Справа № 309/58/20
Провадження № 1-кп/309/321/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000313 від 03.11.2019 року, відносно :

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, приватного підприємця , раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України ,

За участю сторін кримінального провадження:

Прокурора ОСОБА_4

Обвинуваченого ОСОБА_3

Захисника ОСОБА_5

Потерпілої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 03 листопада 2019 року, біля 01 години 46 хвилин, в нічний час доби, керуючи технічно-справним автомобілем марки «BMW Х5» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 разом з пасажирами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , рухаючись по вул. Івана Франка в м. Хуст у напрямку м. Тячів неподалік будинку №121, проігнорував вимоги горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), діючи в супереч вимогам п.п. 2.3 «б», 12.3, 12.4, 12.9 «б» та 14.6 «г,ґ» Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та не забезпечив безпеку руху, тобто під час здійснення маневру обгону невстановленого автомобіля, не переконався в його безпечності, перетнув суцільну осьову лінію та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканця АДРЕСА_2 , який переходив дорогу справа на ліво по ходу руху вказаного автомобіля.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 , згідно висновку судово-медичної експертизи №146 від 04.12.2019 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лобної кістки; перелому кісток основи черепа; крововиливу під м`які оболонки головного мозку дрібнокрапкових крововиливів в речовину головного мозку; крововиливів під м`які тканини голови зі сторони внутрішньої поверхні в лобній ділянці; саден в ділянках: правого колінного суглобу по внутрішній поверхні, лівої клубної кістки, верхньої третини правого стегна по зовнішній поверхні, правої щоки з переходом на лобну ділянку, тильної поверхні правої кисті; рани правої брови та синців лівої орбітальної ділянки, лівої щоки.

Вищевказані тілесні у вигляді: перелому кісток склепіння та основи черепу, : субархноїдального крововиливу, забою речовини головного мозку - мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя і по цій ознаці згідно п. 2.1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.19,95 року, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням його смерті.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги 2.3 «б», 12.3, 12.4, 12.9 «б» та14.6 Правил дорожнього руху України, якими визначено:

п.2.3. ПДР - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом ~ транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом;

п.12.3 ПДР - У разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників обїзду перешкоди ;

п.12.4 ПДР - У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год.

п. 12.9 «б» ПДР - водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7».

п 14.6. ПДР - Обгін заборонено:

г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості;

г) транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд;

Невиконання водієм ОСОБА_3 вказаних вимог Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками які настали, а саме смертю пішохода ОСОБА_11 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, свою вину у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав повністю у вчиненому щиро розкаявся.. Суду ствердив , що він дійсно 3 листопада 2019 року біля 1 години разом зі знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на своєму автомобілі «BMW Х5» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 їхав в м. Хуст по вул.. І.Франка в сторону м. Тячів. Попереду нього їхав автомобіль, який він вирішив обігнати. Розпочавши маневр обгону, він перетнув суцільну ліню розмітки, та вже на зустрічній смузі руху здійснив наїзд на пішохода, який пересікав дорогу з права на ліво по ходу його руху якого він не побачив. Після наїзду він зупинився та викликав швидку допомогу. Про вчинене щиро шкодує.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду ствердила, що зранку 3 листопада 2019 р. їй передзвонили та повідомили, що вночі автомобіль збив її сина. Приїхавши у поліцію, вона дізналася, що приблизно о першій годині ночі її син біля автовокзалу переходив дорогу та його збив автомобіль, однак як саме це сталося їй невідомо. Матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого вона не має, і не буде мати у майбутньому, просить суд призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_12 не зявилася надіславши суду заяву про розгляд спавши у її відсутність матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого вона не має, і не буде мати у майбутньому, просить суд суворо ОСОБА_3 не карати .

Підсудний згідний з доказами зібраними відносно нього органами досудового слідства і вважає за недоцільне дослідження їх в судовому засіданні, так як вину у вчиненому злочині повністю визнає, зміст та значення ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

Покази ОСОБА_3 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що всі учасники процесу вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст 286 КК України, за вище встановлених обставин.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він своїми діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом , що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до ст.. 12 КК України злочин , який передбачений ч.2 ст. 286 КК України відноситься до тяжких злочинів .

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Також суд враховує, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами , які пом`якшують покарання щире каяття , добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставини передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання - судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді, складеної Тячівським районним відділом філії ДУ « Центр пробації» в Закарпатській області від 04.02.2021 р. на підставі характеризуючих даних ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній.

Суд враховує, що обвинувачений має постійне місце реєстрації, позитивну характеристику за місцем проживання, позицію прокурора та потерпілих у справі, щодо необхідної міри покарання; досудову доповідь від 04.02.2021 р., ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій суд приходить до висновку про можливість виправлення і перевиховання підсудного без відбування покарання і звільнення його від покарання, з випробуванням, тобто застосувати до підсудного ст. 75 КК України що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази слід вирішити в порядку передбаченому ст.. 100 КПК України

У кримінальному процесуальні наявні витрати за проведення фототехнічної експертизи № 10/467 від 06.12.2019 р. у розмірі 2512 грн. 16 коп., які підлягають до стягнення з ОСОБА_3 .

Враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України суд не убачає на даний час підстав для визначення обвинуваченому заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст.286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в два роки , не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ст.. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, а саме 9 лютого 2021 року.

Речовий доказ по справі автомобіль марки BMW Х5» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який приєднано до матеріалів справи відповідно до постанови слідчого 04.11.2019 р. після вступу вироку в законну силу повернути ОСОБА_3 .

Речовий доказ по справі DVD-R диск із відеозаписом обставин ДТП який приєднано до матеріалів справи відповідно до постанови слідчого 10.12.2019 р. залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 2512 грн. 16 коп., за проведення фототехнічної експертизи № 10/467 від 06.12.2019 р.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1