Справа № 577/998/21
Провадження № 1-кс/577/314/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" березня 2021 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво, про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0000107 від 02.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.248 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02.03.2021 року до суду надійшло вищевказане клопотання, у якому ставиться питання про накладення арешту на тимчасово вилучене під час огляду місця події майно, а саме: тушу вбитої дикої кози, віддану під збережну розписку начальнику ДП «Конотопське л/г» ОСОБА_4 , слід крові пакет №1, набої - пакет SUD 1002745, заборонивши відчуження, розпорядження та користування ними.

На обгрунтування вимог у клопотанні вказано, що 01.03.2021 року о 21:42 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 01.03.2021 року о 21:34 за адресою: Конотопський район, с. Бочечки, виявлено дику козу, яку застрелили.

Відомості про дане кримінальне правопорушення 02.03.2021 року внесено до ЄРДР за № 0000107 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.248 ч.1 КК України та розпочате досудове розслідування.

01.03.2021 року старшим слідчим слідчого відділення Конотопського РВП ГУНП в Сумській області проведено огляд місця події, а саме на території с. Щекінське, Конотопського району оглянуто тушу вбитої дикої кози, віданно під збережну розписку начальнику ДП «Конотопське л/г» ОСОБА_4 , слід крові пакет №1, набої- пакет SUD 1002745.

Туша вбитої дикої кози, слід крові, набої зберігли на собі сліди вчинення злочину, у зв`язку з чим під час досудового розслідування вони підлягають криміналістичному дослідженню.

За постановою дізнавача Конотопського РВП ГУНП в Сумській області від 02.03.2021 року вилучене визнано речовими доказами, оскільки можуть бути об`єктами експертного дослідження, а тому виникла необхідність у забороні користуватись та розпоряджатися ними шляхом накладення арешту.

Дізнавач СД Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 , яка здійснює досудове розслідування, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити клопотання.

Ознайомившись з доводами викладеними у клопотанні, дослідивши представлені докази прихожу до такого висновку.

Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Згідно положень ч.2 ст.100 КПК України речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У ч.6 вказаної статті передбачений порядок щодо речових доказів, які піддаються швидкому псуванню, зокрема можливість повернення власнику (законному володільцю) або передачи йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

За приписами частин 1, 2 п.1, 11 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм надає підстави для висновку, що арешт може бути накладений не на будь-які речові докази, а лише на ті відносно яких маються ризики запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, про що автор звернення повинен вказати у поданому клопотанні та довести це належними і допустимими доказами.

Проте, прокурор звертаючись з розглядуваним клопотанням не врахував наведених вимог і не вказав, які існують ризики і що, або хто, може перешкоджати завданню арешту майна при тому, що ці речові докази були вилучені під час огляду місця події, і власники чи законні володільці не встановлені, при наймі зворотнього у клопотання не зазначено. Крім того, туша вбитої дикої кози, яка піддається швидкому псуванню, передана під збережну розписку начальнику ДП «Конотопське л/г» ОСОБА_4 , без визначення місця зберігання та доказів наявності відповідних умов подальшого зберігання, а слід крові пакет №1 і набої пакет SUD 1002745 перебувають у дізнавача.

З огляду на викладене слід дійти висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись: ст.ст. 98, 167, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без задоволення клопотання прокурора Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0000107 від 02.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.248 КК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня винесення.

Слідчий суддяОСОБА_1