справа № 208/2651/20
№ провадження 1-кп/208/4/21
УХВАЛА

11 березня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження обраного запобіжного заходу, в межах кримінального провадження № 0000083, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

суд -

встановив:

В провадженні Заводського районного суду місті Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Відносно обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 обрано запобіжний захід тримання під вартою, строк дії якого спливає 19.03.2021 року.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , в обґрунтування якого зазначив, що обвинувачені є особами раніше засудженими, які належних висновків для себе не зробили, та обвинувачуються у кримінальному правопорушенні передбаченому ч. 3 ст. 187 КК України, що свідчить про ризик можливості вчинення нового кримінального правопорушення. Крім того, перебуваючи на іншому більш м`якому запобіжному заході обвинувачені можуть вчинити вплив на свідків обвинувачення, які ще не допитані. Також враховуючи тяжкість можливого покарання, у разі визнання обвинувачених винних, останні перебуваючи на іншому більш м`якому запобіжному заході можуть ухилитися від суду. А тому інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених.
Захисник ОСОБА_8 , діючи на захист обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зазначив на необгрунтованість клопотання та заявлених ризиків які є лише припущенням. Крім того, як обвинувачений ОСОБА_7 так і обвинувачений ОСОБА_6 не ухилялися від суду, не впливали на свідків, мають сім`ї. Просив врахувати тривалість тримання обвинувачених під вартою як один рік з часу затримання, а тому просив змінити раніше обраний запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , кожний окремо, підтримали позицію захисту та просили змінити обраний запобіжний захід на домашній арешт.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

Враховуючи вимоги ст.29 Конституції України, ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вирішує питання щодо запобіжного заходу в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені п.п. 1 , п. 3, п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Судом враховується рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (пункті 175) згідно до якого, «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, SeriesA,№ 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

При розгляді вказаного питання, суд виходить з того, що в наявності обґрунтована підозра про вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 особливо тяжкого злочину, та на даній стадії судового розгляду суд не має повноважень давати оцінку доказам щодо їх достатності та допустимості.

Оцінка ризиків проводиться з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).

Суд враховує характеризуючи данні на осіб обвинувачених, але зазначені обставини не нівелюють відсутність доходу та заробітку у ОСОБА_7 , який не одружений, не має сталих соціальних зв`язків, та офіційного доходу у ОСОБА_6 , враховуючи можливе кримінальне покарання у разі доведення їх винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень в яких вони обвинувачуються, а тому заявлений ризи ухилення від суду, при наявності обґрунтованої підозри, та тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , робить заявлені ризики доведеними в тому числі і ризик втечі обвинувачених та ухилення від правосуддя.

Крім, того, згідно до ухвали суду від 28.01.2021 року ухвалено про початок судового розгляду, та на даний час не допитано свідків обвинувачення.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що раніше обраний відносно обвинувачених запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, тому строк тримання під вартою обвинувачених має бути продовжений, а суспільний інтерес, у даному випадку, превалює над правом обвинувачених на свободу. Від цього підстав для зміни запобіжного заходу на даний час немає.

Крім того, виходячи з вимог ст. 183 КПК України, та з врахуванням обґрунтованої підозри в межах пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у скоєнні злочину кваліфікованого органом досудового розслідування за ознаками ч. 3 ст. 187 КК України, суд також не вбачає підстав для встановлення застави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 139, 140, 143 177, 178, 183, 331 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 залишити без змін - у вигляді тримання під вартою, продовжити строк тримання ОСОБА_6 під вартою на 60 днів, тобто до 07.05.2021 включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 залишити без змін - у вигляді тримання під вартою, продовжити строк тримання ОСОБА_7 під вартою на 60 днів, тобто до 07.05.2021 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

На ухвалу про продовження терміну тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3