Справа № 487/5594/20
Провадження № 1-кс/487/2976/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2021 м.Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 та її представника - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову прокурора від 07.05.2021 про відмову у погодженні клопотання у кримінальному провадженні №0002856 від 15.09.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 148 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій зазначив, що слідчим СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області за заявою ОСОБА_3 проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0002856 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 148 КК України (підміна дитини). Процесуальне керівництво по кримінальному провадженню здійснює прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва.
07.05.2021 постановою прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва йому було відмовлено у погодженні клопотання про проведення ексгумації тіла, похованого 10.07.1987 р. на кладовище, що знаходиться в смт. Воскресенське Миколаївської області та вчинення процесуальних дій, необхідних для вилучення зразків тканин та органів померлого для проведення молекулярно-генетичної експертизи. Вважає вказану постанову прокурора у проведенні зазначених слідчих та процесуальних дій незаконною, оскільки наявні докази, які свідчать про те, що підміна дитини ОСОБА_3 дійсно могла мати місце, проте без проведення ексгумації та молекулярно-генетичної експертизи достовірно встановити чи була здійснена підміна дитини ОСОБА_3 є неможливим. Просив визнати незаконною постанову про відмову у погодженні клопотання адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах потерпілої ОСОБА_3 про проведення слідчих (розшукових) дій, що була винесена 07.05.2021 прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄДР за №0002856; зобов`язати прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва винести постанову про проведення ексгумації тіла, похованого 08.07.1987р. на кладовищі, що знаходиться в смт. Воскресенське Вітовського району Миколаївської області під ім`ям ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) та вчинити інші процесуальні дії, необхідні для вилучення зразків тканин та органів померлого для проведення молекулярно-генетичної експертизи; зобов`язати прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва у порядку, передбаченому ст. 243 КПК України, залучити експерта для проведення молекулярно-генетичної експертизи для вирішення питання чи є ОСОБА_3 матір`ю ОСОБА_6 , похованого 08.07.1987р. на кладовищі, що знаходиться в смт. Воскресенське Вітовського району Миколаївської області. В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник - адвокат ОСОБА_4 надали пояснення, аналогічні змісту скарги, наполягаючи на її задоволенні.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просила у задоволенні скарги відмовити, посилаючись на її необґрунтованість.
Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
Згідно з п.п.4, 5 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам.
Згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2 ст. 91 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.
Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає (ч. 2 ст. 92 КПК України).
Згідно ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому КПК України.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 93 КПК України).
Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 КПК України. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді (ч. 3 ст. 93 КПК України).
Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Положеннями ст. 243 КПК визначено, що експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 239 КПК України ексгумація трупа здійснюється за постановою прокурора. Виконання постанови покладається на службових осіб органів місцевого самоврядування.
Труп виймається з місця поховання за присутності судово-медичного експерта та оглядається з додержанням правил статті 238 цього Кодексу. Після проведення ексгумації і необхідних досліджень поховання здійснюється в тому самому місці з приведенням могили в попередній стан (ч. 2 ст. 239 КПК України).
Судом встановлено, що в провадженні слідчого відділення Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002856 від 15.09.2020 за ст. 148 КК України.
05.05.2021 від представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 до Окружної прокуратури міста Миколаєва надійшло клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, а саме, щодо проведення ексгумації тіла, похованого 10.07.1987 року на кладовищі, що знаходиться в смт. Воскресенське Миколаївської області та вчинення процесуальних дій, необхідних для вилучення зразків тканини та органів померлого для проведення молекулярно-генетичної експертизи.
07 травня 2021 року постановою прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002856 від 15.09.2020 р. у погодженні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах потерпілої ОСОБА_3 про проведення слідчих дій стосовно проведення ексгумації тіла, похованого 10.07.1987 року на кладовищі, що знаходиться в смт. Воскресенське Миколаївської області та вчинення процесуальних дій, необхідних для вилучення зразків тканини та органів померлого для проведення молекулярно-генетичної експертизи відмовлено.
В обґрунтування постанови прокурор зазначила, що згідно доданої до клопотання адвоката ОСОБА_4 відповіді Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області кладовище, яке знаходиться на території селищної ради, не перебуває на балансі будь-якої організації і відповідно облік захоронення не ведеться. А тому відсутні відомості щодо офіційного місця поховання ОСОБА_8 .
Крім того, у постанові прокурор посилається на зміст статті 239 КПК України та Закону України "Про поховання та похоронну справу". Так, згідно з ч. 1 ст. 239 КПК України ексгумація трупа здійснюється за постановою прокурора. Відповідно до ч. 2 ст. 239 КПК України труп виймається з місця поховання за присутності судово-медичного експерта та оглядається з додержанням правил статті 238 цього Кодексу. Після проведення ексгумації і необхідних досліджень поховання здійснюється в тому самому місці з приведенням могили в попередній стан. Зі змісту цієї норми можна зробити висновок про те, що ексгумація може проводитися лише з місць офіційного поховання, оскільки труп захороняється в тому ж місці з приведенням могили в попередній стан.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" від 10 липня 2003 року №1102-ІV. Відповідно до цієї норми Закону, місце поховання - кладовище, крематорій, колумбарій або інша будівля чи споруда, призначена для організації поховання померлих; могила - місце на кладовищі, у крематорії, колумбарії або в іншій будівлі чи споруді, призначеній для організації поховання померлих, де похована труна з тілом померлого чи урна з прахом; кладовище - відведена в установленому законом порядку земельна ділянка з облаштованими могилами та/або побудованими крематоріями, колумбаріями чи іншими будівлями та спорудами, призначеними для організації поховання та утримання місць поховань.
Слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова відповідає ст. 110 КПК України, містить, у тому числі, зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Крім того, слідчий суддя враховує, що на час прийняття прокурором оскаржуваного рішення, у прокурора були відсутні відомості про наявність на території кладовища смт Воскресенське Вітовського району Миколаївської області могильної плити із зазначенням ПІБ померлого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які викладенні у повідомленні Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області за вих. №883/02-54 від 18.05.2021.
Як повідомив представник потерпілої, зазначену відповідь він не надавав органу досудового розслідування у кримінальному провадженні, що в подальшому не позбавляє його та потерпілу права подати зазначену відповідь слідчому або прокурору, а також звернутися з клопотанням про проведення слідчої дії.
Щодо вимог скарги в частині зобов`язання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва винести постанову про проведення ексгумації тіла та зобов`язання залучити експерта, слідчий суддя виходить з наступного.
Відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, окремою формою судової діяльності є судовий контроль за додержанням законів органами дізнання, досудового слідства та прокурором, який реалізує слідчий суддя.
Основним завданням судового контролю на досудовому розслідуванні є контроль за втручанням у права і свободи людини, його відповідність принципу верховенства права, і такий контроль не повинен перетворюватися на управління розслідуванням, в іншому випадку буде порушено принцип неупередженості, зокрема, шляхом підтримання сторони обвинувачення.
Слідчий та прокурор самостійно визначають необхідність проведення тих чи інших слідчих (розшукових) дій, які забезпечать ефективність та результативність проведення досудового розслідування, з урахуванням встановлених обставин кримінального провадження.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.
Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову прокурора від 07.05.2021 про відмову у погодженні клопотання у кримінальному провадженні №0002856 від 15.09.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 148 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошений 20.07.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1