Справа № 761/4947/21
Провадження № 1-м/761/18/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , особи, в інтересах якої подано скаргу ОСОБА_6 , участь якого забезпечена шляхом відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києва скаргу захисника ОСОБА_4 на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 від 24.12.2020 про видачу (екстрадицію) громадянина Грузії ОСОБА_8 до Французької Республіки,

у с т а н о в и в :

Захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах особи, щодо якої прийнято рішення про видачу на запит іноземної держави, - гр. ОСОБА_6 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_7 від 24.12.2020 про видачу (екстрадицію) громадянина Грузії ОСОБА_8 до Французької Республіки.

На думку захисника, вказана постанова є незаконною, оскільки наявні обставини, які виключають можливість видачі ОСОБА_6 запитуючій стороні.

Зокрема, 07.10.2020 ОСОБА_9 через адміністрацію ДУ «Київський слідчий ізолятор» звернувся до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (далі ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області) з заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Працівниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області заява ОСОБА_6 зареєстрована із суттєвою затримкою і лише 01.02.2021 останньому видана Довідка про звернення за захистом в Україні.

Станом на день звернення до суду зі скаргою рішення за заявою ОСОБА_6 не прийнято.

На думку захисника, звернення гр. ОСОБА_6 до територіального підрозділу ДМС України перешкоджає прийняттю остаточного рішення про видачу особи, що відповідно до ч. 4 ст. 590 КПК України є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Крім того, ініціатор скарги зазначив, що прокурор 12.01.2021 у приміщенні Київського слідчого ізолятору намагався вручити ОСОБА_10 постанову про видачу. Однак останній, не розуміючи без присутності захисника та перекладача змісту вказаних дій, відмовився від отримання постанови. Сторона захисту лише 26.01.2021, після розгляду Київським апеляційним судом скарги на ухвалу про продовження строків тримання ОСОБА_6 під вартою отримала можливість ознайомитися з постановою про видачу від 24.12.2020. Зазначені обставини свідчать про те, що скарга подана з дотриманням 10-денного строку.

У судовому засіданні захисник та особа, в інтересах якої подано скаргу, підтримали її вимоги, просили скаргу задовольнити з наведених у ній підстав. Захисник також піддав сумніву повноваження начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 на прийняття рішень про видачу, оскільки право ухвалення таких рішень, на думку захисника, належить Генеральному прокурору або його заступнику.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що станом на день прийняття оскаржуваного рішення не існувало обставин, які б перешкоджали його ухваленню, рішення прийнято уповноваженою особою, що підтверджується відповідним наказом Генерального прокурора. Прокурор також наголошував на тому, що скарга подана з порушенням строку на оскарження, тому вважав, що скарга не підлягає розгляду.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши надані ними матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 590 КПК України рішення про видачу (екстрадицію) або про відмову у видачі (екстрадиції) приймається керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.

Наказом Генерального прокурора ОСОБА_11 від 30.07.2020 № 346 начальник Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_12 уповноважений на прийняття рішень, у тому числі про видачу (екстрадицію) особи.

Таким чином, доводи захисника у частині прийняття оскаржуваного рішення некомпетентною особою не ґрунтуються на фактичних обставинах та не враховуються слідчим суддею під час вирішення справи.

Надаючи оцінку доводам прокурора щодо дотримання строків на оскарження, слідчий суддя враховує, що чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить заборони оскарження відповідного рішення у разі недотримання зацікавленою особою 10-денного строку.

Частиною 3 статті 590 КПК визначено, що у разі, коли особа протягом 10 днів з дня отримання копії рішення про видачу не оскаржить його до суду, організовується фактична видача цієї особи компетентним органам іноземної держави. Тобто, упродовж 10 днів запитуваною стороною не можуть прийматися організаційні дії для фактичної видачі особи.

У той же час кримінальним процесуальним законом не встановлено, що недотримання зацікавленою особою зазначеного строку має наслідком заборону на оскарження відповідної постанови.

Таким чином, зазначена обставина покладає на слідчого суддю обов`язок розглянути справу та прийняти за наслідками розгляду рішення по суті скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 541 КПК України процедура видачі (екстрадиції) особи включає перелік дій уповноважених органів, зокрема:

- офіційне звернення про встановлення місця перебування на території запитуваної держави особи, яку необхідно видати, та про видачу цієї особи;

- перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі;

- прийняття рішення за запитом;

- фактична передача такої особи під юрисдикцію запитуючої держави.

