ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/603/21 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 643/3696/21 (провадження 1-кс/643/1060/21) Доповідач ОСОБА_2
Категорія: скарги на бездіяльність
УХВАЛА
24 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилається на неправомірність і незаконність повідомлення про підозру, у зв`язку з суттєвими процесуальними порушеннями її складання, затвердження та вручення відповідно до ст.ст. 35,111,136,276 КПК України. Вважає повідомлення про підозру необґрунтованим, оскільки жодних доказів вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину немає. При цьому, на думку захисника, в змісті повідомлення вказано лише загальні речення про не встановлення досудовим розслідуванням часу та місця вчинення злочину, що не узгоджується, на думку захисника, з вимогами ст. 277 КПК України та фактичними даними.
Також захисник посилається на відсутність відомостей щодо вручення поштової кореспонденції з повідомленням про підозру та відомостей стосовно роз`яснення ОСОБА_7 його прав та обов`язків, включаючи право на захист, а також доказів виїзду за місцем мешкання його підзахисного і роздруківок телефонних зв`язків на підтвердження виїзду ОСОБА_7 до м. Первомайську та відсутності відповідей з боку ОСОБА_7 на дзвінки слідчого. Вважає, що ОСОБА_7 фактично не отримував повідомлення про підозру, оскільки з матір`ю він не проживає та не спілкується у зв`язку зі сваркою, а тому це не вважається належним врученням повідомлення про підозру. Захисник вважає, що слідчим не було здійснено усіх можливих дій в даному випадку для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України. Крім того, на думку захисника, було порушено право на захист його підзахисного, у зв`язку з неповідомленням слідчим його про наміри вручення йому повідомлення про підозру завчасно позбавило його можливості захищатися самостійно та запросити захисника.
Враховуючи вищевикладене, захисник просить скасувати рішення слідчого судді за наслідком розгляду його скарги, оскільки рішення не відповідає обставинам кримінального правопорушення, а його висновки грунтуються на доказах, які не підтверджуються матеріалами справи.
Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, будь-яких клопотань чи заяв від нього не надходило.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 422 та ч. 4 ст. 405 КПК України, думки апелянта, колегія суддів постановила рішення щодо проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 15 березня 2021 року за відсутності прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Заслухавши суддю доповідача, захисника, який підтримав свою скаргу і просив ї задовольнити, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, 02 березня 2021 року захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на повідомлення про підозру від 29.09.2020 року ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України, в якій посилався на необґрунтованість та незаконність повідомленої підозри, з підстав не відповідності її вимогам ст. 277 КПК України та з суттєвими процесуальними порушеннями її складення, затвердження та вручення відповідно до ст.ст. 36, 111, 136, 276 КПК України, відсутністю доказів та передчасного висновку слідчого щодо наявності в діях ОСОБА_7 доказів вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України.
Залишаючи без задоволення скаргу захисника ОСОБА_6 , слідчий суддя вважав підозру, повідомлену ОСОБА_7 29.09.2020 обґрунтованою, відповідно ступеню даної стадії процесу, а також належним чином врученою, відповідно до вимог ст.135 КК України. Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що при розгляді скарги встановлено, що за своїм змістом письмове повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України. Дослідженні в ході судового засідання матеріали кримінального провадження своїй сукупності підтверджують належне вручення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлення про підозру, оскільки слідчим були здійсненні всі можливі способи передбачені нормами КПК для вручення повідомлення про підозру, враховуючи відомості щодо перетину державного кордону ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.03.2020, з аеропорту Харків повітряним транспортом пасажирським літаком до Туретчини рейсом №427 Харків-Станбул. Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважав, що слідчий не мав можливості вручити повідомлення про підозру особисто - ОСОБА_7 , а тому, відповідно до вимог ч.1 ст.278 КПК України, направив повідомлення про підозру на адресу житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання ОСОБА_7 і можливого знаходження останнього, окрім цього вручив повідомлення про підозру його матері - ОСОБА_8 , яка відмовилась його отримати. Також, в матеріалах провадження наявні докази направлення повідомлення про підозру засобами поштового зв`язку, з описом вкладення, чеками, та накладними від 29.09.2020 за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .
