Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1032/21
Провадження № 1-в/553/145/2021
У Х В А Л А
Іменем України

07.06.2021 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника виправної

колонії - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубрівськ Зарічненського р-ну Рівненської обл., місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

10.02.2017 року Машівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу 850 грн., сплачений 15.03.2018 року;

02.04.2019 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 289, ст. 69 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна,

засудженого 26.03.2020 року Машівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 6 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання період тримання під вартою з 31.01.2019 року по 03.05.2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В :
У квітні 2021 року ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, посилаючись на те, що відбув 2/3 строку покарання, є тяжко хворим, має вроджений порок серця та переніс дві тяжкі операції на серці, має травму голови та страждає на вірусний хронічний гепатит С, є особою з інвалідністю внаслідок аварії на ЧАЕС, розкаявся у вчиненому злочині, порушень режиму відбування покарання не допускав, має матір похилого віку, яка потребує його матеріальної та фізичної допомоги.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник ДУ "ПВК № 64" в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на безпідставність.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, думку прокурора, який просив у задоволенні клопотання засудженого відмовити у зв`язку з безпідставністю, дослідивши матеріали справи та особову справу засудженого, приходить до висновку, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Машівського районного суду Полтавської області від 26.03.2020 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 02.04.2019 року, визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців. Зараховано ОСОБА_5 в строк відбування покарання частково відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 02.04.2019 року і строк відбутого покарання рахувати з 31.01.2019 року. Зараховано ОСОБА_5 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року в строк покарання строк перебування його в установі попереднього ув`язнення з 31.01.2019 року по 03.05.2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 02.12.2020 року апеляційні скарги прокурора Карлівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_9 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 залишено без задоволення. Вирок Машівського районного суду Полтавської області від 26.03.2020 року в частині вирішення цивільного позову змінено, в іншій частині залишено без змін.

Після набрання вироком суду законної сили на підставі витягу № 2.10/61-2020 з протоколу засідання № 61 від 21.12.2020 року міжрегіональної комісії з питань визначення особам, засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, їх направлення і переведення для відбування покарання Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції ОСОБА_5 направлений для відбування покарання до Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64".

Відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання з 31.01.2019 року, кінець строку покарання адміністрацію установи виконання покарань визначений 28.07.2022 року.

З характеристики засудженого, наданої начальником відділення СПС ПВК № 64 та затвердженої начальником установи 17.05.2021 року, вбачається, що під час утримання в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" м. Харкова він характеризувався посередньо. Стягнень та заохочень не мав.
З 22.05.2019 року відбуває строк покарання в ДУ "Полтавська виправна колонія (№ 64)". За час відбування покарання характеризується посередньо. Має два стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, заохочень не має. Намагається дотримуватися норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи. За станом здоров`я працездатний. Дотримується санітарно-гігієнічних норм. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. На виробництві установи не працевлаштований з власних міркувань, до праці ставиться неоднозначно, працювати бажання не виявляє. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. У відношенні до представників адміністрації установи грубості не проявляє, але потребує контролю за виконанням їх законних вимог. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Не завжди дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, не здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням, але потребує постійного контролю. Роботи із самообслуговування та роботи по благоустрою місць позбавлення волі не виконує, перекладає їх виконання на інших засуджених.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає. Заходи виховного характеру відвідує формально, вірні висновки для себе не робить. Участі у громадському житті колективу відділення не приймає. Відповідно до статті 110, 114 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує соціально-корисні зв`язки з матір`ю, дружиною та братом шляхом телефонних розмов, побачень. Отримує від них передачі. Стосунки доброзичливі. Термін застосування ст. 101 Кримінально-виконавчого кодексу України щодо зміни умов тримання - за відбуттям однієї третини призначеного строку покарання, а саме - 31.03.2020 року. Рішенням комісії виправної колонії від 01.02.2021 року в зміні умов тримання відмовлено як особі, яка не стає на шлях виправлення. Термін застосування ст. 82 Кримінального кодексу України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким - за відбуттям половини призначеного строку покарання, а саме - 31.10.2020 року. Рішенням комісії виправної колонії від 01.02.2021 року в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено як особі яка, не стала на шлях виправлення. Термін застосування ст. 81 Кримінального кодексу України щодо застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення - за відбуттям двох третин призначеного строку покарання, а саме - 28.04.2021 року. Рішенням комісії виправної колонії від 30.04.2021 року в застосуванні умовно-дострокового звільнення відмовлено як особі, яка не довела своє виправлення. Згідно вироку Машівського районного суду Полтавської області від 26.03.2020 року майнового позову в установі не має. За вироком Машівського районного суду Полтавської області від 26.03.2020 року вину у своєму злочині визнає.

