Номер провадження: 11-сс/813/789/21
Номер справи місцевого суду: 495/5630/18 1-кс/495/522/2021
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 квітня 2021 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру від 22 червня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000257 від 28 квітня 2016 року, за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 квітня 2021 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру від 22 червня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000257 від 28 квітня 2016 року за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Прийняте рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що 22 червня 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, але вручити письмове повідомлення останньому було не можливим, так як він був відсутній у місцях проживання, у зв`язку з чим 22 червня 2018 року постановою процесуального керівника підозрюваний ОСОБА_8 був оголошений у розшук, виконання якого покладено на ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області. Відповідно до листа ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області № 65/4-4810 від 22.06.2018 також вбачається відсутність ОСОБА_8 за місцем його проживання. Таким чином ОСОБА_8 був повідомлений про підозру у спосіб, що відповідає нормам КПК України в редакції, яка діяла станом на 22.06.2018.

Окрім того, слідчий суддя погодився з доводами прокурора, наведеними ним у судовому засіданні, про те, що ОСОБА_8 був обізнаний про повідомлення про підозру ще 23.09.2019 на час, коли йому обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим слідчий суддя зазначив, що скарга подана ОСОБА_8 з порушенням строків, встановлених для її подання.

Зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та зобов`язати слідчого, який проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному №0000257 внести відомості до ЄРДР про скасування повідомлення про підозру.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження.

Захисник зазначив, що прокурор, в порушення вимог статей 111, 135, 136, 278 КПК України, достеменно знаючи, що ОСОБА_8 на момент винесення повідомлення про підозру був тимчасово відсутній за місцем проживання на законних підставах (з 10.06.2018 перебував у Турецький Республіці з особистих справ), виклик ОСОБА_8 для вручення підозри у передбаченим законом порядку не здійснив, належним чином не повідомив про необхідність явки до слідчого та/або прокурора.

Відсутні жодні докази належного та законного виклику, а так само і оголошення 22.06.2018 підозри у кримінальному провадженні №0000257.

Захисник зазначив, що прокурор у судовому засіданні 14.04.2021 не заперечував той факт, що стороною обвинувачення не здійснювалося повідомлення ОСОБА_8 про необхідність з`явитися до слідчого або прокурора 22.06.2018.

Крім того, навіть після складання 22.06.2018 повідомлення про підозру, така підозра ОСОБА_8 жодним чином не направлялася, будь-кому з членів його сім`ї не вручалася.

Слідчий суддя не звернула увагу та не надала оцінки доводам захисника про те, що оскаржуване повідомлення про підозру було винесене з порушенням строку, передбаченого п. 3 абз. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України (в редакції чинній станом на 22.06.2018), відповідно до якого строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Також захисник не погоджується з висновком слідчого судді про те, що скарга подана з порушенням строків, встановлених для її подання, оскільки п.10 ч.1 ст.303 КПК встановлює, що повідомлення прокурора про підозру може бути оскаржено після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

За таких обставин захисник вважає, що повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України у кримінальному провадженні №0000257 не відповідає вимогам закону.

Позиції учасників апеляційного провадження

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Враховуючи факт того, що фактично захисник оскаржує процесуальне рішення прокурора у цьому кримінальному провадженні та ухвалу слідчого судді тільки в частини процесуального порядку повідомлення про підозру, але не в частині самої обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, апеляційний суд не переглядає вказане питання.
Крім того, апеляційним судом не встановлено обставин, які дають підстави вийти за межі апеляційної скарги.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про невиконання вимог кримінального процесуального закону України при повідомлені ОСОБА_8 про підозру, апеляційний суд вважає таке твердження захисника необґрунтованим, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до ч. 3 ст. 276 КПК України, після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав
Згідно із ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених КПК України, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Відповідно до ч. 1, 2, 8 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи. Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.
Положеннями ст. 42 КПК України регламентовано, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень та встановлено вичерпний перелік прав та обов`язків підозрюваного, обвинуваченого.
Дослідженням матеріалів провадження встановлено, що 22 червня 2018 року у кримінальному провадження № 0000257, внесеному до ЄРДР 28 квітня 2016 року, складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 .

Разом з тим, з матеріалів провадження також вбачається, що на момент прийняття прокурором процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні такого процесуального рішення, останньому було відомо про обставину того, що підозрюваний ОСОБА_8 переховується від органів досудового розслідування

Вказане підтверджується листом головного відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю № 65/4-1799 від 01 березня 2019 року та листом Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 5/1/668 від 11 березня 2019 року, зі змісту яких встановлено, що ОСОБА_8 перетнув державний кордон України.

