Справа № 307/3404/16-к
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29.04.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/676/20 за апеляційною скаргою прокурора Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИВ :
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 березня 2020 року обвинувальний акт за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працює, судимості не має,

за ч. 3 ст. 286 КК України повернуто до прокуратури Закарпатської області з метою усунення недоліків протягом розумного строку.

В ухвалі суду першої інстанції вказується на те, що в порушення вимог ст. 109 КПК України, у долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені всі процесуальні дії і не відображені всі процесуальні рішення, прийняті в ході розслідування, а також не зазначено їх реквізити. Як вбачається з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, відомості про кримінальне правопорушення щодо ОСОБА_6 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 жовтня 2016 року. Цього ж дня, тобто 01 жовтня 2016 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру. 31 жовтня 2016 року в кримінальному провадженні складено обвинувальний акт. 20 червня 2019 року в кримінальному провадженні надано доручення про проведення досудового розслідування. 11 липня 2019 року в кримінальному провадженні слідчим винесено постанову про проведення процесуальних дій на іншій території. 17 липня 2019 року в кримінальному провадженні проведено огляд місця події та допитано свідка ОСОБА_9 18 вересня 2019 року в кримінальному провадженні слідчим винесено постанову про призначення іншого слідчого, а 19 вересня 2019 року - дано доручення про проведення досудового розслідування. Останнім процесуальним рішенням, зазначеним у реєстрі, є складання 27 вересня 2019 року обвинувального акту. Про прийняття інших процесуальних рішень у реєстрі немає жодної інформації. Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року залишено без змін ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 січня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту, складеного та затвердженого щодо ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 286 КК України. Окрім того, в ухвалі вказується на те, що у доданому до обвинуваченого акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначено відомості щодо руху справи та прийнятих процесуальних рішень у період з 09 квітня 2019 року, після того як судом повернуто обвинувальний акт прокурору, до часу повторного складання обвинувального акту 27 вересня 2019 року. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що в доданому до обвинувального акта реєстрі матеріалів досудового розслідування не містяться дані про всі процесуальні дії, проведені під час досудового розслідування, а також про прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення, що не дає змоги суду перевірити дотримання норм кримінального процесуального закону при проведенні досудового розслідування. Вищевказані недоліки обвинувального акту унеможливлюють якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, і, безперечно, порушують право обвинуваченого на захист, яке гарантується кожній особі приписами п. "с" частини третьої ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положення якої імплементовані у ст. 20 КПК України. Отже, в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України (у зв`язку з його складанням за межами процесуальних строків), а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно осіб, яким висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, що вказує на наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_6 . Тому, направлений до суду обвинувальний акт, який як процесуальне рішення, прийнятий за межами процесуальних строків є недопустимим та нікчемним документом, який не може бути предметом розгляду судом.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою. Стверджує, що обвинувальний акт у кримінальному провадженню відповідає вимогам ст. 291 КПК України, містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону та формулювання обвинувачення, а реєстр матеріалів містить усі проведені слідчі (розшукові) дії та прийняті процесуальні рішення. Просить ухвалу скасувати, призначивши новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши викладені в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування відомості, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Апеляційний розгляд проводиться за відсутності потерпілих, неявка яких, з огляду на положення частини 4 статті 405 КПК України, не перешкоджає його проведенню. При цьому, береться до уваги, що повідомлення про час та місце апеляційного розгляду потерпілим надіслано відповідно до вимог закону, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення апеляційного розгляду на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.
Відповідно до ст. 404 КПК України апеляційний перегляд ухвали суду першої інстанції здійснюється в межах доводів апеляційної скарги.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 прокурору, а висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України з наведених в ухвалі підстав, колегія суддів визнає такими, що не є підставою для його повернення прокурору з огляду на наступне.
Так, відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Як убачається зі змісту обвинувального акту, такий складений слідчим та затверджений прокурором, а також підписаний ними, містить дату та місце його складання, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого, потерпілих, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого і прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, відомості про: відсутність цивільного позову, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання - щире каяття; витрати на залучення експерта (а. к. п. 1 5).
Із матеріалів судового провадження також вбачається, що до обвинувального акту додано передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України додатки реєстр матеріалів досудового розслідування (а. к. п. 6-7), розписку підозрюваного та захисника про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а. к. п. 8).
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відповідає вимогам ст. 291 КПК України, містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону та формулювання обвинувачення, - колегія суддів визнає такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, а висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, - вважає такими, що спростовуються наведеним вище.
Також знайшли своє підтвердження і доводи апеляційної скарги про те, що реєстр матеріалів містить усі проведені слідчі (розшукові) дії та прийняті процесуальні рішення, у зв`язку з чим, висновки суду в цій частині є безпідставними. Між тим, суд не вмотивував висновок про те на підставі чого дійшов переконання, що у реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені всі процесуальні дії і не відображені всі процесуальні рішення, прийняті в ході розслідування, а також не зазначено їх реквізити.
Разом із тим, проаналізувавши зміст обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає такими, що не свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України й не дають підстав для його повернення прокурору.
Тому, наведені в оскаржуваній ухвалі обставини, на які суд першої інстанції посилається як на підстави для повернення обвинувального акту, на переконання колегії суддів, не свідчать про необхідність повернення обвинувального акту прокурору та не перешкоджають суду першої інстанції розглянути кримінальне провадження з огляду на викладене в обвинувальному акті обвинувачення ОСОБА_6 ..
Не погоджуючись із висновками суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору із наведених в оскаржуваній ухвалі підстав, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання не вправі виходити за межі повноважень, наданих ст. 314 КПК України, оскільки оцінка доказів, доведеності або недоведеності вини обвинуваченого, а також обґрунтованості пред`явленого обвинувачення неможлива на стадії підготовчого судового засідання, так як указані питання підлягають вирішенню безпосередньо під час розгляду кримінального провадження по суті.
Разом із тим, знайшли своє підтвердження у ході апеляційного розгляду й доводи апеляційної скарги про те, що прокурором під час складання нового обвинувального акту щодо ОСОБА_6 враховані та усунуті всі недоліки, на які вказується в ухвалі апеляційного суду від 09.04.2019, що свідчить про дотримання права ОСОБА_6 на захист, у зв`язку з чим, висновки суду в цій частині апеляційний суд визнає такими, що не відповідають дійсності та не можуть слугувати підставами для повернення прокурору обвинувального акту.
Крім того, апеляційний суд бере до уваги і те, що прокурор має право змінити обвинувачення у порядку ст. 338 КПК України.
На будь-які інші порушення закону, які би давали підстави для повернення обвинувального акта в ухвалі суду не вказується й таких апеляційним судом не встановлено.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту із зазначених в ухвалі суду першої інстанції підстав призводить до безпідставного затягування розгляду кримінального провадження.
Водночас, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, що є одним з основоположних принципів кримінального провадження та гарантією швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, який закріплений у ст. 2 КПК України, що відображає положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24 липня 2003 року, «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Юртаєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).
Отже, з наведеного вбачається, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта прокурору, в зв`язку із чим, оскаржувана ухвала як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст. ст. 291, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , задовольнити.
Ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 березня 2020 року про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_6 прокурору скасувати, призначивши новий розгляд обвинувального акту в підготовчому судовому засіданні Тячівського районного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: