК України є правильною.
При цьому у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та добровільність їх позиції.
Діям ОСОБА_8 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оспорюється.
За положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Щодо доводів прокурора в поданих ним змінах до апеляційної скарги, про те, що судом першої інстанції в резолютивній частині вироку не правильно вказано на обчислення строку відбування покарання, а саме з моменту приведення вироку до виконання, то з такими доводами колегія суддів погоджується, з огляду на на наступне.
Згідно зі статтею 374 КПК України вирок суду складається зі вступної, мотивувальної та резолютивної частин. У разі визнання особи винуватою у резолютивній, частині вироку, окрім іншого зазначається покарання, по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, остаточна міра покарання, обрана судом, та початок строку відбуття покарання. У разі якщо обвинувачений визнається винним, але звільняється від відбування покарання, суд зазначає про це в резолютивній частині вироку. У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до статей 75-79, 104 Кримінального кодексу України у резолютивній частині вироку зазначаються тривалість іспитового строку, обов`язки, покладені на засудженого, особа, на яку за її згодою або на її прохання, суд покладає обов`язок щодо нагляду за засудженим і проведення з ним виховної роботи.
Згідно до ч.1ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
З аналізу вищевказаної процесуальної норми закону вбачається, що початок відбуття строку покарання, зазначається лише у випадку засудження особи до реальної міри покарання.
За таких обставин, доводи прокурора про необхідність виключення з резолютивної частини вироку вказівки щодо обрахунку строку відбування покарання з моменту приведення вироку до виконання є обгрунтованими, а апеляційні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Разом з тим доводи прокурора, про необхідність зазначення в резолютивній частині вироку того, що іспитовий строк слід обчислювати з моменту проголошення вироку суду, то такі його твердження до уваги судом не приймаються, оскільки ст. 374 КПК України будь-яких вимог, щодо зазначення в резолютивній частині вироку, моменту обчислення іспитового строку, положенням ст. 374 КПК України не передбачено, а тому і не є обов`язковим зазначення про це в резолютивній частині судового рішення.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,
У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 грудня 2020 року без змін, виключивши з його резолютивної частини вказівку щодо обрахунку строку відбування покарання з моменту приведення вироку до виконання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом.

Головуючий

Судді