Провадження № 1-в/192/144/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області клопотання засудженого

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України, засудженого вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2020 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі,

про зарахування в строк покарання призначеного судом, строку попереднього ув`язнення

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Засуджений звернувся до суду з клопотанням про зарахування в строк покарання призначеного судом, строку його попереднього ув`язнення з 12 липня 2016 року по 09 жовтня 2017 року за правилом, передбаченим ч. 5 ст. 72 КК України зі змінами внесеними Законом України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
У судовому засіданні ОСОБА_3 просив його клопотання задовольнити та зарахувати йому строк перебування в СІЗО, як строк попереднього ув`язнення за іншим кримінальним провадженням, по якому його було засуджено вироком Синельниківського міськрайоного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 119 КК України із застосуванням ст. 75 КК України. Вважав, що оскільки на даний час він відбуває покарання, яке призначене йому із застосуванням ст. 71 КК України, то строк попереднього ув`язнення необхідно перерахувати. Також пояснив, що вже звертався з аналогічним клопотанням до суду, проте пропустив строк апеляційного оскарження і тому фактично хоче поновити його саме шляхом подання повторного клопотання.
Представник адміністрації Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» у судове засідання не з`явився. Повідомлений про місце та час розгляду клопотання належним чином. Надав суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність (а.с.14).
Враховуючи положення ч. 5 ст. 539 КПК України, згідно якої неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, судом здійснено судовий розгляд у відсутність належним чином повідомлених осіб.
Прокурор у судовому засіданні вважав, що підстави для задоволення клопотання відсутні, оскільки періоди перебування засудженого під вартою не стосуються тих періодів, які він зазначив в своєму клопотанні.
Суд, заслухавши прокурора, засудженого, дослідивши додані до клопотання матеріали вважає, що останнє не підлягає задоволенню з таких підстав.
З досліджених матеріалів особової справи засудженого з`ясовано, що останній в лютому 2021 року звертався з аналогічним клопотанням до Солонянського районного суду Дніпропетровської області, за результатами розгляду якого судом було постановлено ухвалу від 25 лютого 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого. Ухвала набрала законної сили 23 березня 2021 року.
Оскільки КПК України не передбачає положень про повернення клопотань або про залишення їх без розгляду з підстав того, що такі були розглянуті судом, тому суд розглянувши клопотання по суті приходить до наступних висновків.
З довідки адміністрації Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України з`ясовано, що 09 жовтня 2019 року засуджений ОСОБА_3 був затриманий та 15 жовтня 2019 року поміщений до ДУВП №4.
Судом встановлено, що 21 лютого 2020 року відносно ОСОБА_3 набрав законної сили вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2020 року, яким останнього засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
ОСОБА_3 вказаним вироком призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Синельниківського міського суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2017 року остаточно призначено 4 роки позбавлення волі. Даний вирок засудженим не оскаржувався в апеляційному порядку з підстав не застосування ч. 5 ст. 72 КК України.
Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі №663/537/17, вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч. 2 і 3 ст. 4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» - попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зі змінами внесеними Законом України № 838-19 від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахування судом строку попереднього ув`язнення в разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Оскільки згідно дослідженого вироку, ОСОБА_3 вчинив злочин 28 березня 2018 року, тобто після 21 червня 2017 року, коли набрав чинності Закон № 2046-VIII за яким строк попереднього ув`язнення зараховується день за день, а також був затриманий за іншим кримінальним провадженням № 0002468 від 09 жовтня 2019 року, розгляд якого триває і на час розгляду даного клопотання, тому підстави для задоволення останнього відсутні.

Також суд вважає, що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 , який був до нього застосований в іншому кримінальному провадженні, за результатами розгляду якого було ухвалено вирок Синельниківського міського суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2017 року не підлягає зарахуванню в межах кримінального провадження, за результатами розгляду якого ухвалено вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2020 року, який на даний час виконується в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України.
Суд не приймає посилання засудженого в частині того, що йому необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку день за два, який був застосований до нього під час розгляду іншого кримінального провадження, оскільки суд вважає, що вказаний строк попереднього ув`язнення не може вважатися таким, що застосований в межах того самого кримінального провадження, за яким ОСОБА_3 на даний час відбуває покарання.

Строк тримання під вартою ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0002468, яке на час розгляду вказаного клопотання ще не завершене розглядом Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська не може бути предметом розгляду даного клопотання.

Тому, оскільки питання про зарахування в строк покарання призначеного судом, строку попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 12 липня 2016 року по 09 жовтня 2017 року за правилом, передбаченим ч. 5 ст. 72 КК України зі змінами внесеними Законом України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» вже вирішене судом, тому підстави для задоволення повторного клопотання засудженого відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ч. 6 ст. 9, ст. 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування в строк покарання, строку попереднього ув`язнення відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Солонянський районний суд Дніпропетровської області, а сторонами, які не були присутні у судовому засіданні у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.
Головуючий: суддя ОСОБА_1