ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 21-з/803/37/21 Справа № 201/7560/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про виправлення описки в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року, постановленої за результатом розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2020 року відносно ОСОБА_9 , за ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2020 року ОСОБА_9 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
Цивільний позов ОСОБА_6 і ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 180000,00 грн., і на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 80000,00 грн. (вісімдесят тисяч гривень). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди задоволено частково, а саме, стягнуто з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000,00 грн. (двадцять тисяч гривень).
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання щодо речових доказів та щодо розподілу судових витрат.
Не погодившись із таким судовим рішенням, захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2020 року відносно ОСОБА_9 в частині призначеного йому за ч. 2 ст. 286 КК України покарання змінити та призначити обвинуваченому менш суворе покарання із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України. Окрім цього, захисник обвинуваченого просив змінити судове рішення в частині вирішення цивільного позову потерпілих та зменшити суму моральної шкоди стягнуту з обвинуваченого на користь ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник обвинуваченого посилався на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого. Окрім ряду обставин, вказаних у вироку як такі, що пом`якшують покарання, та не врахованих при призначенні покарання, суд не врахував й інші обставини, а саме, вчинення ОСОБА_9 необережного злочину, обвинувачений не бажав настання тяжких наслідків, не перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, не перебував під дією лікарських препаратів. Також, захисник в скарзі звертає увагу на поведінку обвинуваченого, який весь час намагався знайти порозуміння з потерпілим, неодноразово при судовому розгляді кримінального провадження особисто просив вибачення у потерпілих, шкодує про вчинене та негативні наслідки, що настали від його дій, не відмовляється й надалі продовжувати частково відшкодовувати моральну шкоду потерпілим.
Поміж іншого, захист вважав, що судом при призначенні покарання не було враховано, що обвинувачений внаслідок ДТП став інвалідом 2 групи, має поганий стан здоров`я, функція його органу не відновлена, він шкутильгає та пересувається за допомогою допоміжної палиці, в подальшому для повного відновлення стану здоров`я потребує продовжувати лікування.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 було задоволено частково та змінено вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2020 року відносно ОСОБА_9 , за ч. 2 ст. 286 КК України в частині призначеного йому покарання. Призначено ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В іншій частині вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2020 року відносно ОСОБА_9 , за ч. 2 ст. 286 КК України залишено без змін.
18 березня 2021 року на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшла заява потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про виправлення описки, відповідно до змісту якої потерпілі вказують, що судом апеляційної інстанції в ході викладення мотивувальної частини судового рішення було невірно вказано суму відшкодованого обвинуваченим збитку, зокрема, суд вказав суму в розмірі 150000,00 грн., в той час, як ОСОБА_9 відшкодував кожній з них суму в розмірі 70000,00 грн.
Відповідно до ст. 379 КПК України, суд має право за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Питання про внесення виправлень суд вирішує в судовому засіданні. Учасники судового провадження повідомляються про дату, час і місце засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Ухвалу суду про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень може бути оскаржено.
Ознайомившись зі змістом поданої потерпілими заяви, а також, матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву потерпілих та виправити в порядку вимог ст. 379 КПК України допущено судом апеляційної інстанції в мотивувальній частині ухвали Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року описку.
Так, згідно змісту ухвали Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року в 20 абзаці розділу Мотиви суду було вказано, що ОСОБА_9 продовжив виплачувати потерпілим грошову компенсацію за спричинення моральної та фізичної шкоди, що в ході судового засідання підтвердили самі потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та виплатив порядку 150,000 грн. кожному з потерпілих.
Водночас, в матеріалах кримінального провадження містяться заяви потерпілих про виплату ОСОБА_9 грошової компенсації за спричинення моральної та фізичної шкоди в розмірі 70,000 грн., кожній (т. 3 а.с. 215-216).
Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне виправити допущену в абзаці 20 розділу Мотиви суду описку, в частині розміру виплаченої шкоди та замість помилково вказаної суми в розмірі 150,000 грн. - вважати вірною суму в розмірі 70,000 грн.
А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 379, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяви потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про виправлення описки в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року задовольнити.
Описку в мотивувальній частині ухвали Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2020 року, постановленої за результатом розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2020 року відносно ОСОБА_9 , за ч. 2 ст. 286 КК України виправити.
В мотивувальній частині ухвали Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року в 20 абзаці розділу Мотиви суду замість помилково вказаного, що ОСОБА_9 продовжив виплачувати потерпілим грошову компенсацію за спричинення моральної та фізичної шкоди, що в ході судового засідання підтвердили самі потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та виплатив порядку 150,000 грн. кожному з потерпілих, вважати вірним, що ОСОБА_9 продовжив виплачувати потерпілим грошову компенсацію за спричинення моральної та фізичної шкоди, що в ході судового засідання підтвердили самі потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та виплатив порядку 70,000 грн. кожному з потерпілих.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_11