Справа № 569/6327/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження №0000912 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хутір Шепетівського р-ну., Хмельницької обл., зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, раніше неодноразово судимого (востаннє засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28.02.2019 року за ч. 2 ст. 186 КК України на підставі ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

з участю учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 12 березня 2018 року, приблизно о 11 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні громадського туалету, який знаходиться на території залізничного вокзалу, що на АДРЕСА_2 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно, відкрито викрав, вирвавши із руки потерпілого ОСОБА_6 , належний останньому мобільний телефон марки «Prestigio Wize NK3 PSP 3527 DUO» вартістю 586,55 грн., чим завдав потерпілому майнової шкоди у вказаному розмірі.

Тобто, ОСОБА_3 , визнається винним за ч. 2 ст. 186 КК України, у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнав себе винним у вчиненні злочину, підтвердив вищезазначені обставини, пояснив, що 12 березня 2018 року, приблизно о 11 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні громадського туалету, який знаходиться на території залізничного вокзалу, що на АДРЕСА_2 , викрав, вирвавши із руки потерпілого ОСОБА_6 , належний останньому мобільний телефон марки «Prestigio Wize NK3 PSP 3527 DUO». У вчиненому щиро розкаюється. На досудовому слідстві та в суді усе добровільно розповів.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання подав заяву в якій вказав, що не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Просив призначити покарання відносно обвинуваченого на розсуд суду.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого, характеризуючих даних на нього.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який має задовільний стан здоров`я, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, брав участь в антитерористичній операції в Луганській та Донецькій областях.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого злочину, особу винного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 неможливе без ізоляції від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 186 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

По справі проведено експертизу за ухвалою слідчого. Ці судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 128, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання визначеного цим вироком більш суворим покаранням визначеним вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28.02.2019 року, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Зарахувати в термін відбутого покарання частину відбутого покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28.02.2019 року, з 17 червня 2018 року по 12 квітня 2021 року, включно.

Речові докази по справі: мобільний телефон повернути потерпілому, диск з відеозаписом залишити в матеріалах провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1