ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1951/21 Справа № 183/858/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2021 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка Красноградського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого положеннями ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2021 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України було повернуто прокурору у зв`язку із його невідповідністю вимогам кримінального процесуального законодавства України.
Як встановлено судом в підготовчому судовому засіданні, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 зазначено, що 14 січня 2021 року о 16 годині 15 хвилин до чергової частини Перещепинського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від особи, яка не вказала свої анкетні дані про те, що поблизу будинку АДРЕСА_3 знаходиться чоловік, який при собі може зберігати наркотичні речовини.
Всупереч зазначеному, згідно наданого суду рапорту чергового Перещепинського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про отримання заяви, яку зареєстровано за № 142 від 14 січня 2021 року, встановлено, що 14 січня 2021 року о 16 годині 03 хвилини надійшло повідомлення зі служби 102, що 14.01.2021 року о 16 годині 02 хвилини за адресою: Новомосковський район, м. Перещепине по вул. Шевченка, заявник, який представився активістом, зазначив інформацію щодо кримінального правопорушення.
Окрім цього, згідно наданого суду витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000007 у розділі "Дата реєстрації провадження" зафіксовано дату та час внесення відповідної інформації, а саме: "14.01.2021, 16:00:55", також у графі "дата та час внесення до ЄРДР відомостей про заяву, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення" зазначено аналогічну інформацію: "14.01.2021, 16:00:55".
Згідно постанови про визначення групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у кримінальному провадженні №0000007 зазначено дату "11 січня 2021 року", що свідчить про те, що вказане процесуальне рішення прокурора було прийнято до моменту надходження повідомлення про вчинення кримінального правопорушення і подальшої реєстрації кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань.
На підставі наданого суду протоколу огляду від 14 січня 2021 року, встановлено, що дана слідча дія розпочата о 16 годині 10 хвилин, і закінчена о 16 годині 25 хвилин, що відповідно не випереджує час, коли фактично надійшло повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до чергової частини Перещепинського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, однак очевидно відрізняється від моменту фіксації повідомлення про кримінальне правопорушення, описаного у обвинувальному акті.
Вказані протиріччя, на думку суду першої інстанції, є суттєвими та свідчать про те, що зазначені у обвинувальному акті обставини кримінального правопорушення не відповідають наданим суду матеріалам кримінального провадження.
Окрім цього, суд дійшов висновку про те, що наведені в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України фактичні дані в своїй сукупності не дають повне уявлення стосовно елементів об`єктивної сторони кримінального правопорушення, що, у свою чергу, не дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Поміж іншого, суд в своїй ухвалі про повернення обвинувального акту встановив, що з наданих суду матеріалів кримінального провадження №0000007, а саме з повідомлення про підозру, яке складено 12 лютого 2021 року, встановлено, що зазначений процесуальний документ складено дізнавачем Перещепинського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 та погоджений процесуальним керівником - прокурором ОСОБА_9 Вручено дане повідомлення про підозру, також, дізнавачем ОСОБА_8 . Щодо даного факту, суд дійшов висновку, що повідомлення про підозру відносно ОСОБА_7 складено неналежним процесуальним суб`єктом, всупереч вимогам ст. ст. 277, 278 КПК України.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2021 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 309 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, мотивуючи такі вимоги тим, що вказаний процесуальний документ повністю відповідає вимогам, встановленим положеннями ст. 291 КПК України, і підстав згідно ст. 314 КПК України для повернення обвинувального акту прокурору в суду першої інстанції не було. Щодо висновків суду про відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, а також розбіжностей у датах та часі внесення відомостей до ЄРДР, то прокурор вважає, що в даному випадку суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень на стадії підготовчого судового засідання та фактично перейшов до оцінки доказів, що повинно відбуватись вже під час розгляду кримінального провадження по суті та оцінці письмових доказів.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді доповідача, думку та пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кодексу. Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому і таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити наступні відомості: найменування кримінального провадження та його номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав самостійно.
Тобто, після отримання обвинувального акту суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.
Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Нормами ч. 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Колегія суддів приходить до висновку, що вищевказаних норм закону сторона обвинувачення при складенні обвинувального акту відносно ОСОБА_7 дотрималась в повному обсязі, в процесуальному документі вказано всі відомості, відповідно до положень ст. 291 КПК України, і підстав для його повернення в суду першої інстанції не було.
Так, відповідно до змісту повернутого прокурору обвинувального акту вбачається, що в ньому повністю відображено всі відомості щодо учасників кримінального провадження, їх анкетні дані, а також, відображено повний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 , тобто, слідчим при складанні даного процесуального документу було зазначено конкретний опис поведінки обвинуваченого, спосіб в який вирішено вчинити кримінальне правопорушення, корисливий мотив його злочинної діяльності, його кінцеву мету і вину у формі прямого умислу. Також, викладено формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, факт вчинення якого прокурор вважає доведеним. Таким чином, складаючи обвинувальний акт, прокурором було в повному обсязі дотримано вимоги положень ст. 291 КПК України.
Щодо висновків суду першої інстанції про відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, а також про те, що фактичні дані в своїй сукупності не дають повного уявлення стосовно елементів об`єктивної сторони кримінального правопорушення, що, у свою чергу, не дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, а також, щодо наявності розбіжностей в датах та часі внесення відомостей до ЄРДР та при складанні процесуальних документів, які є письмовими доказами в даному кримінальному провадженні, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, передбаченим кримінальним процесуальним законодавством України на стадії підготовчого судового засідання. Тобто, суд фактично надав оцінку доведеності обвинувачення, сформульованому в обвинувальному акті прокурором, що має досліджуватись і встановлюватись судом під час безпосередньо здійснення судового провадження, а не на стадії підготовчого судового засідання. Розбіжності, які було виявлено судом при складанні процесуальних документів та в ході ведення слідчих розшукових дій, також, підлягають дослідженню судом першої інстанції вже безпосередньо в ході судового розгляду в порядку дослідження та оцінки доказів.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, вийшовши за межі своїх повноважень на стадії підготовчого судового засідання, надав фактичну оцінку доведеності обвинувачення, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства, не є підставою для повернення обвинувального акту в розумінні положень ст. 314 КПК України. Процесуальний документ відносно ОСОБА_7 складений за результатами досудового розслідування, на думку колегії суддів, повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури задовольнити.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2021 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 309 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4