Провадження № 11-кп/4820/134/21
Справа № 688/2908/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : УДО Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу засудженого за ч.2 ст.185, ч.3 ст.187, ч.1 ст.357, ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_7 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2020 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою у задоволенні клопотання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красилів Хмельницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого:
1) 07.05.2008 року Красилівським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 850 грн. штрафу;
2) 18.08.2008 року Красилівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;
3) 04.06.2009 року Красилівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років обмеження волі. Звільнений 25.02.2010 року згідно постанови Крижопільського районного суду Вінницької області від 17.02.2010 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 21 день;
4) 06.07.2012 року Красилівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту;
5) 14.01.2016 року Красилівським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі;
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.
Суд мотивував своє рішення тим, що відсутні підстави для застосування до засудженого ОСОБА_7 пільги у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його особу, поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправних колоніях. Відтак, в задоволенні клопотання слід відмовити.
Не погоджуючись із таким рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк покарання.
Апелянт стверджує, що за період відбування покарання в місцях позбавлення волі характеризується добре, у нього була зразкова поведінка та сумлінне ставлення до праці, має три заохочення від начальника установи, а дисциплінарні стягнення, які були, є погашеними за плином часу та знятті у встановленому порядку. Він має міцні соціальні зв`язки, підтримує стосунки з рідними, на утриманні у нього троє малолітніх дітей, у відношенні до засуджених не конфліктний, вину у скоєному злочині усвідомив, щиро кається.
Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили скасувати ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2020 року та застосувати до ОСОБА_7 умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 14 січня 2016 року визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ст. 69, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.
Вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 31 січня 2017 року вирок Хмельницького міськрайонного суду від 23 травня 2016 року, в частині кваліфікації дій та призначення покарання скасовано, визнано ОСОБА_7 винним за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі із конфіскацією майна, крім житла. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за даним вироком з покаранням, призначеним вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 14 січня 2016 року остаточно призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.
Початок строку - 23 травня 2016 року. Кінець строку - 20 червня 2021 року.
Згідно довідки Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)», станом на 19 жовтня 2020 року, невідбута частина покарання ОСОБА_7 становить 08 місяців 1 день.
Відтак, ОСОБА_7 засуджений за вчинення, в тому числі, особливо тяжкого злочину та на час розгляду клопотання відбув 3/4 строку покарання.
Відповідно до характеристики, ОСОБА_7 з 11 липня 2015 року утримувався в державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор», характеризувався посередньо, порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.
З 03 лютого 2017 року відбував покарання в державній установі «Шепетівська виправна колонія (№98)». За час відбування покарання характеризувався негативно. Допустив 2 порушення режиму відбування покарання, зокрема порушення розпорядку дня, за що 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності адміністрацією колонії. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.
З 21 квітня 2017 року утримувався в державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор», характеризувався посередньо, порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.
З 19 травня 2017 року по теперішній час відбуває покарання в державній установі «Шепетівська виправна колонія (№98)». 3а час відбування покарання характеризується негативно. Допустив 1 порушення режиму відбування покарання, а саме, порушенняі трудової дисципліни, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності адміністрацією колонії. Стягнення погашено у встановленому законом порядку. Три рази заохочувався адміністрацією колонії.
Засуджений працевлаштований на виробництві колонії в цеху №3 та отримував заробітну плату з липня 2018 року. До праці ставиться задовільно, але під постійним контролем адміністрації установи. У відношенні до інших засуджених неконфліктний. Намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Участі в реалізації програм диференційованого виховного впливу та у роботі самодіяльних організацій засуджених не приймає. До підвищення свого загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне. Вину у вчинених злочинах не визнає. Позов відсутній. Зв`язки з рідними підтримує шляхом листування, побачень, отримує посилки і передачі.
Переведенню до дільниці соціальної реабілітації за формальними ознаками підлягав після 20.09.2017 року (по відбуттю 1/2 строку покарання), проте було відмовлено 06.10.2017 року, як такому, що не стає на шлях виправлення.
Заміні невідбутої частини покарання більш м`яким за формальними ознаками підлягав після 20.12.2018 року (по відбуттю 2/3 строку покарання), проте було відмовлено 16.12.2018 року як такому, що не став на шлях виправлення.
Умовно-достроковому звільненню від відбування покарання за формальними ознаками підлягав після 04.08.2019 року (по відбуттю 3/4 строку покарання), проте 16.08.2019 року відмовлено як такому, що не довів своє виправлення.
Крім того, ОСОБА_7 , набути нових професійних навичок бажання не проявляє, участі у програмах диференційованого виховного впливу, в роботі самодіяльних організацій, що стимулюють правослухняну поведінку засуджених, не приймає.
При вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 суд з`ясував дані, що характеризують особу засудженого, його поведінку, встановив, що після застосування до нього умовно-дострокового звільнення, висновків для себе не зробив та продовжував вчиняти злочини, його ставлення до праці та виправлення не лише за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання, а за весь час відбування покарання та перебування в установах виконання покарань, він має три заохочення лише у 2020 році та три порушення, за які накладалось дисциплінарне стягнення, що свідчать про нестабільну поведінку засудженого.
Суд першої інстанції дав вірну оцінку сукупності всіх досліджених доказів в провадженні, підстави вважати висновки суду першої інстанції необґрунтованими, про що заявляє апелянт та його захисник, відсутні.

Доводи апеляційної скарги засудженого, що за період відбування покарання в місцях позбавлення волі характеризується добре, має зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, має три заохочення від начальника установи, а дисциплінарні стягнення, які були, є погашеними за плином часу та знятті у встановленому порядку, наявність міцних соціальних зв`язків, підтримання стосунків з рідними, має на утриманні троє малолітніх дітей, у відношенні до засуджених не конфліктний, вину у скоєному злочині усвідомив, щиро кається, не свідчать про відсутність фактичних даних, які б підтверджували той факт, що мета покарання досягнута.
Умовно-дострокове звільнення слід розцінювати як свого роду винагороду окремих засуджених за зразкову поведінку і ставлення до праці. Фактично пасивна форма поведінки, що виявляється в утриманні від порушень правил внутрішнього розпорядку є нормою поведінки кожного з засуджених і не заслуговує заохочень.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що засуджений не довів свого виправлення та в провадженні відсутні підстави для умовно-дострокового його звільнення від відбування покарання.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, яка постановлена з дотриманням норм КПК України, підстави для її скасування чи зміни в межах апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3