Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1995/21
Провадження № 1-кс/935/580/21
У Х В А Л А
Іменем України
15 липня 2021 року м.Коростишів
Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора………………….... ОСОБА_3 ,
слідчого……………………… ОСОБА_4 ,
підозрюваного………………. ОСОБА_5 ,
захисника……………………. ОСОБА_6
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду,
клопотання слідчого СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 ,
погоджене прокурором Коростишівської окружної прокуратури,
по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184 від 12.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України,
про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою
відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Народичі Житомирської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, має тимчасові заробітки, не одруженого, утриманців не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,-

В С Т А Н О В И В :
13.07.2021 року слідчий СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області з клопотанням, погодженим з прокурором Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.
В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, досудовим розслідуванням встановлено, що 09.07.2021, близько 15 год., ОСОБА_5 , керуючи мопедом марки «Хонда діо», червоного кольору, та проїжджаючи по вул. Мічуріна в с. Кашперівка Старосілецької сільської ОТГ, зустрів малолітнього ОСОБА_8 , та під час розмови запропонував підвезти останнього, на що ОСОБА_8 погодився.

Після цього ОСОБА_5 посадив малолітнього ОСОБА_8 на мопед та вони поїхали на поле за с. Кашперівка Старосілецької сільської ОТГ.

Перебуваючи на полі поблизу с. Кашперівка, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло малолітнього ОСОБА_8 з використанням власних геніталій.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення по відношенню до ОСОБА_8 дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло, з використанням геніталій, ОСОБА_5 , цього ж дня близько 15 год. 30 хв. перебуваючи на узбіччі ґрунтової дороги за с. Кашперівка Старосілецької сільської ОТГ, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не досяг чотирнадцяти років, пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб у вищезазначеному місці та поряд з ним, використовуючи безпорадний стан потерпілого через те, що за своїм фізичним станом малолітній вік, він не міг зрозуміти характер та значення вчиняючих з ним дій, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи свої геніталії, орально проник в тіло малолітнього ОСОБА_8 , таким чином зґвалтував останнього.

ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не досяг чотирнадцяти років, (зґвалтуванні) з використанням геніталій, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

За вказаним фактом СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області внесено відомості до ЄРДР за №0000184 від 12.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

12.07.2021 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, затримано у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 .

У ході досудового розслідування за наявності достатніх доказів відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, підтверджуються доказами зібраними в ході досудового розслідування: протоколом огляду місця події від 12.07.2021; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 12.07.2021; протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 від 12.07.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.07.2021.