Колегія суддів з такими висновками слідчого судді погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.
При перевірці оскаржуваного рішення суду першої інстанції колегія суддів керується вимогами, викладеними в п.10 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідно до яких на досудовому провадженні може бути оскаржене повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
При цьому, слід врахувати, що відповідно до вимог, зазначених в ч.1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Підозра - це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням із прокурором), яке ґрунтується на зібраних доказах під час досудового розслідування та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення з повідомленням про це такій особі та із роз`ясненням її прав та обов`язків.
Окрім того, під повідомленням про підозру також можна розуміти кримінальне процесуальне рішення слідчого, прокурора, яке приймається в обов`язковому порядку у випадках затримання особи за підозрою в учиненні кримінального правопорушення або наявності достатніх доказів для підозри особи в учиненні кримінального правопорушення в письмовій формі й тягне за собою набуття особою, щодо якої воно прийняте, процесуального статусу підозрюваного.
Законодавцем передбачено вимоги до змісту та порядок вручення повідомлення. Як зазначено в п.3 ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках, зокрема, наявності достатніх доказів для підозри особи в учиненні кримінального правопорушення. При цьому, складається письмове повідомлення про підозру прокурором або слідчим за погодженням з прокурором та повинно відповідати зазначеним в ст.277 КПК України вимогам.
Вручається письмове повідомлення про підозру, відповідно до ч.1 ст.278 КПК України, в день його складення слідчим або прокурором, а у випадках неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор у відповідності до вимог ч. 1 ст. 279 КПК України, зобов`язані виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу.
Виходячи з вищевказаного, обґрунтованою є підозра за наявності таких принципових обставин: 1) врученого письмового повідомлення про підозру з обов`язковим посиланням на докази вчинення особою кримінального правопорушення; 2) наявності в матеріалах кримінального провадження доказів, що підтверджують учинення особою кримінального правопорушення; 3) доведення перед судом вагомості й достатності наявних доказів про вчинення особою кримінального правопорушення; 4) оцінювання судом доказів учинення особою кримінального правопорушення.
Вимога достатності доказів до моменту притягнення особи до кримінальної відповідальності означає, що в розпорядженні слідчого повинна бути така сукупність доказів, яка, будучи неповною, приводить тим не менше до обґрунтованого висновку про винуватість особи, котра притягується, і виключає в цей момент розслідування протилежного висновку.
правопорушення, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, суд повинен виходити з тих міркувань, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
Зміст повідомлення про підозру відповідає вимогам, визначеним у ст. 277 КПК України, оскільки в ньому викладені зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. При цьому слід зазначити, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, внаслідок чого підозра може бути змінена. Вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення.
Процедура вручення повідомлення ОСОБА_7 про підозру виконана слідчим відповідно до вимогчинного законодавства, зазначених в ст. 278 КПК України та з урахуванням вимог ст.ст. 111, 135, 136 КПК України. При цьому, колегія суддів бере до уваги, що за місцем проживання підозрюваний був відсутній, а його місце знаходження було невідомо, у зв`язку з чим слідчим Ю.Вишняковою 22.09.2020 було надано начальнику УПК в Харківській області Департаменту Кіберполіції ОСОБА_10 доручення щодо проведення слідчих (розшукових дій), направлених на встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На виконання доручення було надіслано запити щодо перетину державного кордону ОСОБА_7 та отримано відповіді, відповідно до яких, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покинув територію України 07.03.2020, рейсом НОМЕР_1 за напрямком Харків-Стамбул, як зазначено у відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.
