Справа № 761/7499/21
Провадження № 1-кс/761/5187/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.02.2018, в рамках кримінального провадження №0000960 від 26.01.2018, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365-2, ч.4 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

24 лютого 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.02.2018, в рамках кримінального провадження №0000960 від 26.01.2018, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365-2, ч.4 ст.190 КК України, в обґрунтування якого заявник зазначив наступне.

Так, ОСОБА_5 придбала квартиру АДРЕСА_1 з прилюдних електронних торгів, що підтверджується протоколом № 516882 проведення електронних торгів від 16 грудня 2020 року та свідоцтвом про право власності нерухомого майна.

Однак, як власник даного нерухомого майна, остання не може в повній мірі володіти та користуватись своєю власністю, оскільки на вищевказану квартиру накладено арешт в рамках кримінального провадження №0000960 від 26.01.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2, ч. 4 ст. 190 КК України, а саме ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.02.2018 задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 про арешт майна та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_7 .

Підставою для цього стало рішення Обухівського районного суду Київської області від 25.12.2015 по справі №372/2183/15-ц, згідно якого позов ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк» до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості задоволено, та стягнуто з ОСОБА_9 на користь Банку заборгованість за договором факторингу № FV/U/05-0006 від 25.06.2014 р. в розмірі 5116454 грн. 47 коп., а також судові витрати в розмірі 3654 грн., всього 5120108 грн. 47 коп.

При цьому, як вбачається зі змісту клопотання, з метою уникнення відчуження належного йому нерухомого майна державною виконавчою службою, ОСОБА_10 подарував своїй матері ОСОБА_7 вищевказану квартиру договором дарування квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Дніпровського районного суду місті Києва від 23 жовтня 2018 року по справі №755/8137/17 позов Акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк» до ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , Головне Управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним договору дарування задоволено. Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 05.05.2017, зареєстрований в реєстрі за № 83. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте на підставі договору дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 05.05.2017, зареєстрований в реєстрі за № 83 - запис на право власності: 20275929 від 05.05.2017, внесений державним реєстратором - приватним нотаріусом ОСОБА_11 . Київського міського нотаріального округу на підставі договору дарування № 83 від 05.05.2017, виданий ПН КМНО ОСОБА_11 , власник ОСОБА_7 .

Отже, на даний момент підстави для арешту майна відпали, оскільки договір дарування квартири скасовано у цивільному порядку.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 стала власником вищевказаного нерухомого майна в результаті його придбання з електронних торгів, тобто у визначеному законом порядку, є добросовісним набувачем, та відпали ризики протиправного відчуження майна, заявник адвокат ОСОБА_4 звертається до слідчого судді з даним клопотанням та просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 22.02.2018, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав у ньому наведених та просив задовольнити.

Уповноважений прокурор та слідчий у кримінальному провадженні №0000960, будучи повідомленими про час та дату розгляду клопотання завчасно та належним чином в судове засідання не з`явилися, будь-яких заяв або клопотань до суду не направляли.

Слідчий суддя, вислухавши думку представника заявника, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення,пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Слідчим суддею встановлено, що 22.02.2018 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва постановлено ухвалу про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на зазначене майно було накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, як вбачається з матеріалів клопотання про скасування арешту, та як зазначено представником заявника адвокатом ОСОБА_3 в судовому засіданні, право власності на квартиру АДРЕСА_1 , на даний час захищене та потреба у продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на даний час відпала.

Отже, жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання заявника та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, до суду не надано, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні, є обґрунтованими.

А тому, аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Викладені обставини в сукупності свідчать про те, що ризики, що стали підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме арешту вищевказаного майна, на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали, що обґрунтовано матеріалами, доданими до клопотання, представником заявника в судовому засіданні, та водночас не спростовані слідчим. Крім того, слідчому судді не наведено додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння вказаним майном на підставі зазначених обставин, оскільки у судовому засіданні доведено, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.02.2018, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.02.2018, в рамках кримінального провадження №0000960 від 26.01.2018, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365-2, ч.4 ст.190 КК України, підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.02.2018, в рамках кримінального провадження №0000960 від 26.01.2018, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365-2, ч.4 ст.190 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.02.2018, в рамках кримінального провадження №0000960 від 26.01.2018, а саме на:

-квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1