Підставою клопотання стало те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, перебуваючи на волі, буде як особисто, так і через інших осіб незаконно впливати на малолітнього потерпілого, законного представника малолітнього потерпілого та свідків, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню. Підозрюваний ОСОБА_5 зареєстрований та проживає в одному населеному пункті разом з малолітнім потерпілим, законним представником та свідками, може продовжити вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення відносно малолітнього та вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Таким чином не існує передумов у застосуванні підозрюваному ОСОБА_5 менш суворого виду запобіжного заходу. Відсутні достатні стримуючі фактори, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, вказаним у клопотанні, а менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з підстав, зазначених у ньому та просили його задовольнити. Вказали, що затримання ОСОБА_5 відбулось на законних підставах, з дотримання його прав.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні свою причетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення заперечив, вказав, що в той час він знаходився в іншому місці, на роботі, а тому просив відмовити в задоволенні клопотання про обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Також зазначив, що час фактичного затримання відрізняється від часу, зазначеного у протоколі затримання, оскільки він був доставлений до ВП 12.07.2021 близько 12 год.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , заперечив проти клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, зазначив, що доказів вчинення інкримінованого кримінального правопорушення підозрюваним матеріали справи не містять, оголошена підозра ОСОБА_5 є необгрунтованою. Не встановлено час та місце вчинення кримінального правопорушення, а в час, який інкримінується ОСОБА_5 , останній знаходився на роботі. Підозрюваного було незаконно затримано, час фактичного затримання не відповідає часу, зазначеному в протоколі затримання.
Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного, доводи захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та докази, якими воно обгрунтовується слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі і в порядку встановлених законом.
Відповідно до ч.4, ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання. Відповідно до ст. 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожний, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
У силу приписів ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Відповідно до ст.42,208 КПК України, підозрюваний має права вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.
За змістом ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255,255-1,255-2 Кримінального кодексу України.
Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.
Згідно з вимогами ст. 209 КПК особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
Слідчий суддя встановив, СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2021 за № 0000184 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.4 ст.152 КК України.
12.07.2021 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України та 13.07.2021 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.
Копія клопотання та матеріалів на його обґрунтування відповідно до ч.2 ст.184 КПК України надані підозрюваному 13.07.2021 о 13 год. 20 хв.
Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_5 був затриманий 12.07.2021 року о 18 год.18 хв. ( фактичне затримання 12.07.2021 о 16 год. 30 ) за адресою АДРЕСА_2 у присутності захисника ОСОБА_6 . ОСОБА_10 повідомлено підстави затримання, роз`ясно права та обов`язки затриманого. Протокол затримання підписаний ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_6 , при цьому будь-яких зауважень і доповнень до протоколу, заяв від останніх не надходило.
Інформація про дату та час затримання ОСОБА_5 , перебування його 12.07.2021 в ВП також міститься в журналі № 44 т.1 обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до відділу поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, відповідно до якої, останній претензій до працівників поліції не має, про що свідчить його запис.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що 12.07.2021 в нього був ОСОБА_5 , близько 11-12 год. приїхали двоє працівників поліції та запропонували ОСОБА_5 проїхати з ними. Примусових дій, морального тиску щодо ОСОБА_5 не було, останній не заперечив і сам поїхав з ними.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов до висновку, що затримання було здійснено на підставі закону, і в органу, що здійснив таке затримання були правові підстави для обмеження у зв`язку з цим свободи ОСОБА_5 , а доводи підозрюваного та захисника в цій частині є неприйнятними.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).
Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_5 на цій стадії кримінального провадження, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав стверджувати про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин та обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України. Тобто стороною обвинувачення надано суду докази на підтвердження підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Слідчий суддя зазначає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду цього клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).
Наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на малолітнього потерпілого, законного представника малолітнього потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, а саме тримання під вартою.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на малолітнього потерпілого, законного представника малолітнього потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, які проживають в одному населеному пункті, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, яке віднесено до особливо тяжкового злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років. Вивченням даних про особу підозрюваного, слідчим суддею встановлено, що він, має молодий вік, місце проживання, офіційно не працевлаштований, не одружений, за місцем проживання характеризуєься посередньо, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки.
Слідчий суддя на виконання вищезазначених вимог закону враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкриміноване кримінальне правопорушення, конкретні обставини вчинення інкримінованого діяння, його соціальний рівень свідомості та ставлення до скоєного і вважає доцільним з метою запобігання визначеним п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 60 (шістдесят) днів, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Отже, слідчим суддею встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».
Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає можливим визначити розмір застави, відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України та з дотриманням вимог ст.182 КПК України, враховуючи обставини, передбачені ст.178 КПК України, особу підозрюваного, який посередньо характеризується за місцем проживання, не одружений , раніше притягавсь до кримінальної відповідальності.
Відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог п.3 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, має встановлюватися в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 01.01.2021 року становить 2270 гривень.
З урахуванням наданих матеріалів провадження, практики Європейського суду з прав людини, обставин кримінального правопорушення, тяжкості кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , підвищену суспільну небезпеку злочину, та його наслідків, даних про його особу та ризиків, які встановлено у відповідності до статті 177 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним визначити заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 227 000 гривень, як альтернативного запобіжного заходу, з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, у разі її внесення, що буде цілком достатнім для виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Окрім цього, обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1-3 ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 205 КПК України, - слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 60 (шістдесят) діб.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 12 липня 2021 року.
Визначити строк дії даної ухвали до 07 вересня 2021 року
Визначити розмір застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 , обов`язків, визначених КПК України, 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 227000 (двісті двадцять сім тисяч) гривень 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена в будь-який момент як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.
У разі внесення застави, ОСОБА_5 з-під варти звільнити та вважати, що до нього застосовано запобіжний захід у виді застави, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
- не відлучатися з місця проживання с. Кашперівка, Старосілецької ОТГ Житомирського району без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- не спілкуватися зі свідками та потерпілим по даному кримінальному провадженню;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, якщо такі маються.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 07 вересня 2021 року.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесені кошти будуть звернені в дохід держави.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1