Справа № 761/6739/20
Провадження № 1-кп/369/810/21
В И Р О К
іменем України
09.06.21 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000942 від 29.01.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. П`ятигори Тетіївського району Київської області, українки, громадянки України, яка має вищу освіту, розлучена, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 , набувши досвіду у вчиненні кримінальних правопорушень, що посягають на моральні засади суспільства в частині задоволення статевих потреб за гроші, визначивши таку свою діяльність основним джерелом прибутку, організувала діяльність з надання сексуальних послуг жінками за наступних обставин.
Так, ОСОБА_5 в період часу з серпня 2018 року по 04.12.2019 року, знаходячись за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , організовувала роботу дівчат, які повинні надавати послуги інтимного характеру, серед яких ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , проводила співбесіди з ними, інструктувала з приводу отримання плати, орієнтувала щодо вартості послуг, половину з якої дівчата повинні були віддавати ОСОБА_5 , зводила їх з клієнтами для надання послуг інтимного характеру, орендувала з цієї метою номери в готелях, та вела контроль за оплатою таких послуг.
Крім того, ОСОБА_5 , будучи за місцем свого проживання, використовуючи додаток «WhatsApp» у власному мобільному телефоні з номером НОМЕР_1 , 12.09.2019 року об 11.30 з номеру телефону НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_8 , отримала замовлення на надання сексуальних послуг у номері готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_3 , куди ОСОБА_5 направила дівчину, з якою ОСОБА_8 вступив в сексуальний зв`язок та оплатив 5000 грн. за таку послугу.
Також, 04.12.2019 року о 10.57 ОСОБА_5 , будучи за місцем свого проживання, використовуючи додаток «WhatsApp» у власному мобільному телефоні з номером НОМЕР_1 , 12.09.2019 року з номеру телефону НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_8 , отримала замовлення на надання сексуальних послуг у номері готелю «Камелот», розташованого по вул. Мельникова, 4, м. Київ, куди ОСОБА_5 направила дівчину, з якою ОСОБА_8 вступив в сексуальний зв`язок та оплатив 5000 грн. за таку послугу.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнала та підтвердила обставини вчиненого.

02.06.2021 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачена та прокурор дійшли згоди щодо формулювання, правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченою ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, а також покарання, яке повинна понести ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 302 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волів, за ч. 2 ст. 303 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбуванням остаточного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним або обвинуваченим.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України (в утриманні місця розпусти та звідництві заради розпустити з метою власної наживи) та у вчиненні тяжкого злочину за ч. 2 ст. 303 КК України (у сутенерстві, вчиненому щодо кількох осіб), в яких шкода завдана суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Прокурору та захиснику також зрозумілі наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченою та прокурором і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду від 02.06.2021 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, та призначити їй покарання:

за ч. 2 ст. 302 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 303 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1