КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 14 липня 2021 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 червня 2021 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рудня, Броварського району, Київської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_8 , застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною покидати місце постійного проживання цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці до 31 липня 2021, за виключенням надання йому медичної допомоги та медичного огляду, лікування, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 .
Щодо строку апеляційного оскарження зазначає, що копію вступної та резолютивної частини оскаржуваної ухвали вручено підозрюваному ОСОБА_6 02 червня 2021 року, апеляційну скаргу подано 07 червня 2021 року, у визначений законом строк.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною, через невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає про відсутність доказів причетності ОСОБА_9 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
На думку захисника, цілодобовий домашній арешт є найбільш суворим запобіжним заходом, обмежує Конституційні права громадян на працю, що є підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Слідчим суддею не враховано те, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, працює у ТОВ «Аква-Родос» на посаді консультанта-промоутера торгової марки «Аква-Родос» у магазина « ІНФОРМАЦІЯ_2 », позитивно характеризується за місцем проживання, злочин не пов`язаний проти життя та здоров`я.

Як зазначає апелят, жодний ризик передбачений ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведено. Підозрюваний ОСОБА_6 не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування, знищувати, ховати або спотворювати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки мотоцикл «Ява 350» д.н.з НОМЕР_1 , який вилучено під час огляду місця події 31 травня 2021 року на даний час знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, не впливав на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки співпрацює з органом досудового розслідування, та жодним чином не перешкоджає кримінальному провадженню.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти її задоволення та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не пропущено, з огляду на положення абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Другим слідчим відділом Територіального управління ДБР розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 31 травня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000142, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
31 травня 2021 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та наступного дня повідомлено про підозру у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
02 червня 2021 року старший слідчий другого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, до 31 липня 2021 року.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 червня 2021 року клопотання задоволено.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інші способи неналежної процесуальної поведінки.
В сукупності із зазначеними обставинами для вирішення справи згідно з вимогами закону слідчим суддею, всупереч доводам апеляційної скарги, враховано вагомість наявних доказів, які свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, дані про особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, відсутність підстав, які б переконували суд, що менш суворий запобіжний запобіжній захід здатний запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про задоволення клопотання органу досудового розслідування, оскільки доведено обставини, за якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Крім того, відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Штегмюллер проти Австрії» вказав, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного (обвинуваченого) на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними.
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, всупереч доводам апеляційної скарги.
Слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати його, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження.
Слід зазначити про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Окрім того, органами досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які оцінені слідчим суддею в межах КПК України наданих на даній стадії кримінального провадження, що дає законні підстави для обмеження свободи ОСОБА_6 , відтак враховуючи всі обставини у їх сукупності, підстав для відмови в застосуванні, або ж для застосування більш м`якого запобіжного заходу не встановлено.
Посилання апелянта на те, що оскаржувана ухвала є незаконною і необґрунтованою, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу дослідив всі обставини, з`ясування яких, могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.
Доводи апеляційної скарги з приводу відсутності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки, наявність існування вказаних ризиків підтверджується матеріалами провадження, з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , зокрема, його тяжкість та покарання що йому загрожує.

Наявність характеризуючих даних про особу ОСОБА_6 , якийраніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, працює у ТОВ «Аква-Родос» на посаді консультанта-промоутера торгової марки «Аква-Родос» у магазина « ІНФОРМАЦІЯ_2 », позитивно характеризується за місцем проживання, - не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181,194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 червня 2021 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_8 , застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною покидати місце постійного проживання цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці до 31 липня 2021, за виключенням надання йому медичної допомоги та медичного огляду, лікування, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_10 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 757/29260/21-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_11

Провадження № 11сс/824/3783/2021 Доповідач ОСОБА_10
Категорія ст.181 КПК України