Справа № 552/7268/18
Провадження № 1-кс/552/752/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.04.2021 Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , начальника третього відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_4 , розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Гермес Пром» про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ТОВ «Гермес Пром» звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Полтави з клопотанням про скасування арешту.

В поданому клопотанні вказував, що у провадженні СУ ФР ГУ ДФС у Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0000119 від 15.08.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України.
В рамках зазначеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.03.2018 року по справі №537/432/18 (провадження №1-кс/537/228/2018) частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області, та накладено арешт на газ скраплений вуглеводневий, що належить ТОВ «Гермес Пром» (код 40309727).
Відповідно до змісту ухвали арешт накладено на вищевказане майно з метою запобігання, приховування, знищення, відчуження речового доказу.
З моменту арешту майна минуло більше двох років. Протягом цього часу суб`єкт господарювання позбавлений можливості розпоряджатись належним йому майном, хоча за цей час орган досудового розслідування жодних обставин на підтвердження своїх підозр у вчиненні кримінального правопорушення та відповідності вказаного газу критеріям належності до речових доказів не встановив.
На теперішній час стороною обвинувачення не наведено підстав вважати що газ, на який накладено арешт, є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення. На цей час службовим особам заявника не оголошено про підозру у вчиненні будь-якого злочину будь-яким органом, що уповноважений проводити досудове слідство. На цей час органом досудового слідства не доведені ті факти, що газ, на який накладено арешт, має доказове значення або має кримінальне походження.
Підстави, що були актуальні на початку досудового розслідування зі сплином часу та відсутності пред`явлених підозр, встановленого розміру шкоди тощо втрачають свою актуальність та не можуть бути підставою для тривання заходу забезпечення кримінального провадження на невизначений термін.
Тому заявник просив слідчого суддю скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 07 березня 2018 року у справі №537/432/18, провадження №1-кс/537/228/2018, на газ скраплений вуглеводневий, що належить ТОВ «Гермес Пром» ().
В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. При цьому посилався на обставини, викладені у клопотанні про скасування арешту майна.
Начальник третього відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував. Зазначив, що на даний час не встановлено, що арештоване майно є предметом вчинення кримінального правопорушення. Не були здобуті докази вчинення кримінально-протиправних діянь. Тому на даний час в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала потреба.
Слідчий суддя, заслухавши заявника, слідчого, розглянувши матеріали, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 07 березня 2018 року у справі №537/432/18, провадження №1-кс/537/228/2018, частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ ФР Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області, та накладено арешт на газ скраплений вуглеводневий, що належить ТОВ «Гермес Пром» (), та знаходиться в цистернах, які розташовані на земельній ділянці за кадастровим номером :00:004:0313, за адресою: Харківська область, м. Дергачі, вул. Центральна, 1, а саме на газ в:
1) цистерні №76677749, об`ємом 54 м.3, наповненої скрапленим газом в кількості 25383 літрів;
2) цистерні №76658665, об`ємом 54 м.3, наповненої скрапленим газом в кількості 25383 літрів;
3) цистерні №77756393, об`ємом 54 м.3, наповненої скрапленим газом в кількості 25383 літрів;
4) цистерні №77759397, об`ємом 54 м.3, наповненої скрапленим газом в кількості 3980 літрів.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Суд бере до уваги, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000119 розпочато 15 серпня 2017 року.

З цього часу власнику арештованого майна або іншим особам не повідомлялось про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

З часу накладення арешту необхідні слідчі дії проведені. Проте, не встановлено, що вилучене майно є предметом вчинення кримінального провадження. Не було здобуто доказів вчинення кримінально-протиправних діянь.
Проте обмеження, застосовані як заходи забезпечення кримінального провадження не можуть зберігатися невизначений термін.
Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в громадських інтересах і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
В контексті вищенаведеного положення Першого протоколу, втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар» (individual and excessive burden).
Принцип «пропорційності» (principle of proportionality), закріплений як загальний принцип у Договорі про заснування ЄС, вимагає співрозмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів).
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Згідно з ч.1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно п. 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини своїми рішеннями неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 4962, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series А № 52). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А № 98).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
У рішеннях по справах «Фокм, Кемпбел і Гарлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» судом вказано на те, що доцільність та вмотивованість застосування заходів забезпечення кримінального провадження передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин; такі факти не можуть спиратися на голе припущення і повинні бути чимось більшим, ніж нечітка здогадка або непідтверджена підозра.
З огляду на викладене, враховуючи, що з моменту накладення арешту на майно минуло більше трьох років, але жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, доказів того, що арештоване майно є предметом вчинення кримінального правопорушення не здобуто, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала потреба.

Тому клопотання про скасування арешту підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 170-174 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Гермес Пром» про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 07 березня 2018 року у справі №537/432/18, провадження №1-кс/537/228/2018, на газ скраплений вуглеводневий, що належить ТОВ «Гермес Пром» (), та знаходиться в цистернах, які розташовані на земельній ділянці за кадастровим номером :00:004:0313, за адресою: Харківська область, м. Дергачі, вул. Центральна, 1, а саме на газ в:
1) цистерні №76677749, об`ємом 54 м.3, наповненої скрапленим газом в кількості 25383 літрів;
2) цистерні №76658665, об`ємом 54 м.3, наповненої скрапленим газом в кількості 25383 літрів;
3)цистерні №77756393, об`ємом 54 м.3, наповненої скрапленим газом в кількості 25383 літрів;
4)цистерні №77759397, об`ємом 54 м.3, наповненої скрапленим газом в кількості 3980 літрів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1