СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/1137/20
Провадження №1-кп/547/6/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року смт. Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_4 ,

представник потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Семенівка Семенівського району Полтавської області, громадянин України, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта повна середня, не одружений, не працює, має на утриманні сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України,

цивільний позов ОСОБА_9 і ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, і процесуальних витрат, пов`язаних з оплатою допомоги представника потерпілого,

ВСТАНОВИВ:
Згідно виконавчого листа № 2-2002, виданого 08.12.2009 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, обвинувачений ОСОБА_6 зобов`язаний сплачувати на користь потерпілої ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітної плати щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27.10.2009 і до повноліття дитини.

Однак обвинувачений ОСОБА_6 , порушуючи вимоги ст. 51 Конституції України, глави 15 Сімейного Кодексу України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", згідно якої батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати інтереси дітей, знаючи про свій обов`язок, встановлений судом щодо сплати аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_9 , посягаючи на нормальний розвиток та здоров`я своєї дитини, будучи працездатним, всупереч вимогам ст. 180 Сімейного кодексу України, у періоди із 2009 року по 01.11.2020 року, кошти на утримання дочки не сплачував, будь якої іншої допомоги не надавав, участі у вихованні дитини не приймав, тобто добровільно рішення суду не виконував.

Незважаючи на попередження про необхідність виконання свого обов`язку та можливості настання кримінальної відповідальності, аліменти добровільно не сплачував, що свідчить про злісне ухилення від їх сплати.

У період із 10.09.2012 по 19.10.2012 ОСОБА_6 перебував у трудових відносинах із ТОВ "Агрофірма Дніпроагролан" (Полтавська область, Семенівський район, с. Пузирі, вул. Центральна, буд. № 40, ), де отримав заробітну плату (з утриманням всіх податків та зборів до державного бюджету) 3512,84 грн., не повідомив державного виконавця про місце роботи у добровільному порядку, поточні аліменти та заборгованість не сплачував.

Також, у період із 12.12.2018 по 22.09.2019 ОСОБА_6 перебував на обліку як безробітний у Семенівській філії Полтавського обласного центру зайнятості, отримав допомогу по безробіттю у розмірі 31637,23 грн., про яку не повідомив державного виконавця у добровільному порядку поточні аліменти та заборгованість не сплачував.

Далі, у період із 23.09.2019 по 25.05.2020, ОСОБА_6 перебував у трудових відносинах із ТОВ "Зерно-Агротрейд" (м. Київ, вул. Ярославська, буд. № 58, ), де отримав дохід у сумі 49184,52 грн. (з утриманням на сплату аліментів 9554,56 грн.), але про це не повідомив державного виконавця та у добровільному порядку поточні аліменти та заборгованість не сплатив за період із вересня 2019 по лютий 2020 включно, чим приховав свій дохід на загальну суму 30 075,43 грн.

Внаслідок вищевказаних умисних та протиправних дій, згідно довідки розрахунку Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), у ОСОБА_6 станом на 01.11.2020 виникла заборгованість по сплаті аліментів у сумі 115853,64 грн., що перевищує суму сукупно нарахованих відповідних платежів за три місяці.