За змістом положень ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Судом достовірно встановлено, що станом на час розгляду даної справи ОСОБА_5 , з урахуванням зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення з 31.01.2019 року до 03.05.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно з вироком Машівського районного суду Полтавської області від 26.03.2020 року, відбув більше 2/3 частини призначеного судом покарання, відповідно, у нього виникло право на застосування положень ст. 81 КК України

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання може бути те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Питання про застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення вирішувалось адміністрацією ДУ "Полтавська виправна колонія (№ 64)" 28.04.2021 року, було прийнято рішення відмовити у поданні відповідних матеріалів до суду у зв`язку з тим, що засуджений не довів своє виправлення.

Аналіз досліджених судом доказів та встановлені під час судового розгляду справи дані, на переконання суду, свідчать про недоведеність існування обставин, які відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно довідки головного бухгалтера ОСОБА_5 за час відбування покарання в установі з 22.05.2019 року по 30.04.2021 року не був працевлаштований і заробітна плата засудженому не нараховувалася.

Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, наданої медичною частиною ДУ "ПВК № 64", ОСОБА_5 за результатами профілактичних медичних оглядів 2019 р. - 2021 р. на обліку в медичній частині № 64 перебуває. Загальний стан здоров`я задовільний. Соматично без особливостей. За час перебування в установі на стаціонарному лікуванні в медичній частині не перебував, в лікувальних закладах ДКВС України не лікувався. Неодноразово було пропоновано засудженому дообстеження та лікування в спеціалізованих багатопрофільних медичних закладах ДКВС України, про що засуджений категорично відмовлявся в письмовій формі. На даний час стан здоров`я задовільний. Групи інвалідності не має. З працевлаштуванням.

Таким чином, наявні у справі документи свідчать про наявність у засудженого ОСОБА_5 ряду захворювань. Проте жодних об`єктивних даних про те, що він за станом здоров`я не має можливості працювати, звертався з питання забезпечення його роботою до адміністрації установи виконання покарань, не встановлено. Представник адміністрації установи в судовому засіданні пояснив, що засудженому неодноразово пропонувалась робота, проте він працювати відмовлявся.

Поряд з цим, суд бере до уваги, що крім працевлаштування на виробництві установи, засуджені мають право виконувати різноманітні роботи з благоустрою установи. Проте в ході судового розгляду справи, в тому числі з пояснень представника виправної колонії та засудженого, встановлено, що до виконання таких робіт ОСОБА_5 не залучався з власних міркувань. Жодних доказів того, що адміністрацією установи чинились будь-які перешкоди у виконанні такої роботи, не здобуто.

Крім того, з довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 та матеріалів його особової справи вбачається, що під час відбування покарання протягом двох років до нього не застосовувались заохочення, при цьому має 2 стягнення, які застосовувались до нього 27.05.2019 року та 31.05.2019 року за порушення, що виражались у невиконанні команди "відбій", відмові виконувати обов`язки чергового, згідно графіку, які на час судового розгляду справи погашені в установленому законом порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав стверджувати, що засуджений ОСОБА_5 на час розгляду даної справи своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку з чим застосування до нього умовно-дострокового звільнення вважає передчасним, а тому не знаходить підстав для задоволення клопотання засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537-539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1