Номер провадження: 11-кп/813/765/21
Номер справи місцевого суду: 511/827/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 19 листопада 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000113 від 11 лютого 2019 року відносно

ОСОБА_9 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньою спеціальною освітою (в 1999 р. закінчив ПТУ № 14 в м. Ковель), за фахом слюсар , має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, офіційно не працює, перебуває на обліку у зв`язку з ВІЧ захворюванням, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

1) 18.02.1999 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.141, ч.2 140,ч.3 140 КК України до 4 років позбавлення волі, 29.03.2001 року звільнений умовно-достроково, з невідбутою частиною строку 1рік, 9 місяців, 3 дні;

2) 11.06.2002 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 141 (в редакції 1960 року ). ч..3 ст.185,71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 22.01.2005 року звільнений по відбуттю покарання;

3) 16.04.2007року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 186, ч.3 ст.185, ч.1 ст.187 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 05.01.2011 року;

4) 14.04.2014 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.75,76 з іспитовим строком 2 роки;

5) 26.06.2017року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186, ст.71 до 4 років 5 місяців позбавлення волі, 11.08.2017 року звільнений по відбуттю покарання;

6) 31.10.2018 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.263 КК України до 2 років обмеження волі, з застосуванням ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 19 листопада 2019 року ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років і 6 (шість) місяців.
На підставі ст.71; частин 1 та 4 ст.72 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеса від 31 жовтня 2018 року та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років і 9 (дев`ять) місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 вирішено рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 11 лютого 2019 року.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишений у виді тримання під вартою.
Вирішено питання з речовими доказами у кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, доводи якої мотивував тим, що оскаржуваний вирок є незаконним та необґрунтованим, а судовий розгляд проводився з порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_9 зазначив, що вирок суду є завідомо неправосудним та постановлений з порушенням права на захист, порушенням презумпції невинуватості, оскільки в обвинувальному акті є вказівка на те, що ОСОБА_9 вчинив злочин, при цьому не зазначені докази, які підтверджують вчинення злочину.
Крім того, судом було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_9 про допит свідків, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, тим самим було порушено його право на захист.
ОСОБА_9 стверджує, що показання свідків, які є родичами загиблого не відповідають дійсності, оскільки вони не були безпосередніми свідками події.
Крім того, суд першої інстанції не надав оцінки версії ОСОБА_9 про те, що тілесні ушкодження загиблому ОСОБА_10 наніс старший оперуповноважений лейтенант ОСОБА_11 зі своїми двома співучасниками, та тим обставинам, що вказана версія підтверджується очевидцем події ОСОБА_12 , яка під час судового розгляду надавала відповідні показання.
ОСОБА_9 вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а його вина належними доказами не підтверджується.
Зокрема, у вироку відсутні такі докази:
1)експертиза про знаходження в крові ОСОБА_9 етилового спирту;
2)експертиза про знаходження в крові ОСОБА_10 етилового спирту;
3)експертиза про освідування ОСОБА_9 про знаходження на його тілі синців та саден;
4)експертиза про знаходження на венах ОСОБА_9 слідів крові загиблого ОСОБА_10 ;
5)також відсутня вказівка на будь-який предмет злочину, яким наносились удари ОСОБА_10 .
За таких обставин, обвинувачений ОСОБА_9 просив апеляційний суд закрити кримінальне провадження за відсутністю достатніх доказів його вини в суді і вичерпані можливості їх отримати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 заявив клопотання про повторний допит свідка ОСОБА_12 , посилаючись на те, що її показання викладені у вироку не відповідають наданим під час судового розгляду у суді першої інстанції. При цьому, обвинувачений ОСОБА_13 просив допитати свідка ОСОБА_12 в режимі відеоконференції, оскільки остання проживає у Вінницькій області.

Позиції учасників судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_7 підтримали заявлене клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про повторний допит свідка.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши думку учасників, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Частинами 1, 2 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому КПК порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (частина 1 статті 84 КПК).

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, сформульовані законодавцем у частині 1 статті 91 КПК. Згідно з частиною 2 цієї статті, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Зі змісту та аналізу вказаної статті випливає, що суд апеляційної інстанції при перегляді кримінального провадження перевіряє докази, оцінку яким дав суд першої інстанції при ухваленні судового рішення, і може дослідити докази, які дослідженні судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, а також дослідити докази, які не досліджувались, якщо сторони судового провадження просили про їх дослідження або якщо про ці докази стало відомо після ухвалення судового рішення.

Судовий розгляд у суді апеляційної інстанції не повинен дублювати дослідження доказів, яке проводилося у суді першої інстанції, оскільки це суперечить основним засадам кримінального процесуального провадження.

Разом з тим, оскільки в апеляційній скарзі обвинуваченого порушується питання про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, апеляційний суд вважає за необхідне дослідити повторно докази в цьому кримінальному провадженні, керуючись загальними засадами кримінального провадження, зокрема передбаченою п.16) ч.1 ст.7 КПК України безпосередність дослідження показань, речей і документів.

З метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання ОСОБА_9 про повторний допит свідка ОСОБА_12 .

Щодо можливості проведення допиту свідка ОСОБА_12 в режимі відеоконференції, апеляційний суд зазначає про таке.

Згідно з ч.7 ст.11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016 року, учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.336 КПК України, судове провадження може здійснюватися в режимі відеоконференції. Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

З метою всебічного і повного з`ясування обставин кримінального провадження, забезпечення учасникам судового розгляду необхідних умов для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, а також з урахуванням того, що свідок ОСОБА_12 проживає в іншій області, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність проведення судового засідання Одеського апеляційного суду в режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, а саме з приміщення Вінницького апеляційного суду (21100, м.Вінниця, вул.Соборна, 6), для допиту у якості свідка ОСОБА_12 .

Керуючись ч.7 ст.11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016 року, 42, 49, 91-94, 336, 350, 404, 405, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 .

Оголосити перерву апеляційного розгляду до 15:00 години 08 липня 2021 року.
Провести наступне судове засідання Одеського апеляційного суду в режимі відеоконференції з Вінницьким апеляційним судом для допиту у якості свідка ОСОБА_12 .

Зобов`язати свідка ОСОБА_12 прибути до Вінницького апеляційного суду о 15:00 години 08 липня 2021 року для її допиту.

Доручити відповідальним особам Вінницького апеляційного суду організувати відеоконференцію з Одеським апеляційним судом о 15:00 години 08 липня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4