"15" березня 2021 р. Справа № 363/972/21
У Х В А Л А

15 березня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001122 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.1 ст.155 КК України,

встановив:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.1 ст.155 КК України.

Прокурор вважає за неможливе проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілої та законного представника неповнолітньої потерпілої, але заявила клопотання про продовження обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до двох місяців, оскільки не зникли ризики передбачені ст.177 КПК України, що були підставою для обрання запобіжного заходу і інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти цим ризикам.
Представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 підтримала клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки ризики прокурором не доведені, просить змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника, просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового процесу, суд приходить до наступних висновків.

Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 17.03.2021 року.

Відповідно до ст.315 КПК України, на підготовчому судовому засіданні, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливість обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Суд приймає рішення щодо запобіжного заходу стосовно обвинуваченого з урахуванням ступеню тяжкості інкримінованих йому злочинів, які у відповідності до положень ст. 12 КК України є особливо тяжким та нетяжким злочином.

З урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме тяжкості кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_6 , обставини його вчинення та те, що злочин вчинений щодо неповнолітньої, а також з урахуванням покарання передбаченого санкцією ч.3 ст.152, ч.1 ст.155 КК України відносно обвинуваченого відсутні підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж утримання під вартою, може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого у майбутньому, та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вказане свідчить про наявність ризиків, передбачених ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, у такому їх ступені, який є підставою для запобіжного ув`язнення. При цьому, суд вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не є достатнім для запобігання цим ризикам.

Продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою не буде значним в розумінні встановлення балансу інтересів судового розгляду й обмежень прав особи на вільне пересування. Такий строк тримання під вартою суд вважає прийнятним і виправданим для втручання в права і свободи обвинуваченого.

Рішення суду про продовження строку перебування особи під вартою не є вироком по справі, а є лише засобом щодо виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу у встановленому законом порядку суд не вбачає.

Крім того, суд зазначає, що посилання захисту про відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України та доказів того, що всі обставини, які були підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з часом змінилися суду не подано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 315 КПК України, суд,-

ухвалив:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на два місяці, тобто до 15 травня 2021 року включно та утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1