Справа № 462/4541/21
провадження 1-кп/462/517/21
У Х В А Л А

06 липня 2021 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0000185 від 16.04.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України,

встановив:

в провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000185 від 16.04.2021 р.

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, що відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання до 6 років позбавлення волі.

Прокурор зазначає, що у ході досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як підозрюваний офіційно не працевлаштований, не одружений, що свідчить про відсутність у нього будь яких соціально-стримуючих факторів;

-можливість незаконного впливу на потерпілу та свідків, окремі з яких є неповнолітніми, чинити на них моральний тиск, з метою зміни ними своїх показань;

-вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, відповідно до інформації із УІТ ГУНП у Львівській області, неодноразово вчиняв із 1994 року як злочини, так і кримінальні правопорушення, беручи до уваги і той факт, що із 2016 року був засуджений до примусових заходів медичного характеру;

-з огляду на обстановку, час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушенняденний період доби, громадське місце, - вказують на свідоме нехтування підозрюваним вимогам законодавства, моралі, відтак є ризик вчинення і інших кримінальних правопорушень.

Окрім цього, слід зазначити і наявність обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, які передбачені у ст.178 КПК, а саме: наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, вік, який не перешкоджає застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутність у нього соціально-стримуючих факторів місця роботи, що може спонукати останнього до вчинення правопорушень, відсутність перешкод щодо застосування до підозрюваного запобіжних заходів, у тому числі у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 подав клопотання про зміну запобіжного захід на більш м`який, а саме на цілодобовий домашній арешт. Клопотання обґрунтував тим, що обвинувачений має постійне місце проживання і реєстрації, одружений, є інвалідом ІІІ групи, має захворювання, а в умовах перебування в слідчому ізоляторі не може отримати медичну допомогу.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав захисника та додав, що у нього є неповнолітній син, якому 14 років, та якого він утримує. На даний час син проживає разом з його батьками.

З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, оглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання про зміну запобіжного заходу суд приходить до переконання, що клопотання прокурора слід задоволити частково, у клопотанні ОСОБА_5 та його захисника відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Позиція Конституційного Суду України, яка узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, вказує на те, що запобіжні заходи (домашній арешт та/або тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У судовому засіданні суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_5 з його слів отримує пенсію у зв`язку з інвалідністю, одружений.

Однак, при цьому суд враховує, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, свої стосунки з дружиною описує вкрай негативно. Суду не подано доказів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_5 виховує сина. Зі слів обвинуваченого неповнолітній проживає разом із його батьками. Оцінюючи ці обставини в сукупності, суд вважає, що наведене свідчить про відсутність достатніх соціальних зав`язків обвинуваченого.

Щодо перебування ОСОБА_5 на «Д» обліку в лікаря-психіатра, то прокурором зазначено про те, що на досудовому слідстві ОСОБА_5 було проведено судово-психіатричну експертизу, відповідно до якої обвинувачений не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Суду не було надано доказів того, що ОСОБА_5 не може бути надана медична допомога з приводу його захворювань в умовах перебування у слідчому ізоляторі, що не позбавляє права ОСОБА_5 звернутися до медичної установи СІЗО для надання відповідного висновку.

Суд бере до уваги наявність обґрунтованої підозри в вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років. При цьому, характер кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_5 , наявність попередніх судимостей, на думку суду, свідчать про схильність до вчинення аналогічних корисливих кримінальних правопорушень, а відтак про ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Суд зауважує, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може в подальшому ускладнити досягнення мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню. За наведених обставин, клопотання захисника обвинуваченого та обвинуваченого ОСОБА_5 про застосування цілодобового домашнього арешту суд вважає необґрунтованим.

Відтак, суд вважає встановленим, той факт, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, та прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, доведено, що перебуваючи на волі, ця особа може переховуватись, перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Беручи до уваги викладене та враховуючи, той факт, що хоча тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд вважає, що жодний більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, наявність яких доведена прокурором.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_5 , зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

Отже, суд дійшов висновку про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, тобто до 03 вересня 2021 включно.

Також суд враховує вимоги ст.183 КПК України, відповідно якої слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, і визначає таку, з огляду на положення ч.5 ст. 182 КПК України, в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 136 200 грн., оскільки саме такий розмір застави, в разі її внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

У разі внесення суми застави на обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ч.3 ст.182 КПК України, слід покласти обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 193, ч.1 ст.197, 314, 315, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про застосування обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строку тримання під вартою задоволити частково.

Застосувати до обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000185 від 16.04.2021 р., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, тобто до 03 вересня 2021 року, включно.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 136 200 (сто тридцять шість тисяч двісті) гривень.

У разі внесення вказаної суми застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1.прибувати до суду за першою вимогою;

2.не відлучатися із м. Львова без дозволу суду

3.повідомляти суд про зміну свого місця проживання

4.здати, за наявності, на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо обвинувачений ОСОБА_5 , в разі внесення застави, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається обвинуваченому ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Копію ухвалу направити ДУ «Львівська установа виконання покарання (№ 19)» (79007, м.Львів, вул.Городоцька, 20) - для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1