Зазначеними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Учасники судового провадження не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Відтак суд, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд цього кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин кримінального провадження, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів щодо його особи і досудової доповіді.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 провину визнав повністю, він не має змоги платити аліменти через відсутність роботи. Дійсно отримував доходи у трьох місцях, але вважав, що державний виконавець сам мав їх вираховувати із його заробітних плат і допомоги по безробіттю. В міру можливості обвинувачений надавав незначні кошти потерпілій для дочки. Обвинувачений обіцяє платити кошти як матиме відповідний дохід. Просить застосувати громадські роботи.
Потерпіла обвинувачення підтримує, погодилася і запропонованою прокурором мірою покарання у виді 100 годин громадських робіт, наголосила на тривалому не наданні обвинуваченим допомоги дочці і значущості розміру боргу за аліментами.
Обвинувачений не одружений, не працює, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, є здоровим, на обліку у нарколога, психіатра або невропатолога не перебуває, за місцем проживання характеризується нейтрально, має ще одну дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 ..
Згідно досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим і ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства є середніми. Його виправлення можливе без обмеження волі. Обвинувачений не відмовляється від сплати аліментів, але наразі не має на це коштів.
За зазначених обставин, суд вважає встановленою і доведеною провину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, за вказаних обставин, за вчинення якого він підлягає покаранню.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, не встановлено. Суд не вважає визнання обвинуваченим провини у судовому засіданні щирим каяттям.
При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує межі, установлені у санкції ч. 1 ст. 164 КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; положення Загальної частини КК України; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; особу винного; позицію потерпілої щодо несуворості покарання; досудову доповідь; так званий спрощений порядок розгляду кримінального провадження з повним визнанням обвинуваченим своєї провини у діянні.
Зважаючи на вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень має бути призначене у виді громадських робіт.
Потерпіла і її представник повністю підтримали позов і відповідь на відзив про: стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_4 15000,00 грн моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 (дочки обвинуваченого і потерпілої) 20000,00 грн моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_4 9000,00 грн процесуальних витрат, пов`язаних з оплатою допомоги представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 .
Потерпіла наголосила, що діяння обвинуваченого носять тривалий 8-річний характер. Внаслідок несплати аліментів потерпіла самостійно утримує дочку, яка не має належного матеріального забезпечення і будь-якої допомоги від батька (обвинуваченого). Дочка обвинуваченого, як перша дитина, не менше потребує допомоги аніж друга дитина обвинуваченого його син. Протягом усього кримінального провадження обвинувачений жодної допомоги не надав. Одного разу лише дав для дочки 480,00 грн. Потерпіла витратила значний час і доклала багато зусиль для захисту своїх прав і прав дочки у цьому кримінальному провадженні. Заходів для погашення заборгованості за аліментами і сплати поточних аліментів обвинувачений не вживає.
Представник потерпілого наголосив на значному обсязі правової допомоги у цьому кримінальному провадженні, значному листуванні задля захисту прав потерпілої і її дочки з органами ДВС і поліції, існуванні розрахунку витрат на правову допомогу і фактичною сплатою потерпілою відповідних коштів представникові (адвокатові).
Обвинувачений і захисник повністю підтримали відзив на позов із запереченням проти нього.
Обвинувачений наголосив на не визнанні моральної шкоди, оскільки кошти платив у міру можливості. Бажає спілкуватися з дочкою.
Захисник звернув увагу на невідповідність заявленої моральної шкоди вимогам розумності, співмірності. Потерпілою мала б бути лише дочка ОСОБА_9 , а не ОСОБА_4 . Стягнення моральної шкоди не повинно стати засобом збагачення позивачів. Розрахунок витрат на правову допомогу є некоректним. Обсяг роботи представника і складених ним документів у справі, складність справи і позову об`єктивно не має вартістю 9000,00 грн. Розмір витрат має бути зменшено з огляду на неспівмірність.
Відтак суд частково задовольняє пред`явлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 10000,00 моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 7000,00 грн моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, вважаючи, що позивачами, у т.ч. потерпілою належними і допустимими доказами доведено факт заподіяння їм обвинуваченим моральної шкоди, а саме: тривале ухилення обвинуваченого від утримання дочки шляхом не сплати аліментів на її утримання; існування значного розміру заборгованості зі сплати аліментів і за значний період часу протягом якого дочка не отримувала належного матеріального забезпечення; докладення потерпілою значних зусиль задля захисту її прав і прав дочки через несплату обвинуваченим аліментів, у тому числі листування з органами ДВС і ініціювання цього кримінального провадження.
За змістом ст. 23 ЦК України зазначені обставини є моральною шкодою (душевні страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, близьких родичів), завданою неправомірним діянням обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно ОСОБА_9 і ОСОБА_4 , тобто з вини обвинуваченого, одноразове відшкодування якої передбачено ст.ст. 23, 1167, 1177 ЦК України.
Відповідно до ст.ст. 118-120, 124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_4 процесуальні витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 у сумі 3500,00 грн, зменшивши вказану потерпілою суму витрат з 9000,00 грн.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про його обрання не подано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 371, 373 376, 392 395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України, за яким призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин.
Цивільний позов задоволити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 10000,00 моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 7000,00 моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
У стягненні моральної шкоди у більших розмірах відмовити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_4 процесуальні витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 у сумі 3500,00 грн, зменшивши вказану потерпілою суму витрат з 9000,00 грн.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1