Відтак, постановою від 22 червня 2018 року ОСОБА_8 був оголошений у розшук.

Крім того, апеляційний суд, користуючись відкритими джерелами даних, зокрема, Єдиним державним реєстром судових рішень, встановив, що 26 березня 2019 року слідчим суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області постановлено ухвалу про обрання запобіжного заходу у ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою (справа № 495/5630/18).

Зі змісту зазначеної ухвали вбачається, що під час розгляду клопотання прокурора про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 приймав участь у судовому засіданні слідчого судді, висловлював свою позиції щодо вказаного клопотання.

Таким чином, апеляційний суд приходить до обґрунтованого переконання, що 26 березня 2019 року ОСОБА_8 був обізнаний про наявність повідомленої йому підозри від 22 червня 2018 року.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді щодо процесуально належного порядку повідомлення ОСОБА_8 про підозру, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в цій частині задоволенню не підлягає.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про закінчення строків досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Положеннями ст.219 КПК України встановлено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину, тобто у цьому кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

При цьому, відповідно до п.2 ч.1 ст. 280 КПК України, досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо оголошено в розшук підозрюваного.

Апеляційний суд встановлено, що постановою прокурора процесуального керівника у даному кримінальному провадженні від 22 червня 2018 року підозрюваний ОСОБА_8 був оголошений у розшук оскільки на момент прийняття процесуального рішення він перебував за межами території України.

Таким чином та з огляду на переривання визначених ст.219 КПК України загальних строків досудового розслідування, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу захисника в цій частині неспроможною та такою, яка задоволенню не підлягає.

Щодо посилань апеляційної скарги захисника про необґрунтованість тверджень слідчого судді в оскаржуваній ухвалі про недотримання стороною захисту процесуального строку на подання скарги на повідомлення про підозру.

Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що слідчий суддя дійшов переконання, з посиланням на вимоги ч.1 ст.304 КПК України, що стороною захисту порушено строк подання апеляційної скарги, оскільки рішення, дії або бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, які оформлені постановою, підлягають оскарженню у десятиденний строк з моменту отримання копії такого рішення.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Таким чином, законодавцем встановлено загальний строк на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування та/або прокурора під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, якій становить десять днів.
При цьому, згідно із п. 10) ч. 1 ст. 303 КПК України, повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником, після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Відтак, у випадку оскарження процесуального рішення слідчого, погодженого з прокурором або прокурора про повідомлення особі про підозру, встановлено особливий строк на таке оскарження, якій визначений двомісячним строком з моменту такого повідомлення, але у наведених межах, до закриття кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом у кримінальному провадженні.
Відповідно, оскарження повідомлення про підозру в цьому випадку можливе після сплину двох місяців з дня повідомлення про підозру до закриття кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом у кримінальному провадженні.
За таких обставин, апеляційний суд не погоджується із твердженням слідчого судді стосовно відрахування строку на оскарження повідомлення про підозру, згідно з п.10 ч.1 ст.303 КПК України, з наступного дня після спливу двомісячного строку з дня повідомлення особі про підозру, тому апеляційна скарга захисника в цій частині є обґрунтованою.
Водночас, апеляційний суд вважає, що зазначені обставини не є такими, що істотно вплинули на висновки слідчого судді по суті ухваленого рішення, відтак, встановлено порушення не є істотним та не є підставою для скасуванню оскаржуваної ухвали.
Разом з цим, апеляційний суд звертаю увагу на наступне.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», прийнятого 03 жовтня 2017 року, внесено також зміни до ст. 303 КПК України.
Зокрема, ч.1 ст.303 КПК України було доповнено пунктом 10, який передбачає право підозрюваного, його захисника чи законного представника оскаржити на досудовому провадженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
При цьому, відповідно до вказаного Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», положення пункту 10 частини першої статті 303 КПК України вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
З огляду на викладене, слідчий суддя уповноважений на розгляд скарг щодо повідомлення про підозру у кримінальних провадженнях, в яких відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР після введення в дію вказаних вище змін, тобто з 16 березня 2018 року.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для оскарження повідомлення про підозру у цьому кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР до 16 березня 2018 року.
Пунктом 1 ч.3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов остаточного висновку про те, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 квітня 2021 року належить залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись статтями Керуючись ст.ст. 3, 9, 42, 110, 111, 115, 116, 135, 176, 216, 218, 276, 278, 279, 303, 370-372, 376, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді, якою було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру від 22 червня 2018 року у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000257 від 28 квітня 2016 року за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4