Аналіз наведених складових свідчить, що вказані дії повинні бути послідовними, тобто позитивне вирішення попереднього питання дозволяє перейти до вирішення наступного.

Виконання передбаченого вказаною процесуальною нормою алгоритму покликане забезпечити прийняття рішень, що відповідають міжнародним зобов`язанням України та її національному законодавству, а також гарантують дотримання прав особи, видача якої ініційована заінтересованою стороною.

Отже фактичній передачі особи мають передувати отримання запиту іноземної держави, перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі, та прийняття рішення за відповідним запитом.

Встановлення певних факторів, що унеможливлюють видачу особи, виключають прийняття позитивного рішення за запитом про видачу.

Частиною 2 статті 589 КПК визначені обставини, за наявності яких приймається рішення про відмову у видачі особи іноземній державі, до таких обставин з-поміж іншого віднесено надання особі статусу біженця або статусу особи, яка потребує додаткового захисту.

У розвиток гарантій забезпечення захисту осіб, які є шукачами притулку, частиною 4 статті 590 КПК прямо заборонено прийняття рішення про видачу особи, якщо вона подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, а також у випадку оскарження нею рішення про відмову у наданні їй такого статусу.

Постановою начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_7 від 24.12.2020 про видачу (екстрадицію) прийнято рішення про видачу для притягнення до кримінальної відповідальності за ст.. 221-4 80, 221-1, 132-71 (2 злочини), 450-1 абзац 1 та 2 КК Французької Республіки.

Постанова мотивована, тим, що екстрадиційна перевірка Київської обласної прокуратури не встановила обставин, передбачених ст. 589 КПК та міжнародними договорами, для відмови у видачі ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності.

Водночас згідно з відповіддю ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 19.10.2020 вих. 08/455-20/488Ад ОСОБА_9 16.10.2020 дійсно направляв заяву до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області.

Листом від 16.12.2020 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області підтвердив, що 17.11.2020 вказаною установою зареєстрована відповідна заява ОСОБА_6 , зазначений лист також містить інформацію, що ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області 18.11.2020 письмово звернулося до Київської обласної прокуратури за дозволом на відвідування ОСОБА_6 у ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Таким чином, Київська обласна прокуратура як орган, яким проводилася екстрадиційна перевірка, за станом після 18.11.2020, будучи поінформованою про наявність відповідної заяви ОСОБА_6 , не врахувала зазначений факт та передчасно дійшла висновку про відсутність визначених чинним законодавством перешкод для видачі особи.

Отже станом на 24.12.2020, тобто день прийняття начальником Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 від 24.12.2020 про видачу (екстрадицію) громадянина Грузії ОСОБА_8 до Французької Республіки постанови про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 існувала визначена ч. 4 ст. 590 КПК обставина, яка прямо та безумовно забороняла прийняття рішення про видачу особи.

Як свідчить видана 01.02.2021 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Довідка про звернення за захистом в Україні, ОСОБА_9 є особою, щодо якої вирішується питання про визначення такого статусу або залишення нею території України.

Враховуючи викладені вище норми, слідчий суддя зазначає, що фактичній видачі особи, відповідно якої надійшов запит від іншої держави, передує вчинення низки процесуальних дій.

Набуття особою, відносно якої надійшов запит іноземної держави про видачу, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, виключає її видачу.

Слідчий суддя не бере до уваги, що Довідка про звернення за захистом в України видана ОСОБА_10 01.02.2021, тобто після ухвалення рішення про видачу, оскільки беззаперечно встановлений факт, що з відповідною заявою ОСОБА_9 звернувся 16.10.2020, саме остання обставина і є такою, що унеможливлює фактичну передачу ОСОБА_6 до прийняття ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області відповідного рішення, оскільки у протилежному випадку буде допущено порушення прав ОСОБА_13 .

Таким чином, до розгляду питання про надання ОСОБА_10 статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, та прийняття остаточного рішення, виключається можливість його фактичної передачі під юрисдикцію запитуючої держави.

Наведене покладає на слідчого суддю обов`язок прийняти рішення, яке відновить права ОСОБА_6 та забезпечить виконання міжнародних зобов`язань.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 541, 589, 590, 591 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Скаргу захисника ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 від 24.12.2020 про видачу (екстрадицію) громадянина Грузії ОСОБА_8 до Французької Республіки скасувати.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1