Враховуючи, що місце знаходження ОСОБА_7 на час вручення повідомлення про підозру встановлено не було та не було відоме, слідчим було застосовано особливий порядок вручення повідомлення про підозру, який в даному випадку є виправданим і доцільним, оскільки можливості вручити повідомлення про підозру особисто ОСОБА_7 у слідчого не було, у зв`язку з чим, слідчий, враховуючи положення ст.ст.111,135,136, ч.1 ст.278 КПК України направив повідомлення про підозру на адресу житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання ОСОБА_7 , а також за місцем проживання та місцем можливого знаходження останнього, засобами поштового зв`язку, з описом вкладення, чеками, та накладними від 29.09.2020 за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Окрім цього вручив повідомлення про підозру його матері - ОСОБА_8 , яка відмовилась його отримати, на підтвердження чого слідчим було надано відеозапис, який мається в матеріалах кримінального провадження.
На теперішній час постановою слідчого від 05.11.2020 досудове розслідування даного кримінального провадження зупинено та оголошено підозрюваного у розшук.
За таких обставин, колегія суддів не може погодитись з обгрунтованістю доводів захисника щодо неналежного вручення повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_7 та тверджень про необгрунтованість підозри, з підстав відсутності доказів вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину. На цьому етапі досудового розслідування питання з приводу визнання недопустимим доказів, на яких ґрунтується підозра, не вирішуються і є передчасними. Підозра є процесуальним рішенням, яке складається і повідомляється слідчим чи прокурором з урахуванням обставин, які автор вважає встановленими. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, внаслідок чого підозра може бути змінена в будь-який спосіб. Оцінка доказів стосовно їх допустимості на цьому етапі досудового розслідування судом не вирішується. Вказані питання повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, в разі направлення обвинувального акту прокурором, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Відповідно до статті 89 КПК України визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду, а тому сукупність інших зібраних органом досудового розслідування доказів будуть перевірятися, оцінюватися в ході судового розгляду і не дає підстав для скасування підозри.
Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного, якими він обґрунтовує необхідність задоволення своїх апеляційних вимог, а саме щодо необґрунтованості підозри, з підстав відсутності не встановлених досудовим розслідуванням часу та місця вчинення злочину, доказів вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину ґрунтуються на відомостях, які стосуються оцінки доказів, отриманих під час досудового розслідування, з точки зору їх процесуальної допустимості та належності або достатності. З огляду на це, колегія суддів не може погодитись з такими доводами, оскільки з процесуальної точки зору необґрунтованість підозри не може підмінюватись питаннями обґрунтованості обвинувачення. Вказані питання щодо оцінки доказів, зібраних сторонами у разі, якщо прокурор та слідчий дійдуть переконання про необхідність складання обвинувального акту, підлягають процесуальному розгляду в порядку, передбаченому ст.ст. 318-376 КПК України.
Доводи захисника з приводу порушення права ОСОБА_7 на захист, у зв`язку з неповідомленням слідчим його про наміри вручення йому повідомлення про підозру завчасно, що позбавило його можливості захищатися самостійно та запросити захисника не можна визнати обгрунтованими, оскільки відомості, які містяться в матеріалах кримінального провадження свідчать про те, що право на захист ОСОБА_7 порушено не було, оскільки на час перебування в України з початку досудового розслідування ОСОБА_7 користувався юридичною допомогою захисників: 19.02.2020 року між підозрюваним ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_11 було укладено договір про надання правової допомоги. Крім того, під час проведення опитування ОСОБА_7 24.02.2020 був присутнім інший захисник ОСОБА_12 , відповідно до ордеру 000031, виданого 24.02.2020.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з обґрунтованістю висновків ухвали слідчого судді, щодо відсутності підстав для задоволення вимог скарги захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , оскільки вони є обґрунтованими та вмотивованими і відповідають вимогам кримінально-процесуального закону.
За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 15 березня 2021 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника підозрюваного не вбачає.
Керуючись ст.ст. 111,135, 138, 277, 278, 279, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 15 березня 2021 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді