ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №293/994/21
1-кп/293/264/2021

14 липня 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000355, внесене в ЄРДР від 10.03.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Коростелівка Черняхівського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не одруженого, дітей та утриманців не має, раніше не судимого,

за ч.2 ст.121 КК України
з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
09.03.2021 близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_3 перебував у приміщенні будинку АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_7 .

В цей день, час, місці та за вказаних обставин на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 наніс два удари правою ногою , взутою в гумові чоботи в область голови, які потягнули за собою тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в м`язи шиї в проекції потиличного отвору, крововилив під м`яку оболонку мозочка, крововилив під м`яку мозкову оболонку в правій потиличній долі, крововилив в стінку четвертого та правого бокового шлуночка по механізму свого утворення складають закриту черепно-мозкову травму, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент їх нанесення та потягли за собою смерть ОСОБА_7 .

Також, десять ударів ногами взутими в гумові чоботи по тілу ОСОБА_7 , які потягнули за собою тілесні ушкодження у вигляді синців обох стегон, синців верхніх кінцівок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість в інкримінованому йому діянні визнав повністю та суду показав, що в його будинку за його згодою проживали ОСОБА_7 та її співмешканець, оскільки в останніх згорів будинок і їм не було де жити. В будинку вони проживали чотири дня, протягом цього часу вели антигромадський спосіб життя, вживали спиртні напої, в будинку був постійно безлад. Того дня 09 березня, прийшовши додому в будинку був безлад, на його прохання прибратися ОСОБА_8 відповіла відмовою, яка супроводжувалась нецензурною лайкою, вдарила його ногою, і після цього у них почалась сутичка під час якої він наніс тілесні ушкодження ОСОБА_8 . Позбавляти життя ОСОБА_8 він не мав наміру, двічі викликав швидку. Вперше коли приїхала карета швидкої допомоги Краснобокій зробили укол і поїхали, однак краще їй не ставало і він тоді вдруге викликав швидку після чого потерпілу забрали до лікарні, і вона на другий день померла. Просив суд суворо не карати, щиро розкаюється в скоєному.

Потерпілий в судовму засіданні показав, що ОСОБА_7 була його матір`ю, яка проживала в с. Високе, чому саме там вона проживала йому не відомо, оскільки мала домоволодіння в смт Черняхів. Разом з матір`ю він не проживав, спілкувався рідко, про те, що мати веде такий спосіб життя, зловживає спиртними напоями здогадувався. Про смерть матері дізнався від медичних працівників, які йому зателефонували. Щодо міри покарання покладався на розсуд суду. Вказав, що з цивільним позовом звертатися не буде.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Беручи до уваги те, що обвинувачений вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю, впевнившись в тому, що учасники судового розгляду розуміють обсяг оскарження вироку суду, опитавши їх думку, суд ухвалив за недоцільне дослідження всіх доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних відносно останнього відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, та, зокрема, наданим прокурором висновками експерта №256 та №618/15, згідно яких смерть ОСОБА_7 настала від набряку набухання головного мозку, який розвинувся внаслідок закритої черепно-мозкової травми - крововиливів під м`яку мозкову оболонку потиличної долі справа м`яку оболонку мозочка, в стінку четвертого та правого бокового шлуночків. Виявлені тілесні ушкодження, окрім слідів медичних маніпуляцій, могли утворитися в термін, не менше доби до моменту настання смерті. При житті ОСОБА_7 страждала на захворювання: жировий гепатоз, вогнищева двобічна пневмонія, токсикоз-гіпоксична енцефалопатія, гіпертрофічна кардіоміопатія, дані захворювання в причинному зв`язку зі смертю не знаходяться, але могли впливати на перебіг основного захворювання(травми). Тілесні ушкодження в ділянці верхніх кінцівок могли утворитись як внаслідок нанесення ударів в дані ділянки, так і внаслідок захисного механізму(самообороні) при нанесенні ударів в інші ділянки (голову, тулуб).

Таким чином, суд приходить до переконання про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, доведена повністю.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 121 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що його обтяжують, особу винного, який за місцем характеризується позитивно, свою винуватість як під час досудового розслідування та судового розгляду визнав, щиро розкаявся у вчиненому та висловив жаль з приводу вчиненого, осудив свою поведінку, співпрацював зі слідством, раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також враховуючи індивідуальні особливості вчиненого діяння, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину, то суд вважає за справедливе та доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України.

При цьому суд дійшов висновку, що призначене покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Стосовно позиції захисника щодо зміни обвинувачення (перекваліфікації статті) його підзахисному із ч.2 ст. 121 КК України на ст. 128 КК України суд до уваги не приймає, оскільки така позиція висловлена без законних на те обґрунтувань.

Фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , визначають встановлення і юридичне закріплення точної відповідності ознак учиненого діяння і ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого кримінально-правовою нормою за ч.2 ст. 121 КК України.
Цивільний позов не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати у справі відсутні.
Речові докази по справі: зрізи тканини з дивану зі слідами речовини бурого кольору, дві порожні пляшки об`ємом 1,5 л., зрізи нігтьових пластин з обох рук, які перебувають у кімнаті речових доказів СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області - знищити.
Запобіжний захід обраний обвинуваченому на досудовому слідстві та продовжений судом у виді тримання під вартою залишити обвинуваченому до вступу вироку в законну силу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,371,374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілої, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання і з урахуванням ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня затримання - 10.03.2021 року.

Запобіжний захід обраний обвинуваченому на досудовому слідстві та продовжений судом у виді тримання під вартою залишити ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу.

Речові докази по справі: зрізи тканини з дивану зі слідами речовини бурого кольору, дві порожні пляшки об`ємом 1,5 л., зрізи нігтьових пластин з обох рук, які перебувають у кімнаті речових доказів СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області - знищити.
Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1