КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
про відмову у відкритті апеляційного провадження

30 липня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07.07.2021, -
ВСТАНОВИВ
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07.07.2021, скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність службової особи ДБР щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР, задоволено частково . Зобов'язано уповноважену особу ДБР внести до ЄРДР відомості про вчиненні кримінальні правопорушення на підставі заяви ОСОБА_2 від 01.07.2021 та повідомити про це заявника шляхом надання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань . В іншій частині скарги відмовлено.

Від ОСОБА_2 в електронній формі надійшла апеляційна скарга на вищевказану ухвалу слідчого судді в якій вона просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07.07.2021 про часткове задоволення скарги і постановити нову, якою задовольнити її скаргу повністю, а саме, як вбачається із змісту апеляційної скарги внести відомості саме за ст. ст. 365 ч.1, 366 ч.1 КК України. На думку апелянта, в ухвалі слідчого судді відсутня попередня правова кваліфікація у зв`язку з чим, на думку особи, яка звертається з апеляційною скаргою, цей факт взагалі може дати підстави слідчому ДБР не вносити відомості до ЄРДР.
Перевіривши подану апеляційну скаргу, приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою відповідно до ч.4 ст. 399 КПК України тому, що апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку виходячи з наступного .
Відповідно до ч.3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК.
Одночасно, Рішенням КСУ у справі за конституційною скаргою ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України окремих положень частини третьої статті 307, частини третьої статті 309 КПК України від 17.06.2020 № 4-р(II)/2020, визнано таким, що не відповідає Конституції України положення ч.3 ст. 307 КПК щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення. Положення ч.3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення , визнані неконституційним, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення .

Таким чином, неконституційним визнано лише заборону оскарження бездіяльності слідчого, прокурора на внесення до ЄРДР відомостей за заявою, повідомленням про кримінальне правопорушення.
Як достатньо вбачається із змісту ухвали слідчого судді від 07.07.2021 в цій частині вимоги скаржниці відповідно до вищевказаного Рішення КСУ цілком задоволені. Одночасно ані вказане Рішення КСУ, ані ст. 214 КПК України в цілому і зокрема ч.5 на яку посилається апелянт, не зобов`язують слідчого , прокурора вносити відомості до ЄРДР саме за тими статтями за якими подано заяву, адже із змісту заяви відповідна службова особа правоохоронного органу, яка наділена правом на внесення відомостей до ЄРДР може вбачати ознаки іншого кримінального правопорушення для попередньої кваліфікації, яка згодом під час досудового розслідування може бути змінена. Разом з тим, скаржниця не надала даних, що ухвала слідчого судді про зобов`язання уповноваженої особи ДБР внести відомості про вчинення кримінального правопорушення на підставі заяви від 01.07.2021, проігнорована і відповідно, не виконана . Таким чином, апелянт подала апеляційну скаргу на судове рішення слідчого судді, яким фактично задоволені її вимоги і яка не підлягає апеляційному оскарженню .
Окрім того, суддя доповідач одночасно зауважує на наступному.
Так, апеляційна скарга ОСОБА_2 була подана в електронній формі шляхом її направлення на електрону адресу Київської апеляційного суду. Відповідно до вимог ч.1 ст. 4 КПК України кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом ( КПК України). Згідно ч.3 ст. 9 КПК України , закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосується кримінального провадження , повинні відповідати КПК. Так, ч.1 ст. 396 КПК України чітко встановлює, що апеляційна скарга подається в письмовій формі . Станом на дату надходження апеляційної скарги, Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему не затверджено, а відтак на даний час відсутні підстави для звернення до суду в системі "Електронний суд", що унеможливлює подачу апеляційної скарги в електронній формі.
Листом ДСА України від 23.01.2019 №15-1446/19 роз`яснено, що отримані місцевими та апеляційними судами заяви та інші процесуальні документі через підсистему "Електронний суд" мають реєструватися і розглядатися в установленому порядку, а такий порядок ( ЄСІТС) КПК України наразі не встановлює. Тобто діє існуючий порядок щодо звернення до суду і вимог до апеляційної скарги, передбачений КПК. Також слід зазначити, що у газеті "Голос України" ( №42 (7048) від 01.03.2019) опубліковано повідомлення ДСА України, згідно якого відповідно до Рішення ВРП від 28.02.2019 №642/0/15-19 та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ( ЄСІТС), Державна судова адміністрація України повідомила про відкликання нею оголошення, опублікованого в газеті "Голос України" ( №229 (6984) від 01.12.2018.
Тобто, та час подання апеляційної скарги Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему не запроваджено, відповідні зміни до КПК України не внесені, що унеможливлює прийняття апеляційної скарги в електронній формі .
Крім того, вказана апеляційна скарга не містить власноручного підпису апелянта, як того вимагає ч.5 ст. 396 КПК України.

Щодо наданого протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, то суддя доповідач виходить з наступного .

Закон України "Про електронний цифровий підпис", втратив чинність на підстав Закону України № 2155-VIII від 05.11.2017. Наразі діє Закон України "Про електронні довірчі послуги" від 05.10.2017 №2155-VIII в редакції від 13.02.2020 ( підстава - 440 IX).
Відповідно до ч.5 ст. 17 вищевказаного Закону, здійснення правосуддя з використанням кваліфікованого електронного підпису чи печатки або інших засобів електронної ідентифікації, вчиняється в порядку, встановленому законом . Тобто дана норма права, є бланкетною і відсилає до нормативно-правового акту, який регулює порядок провадження в кримінальних справах ( кримінальних провадженнях) - КПК України, в якому, як зазначено вище не внесено відповідних змін щодо впровадження ЄСІТС і який в свою чергу, висуває чіткі вимоги до апеляційної скарги, передбачені ст. 396 КПК України, про що зазначено вище.

Як наслідок, апеляційна скарга, яка відповідно до вимог ч.1 ст. 396 КПК України має бути подана в письмовій ( не електронній ) формі може бути підписана лише власноручним підписом , адже іншого КПК не передбачає.

В даному випадку не порушується принцип розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, тобто відсутність процедури подачі документів в електронному вигляді до початку роботи Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи не позбавляє апелянта можливості звернення до суду шляхом подання апеляції на інших документів у письмовому вигляді. Така позиція цілком ґрунтується на позиції висловленій в Рішенні ЄСПЛ "Меньшакова проти України" ( заява №377/02, рішення від 08.04.2010, а саме п.53).
Аналогічна правова позиція також викладена в ухвалі Великої палати Верховного Суду від 14.02.2019 у справі № 9901/43/19 (П/9901/43/19).

До того ж, суддя доповідач звертає увагу, що стаття 45 Регламенту Європейського суду з прав людини, встановлює такі самі вимоги до форми скарги та передбачає, що будь яка скарга до ЄСПЛ, яка подана у відповідності до статей 33 або 34 Конвенції, подається лише у письмовій формі та повинна бути підписана заявником або його представником власноруч .

Таким чином, враховуючи, що насамперед апеляційна скарга подана на судове рішення , яке не підлягає апеляційному оскарженню, суддя доповідач приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження при цьому зауважує на формі звернення до суду апеляційної інстанції, яка встановлена КПК України.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя,
ПОСТАНОВИВ
Відм ОСОБА_2 го провадження за апеляційною скаргою Литвишко Лілії Олександрівни від 25.07.2021 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07.07.2021, за її скаргою.
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, та може бути оскаржена шляхом подачі на неї касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Суддя ОСОБА_1 Р.М. Ігнатов