Єдиний унікальний номер 938/256/21
Судове провадження № 1-кп/938/67/21
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту

29 квітня 2021 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2020 за 0000145 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чернівці Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не працює, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше несудимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.2 ст.199 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :
у провадженні Верховинського районного суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.2 ст.199 КК України

Ухвалою судді від 26.04.2021 по даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 29.04.2021.

В підготовче судове засідання з`явилися прокурор, потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачений, захисник. Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не з`явилися, про день, час та місце підготовчого судового засідання повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Прокурор ОСОБА_4 подав клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_3 на 60 днів.

Від отримання даного клопотання обвинувачений ОСОБА_3 відмовився, про що свідчить відмітка фахівця ВКВСР ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» на супровідному листі прокурора у кримінальному провадженні Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури щодо скерування клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 27.04.2021 до відповідної установи для вручення ОСОБА_3 той же час, фахівцем згаданої установи зроблено відмітку про те, що таке клопотання оголошено обвинуваченому.

В підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду підтвердив, що відмовився від отримання такого клопотання, оскільки думав, що в такому випадку його не будуть доставляти до Верховинського районного суду в засідання. Однак зміст клопотання йому оголошено представником установи виконання покарань о 10год. 40хв. 28.04.2021021.

Відтак суд приходить до висновку, що обвинувачений ознайомлений із клопотанням про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у строки визначені ст.184 КПК України.

Захисник обвинуваченого- адвокат ОСОБА_6 в підготовчому засіданні підтвердив, що клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою вручено йому завчасно, в межах строків визначених ст. 184 КПК України.

Подане клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 підозрюється у придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та збуті підробленої національної валюти України у виді банкнот, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.199 КК України, та у зберіганні, перевезенні з метою збуту та збуті підробленої національної валюти України у виді банкнот, вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.199 КК України, який за законом карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна та відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду від 04.03.2021 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 01.05.2021 включно.

Щодо обґрунтованості обвинувачення, прокурор в своєму клопотанні посилається на зібрані в кримінальному провадженні докази, зокрема: протоколи допиту потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ; протоколи допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; протоколи оглядів предметів; висновком експерта № СЕ-19/109/8/7-348ТД від 07.10.2020; протоколи переглядів відеозаписів; протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.11.2020; протоколи оглядів місць події від 02.03.2021; протоколи допитів свідків ОСОБА_16 , та ОСОБА_17 ; протокол затримання особи підозрюваної у вчинені злочину від 02.03.2021; висновки експертів, речові докази та інші зібрані матеріалами кримінального провадження докази .

Щодо обґрунтованості ризиків, то вважає, що на даний час також існують підстави для обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання, так як, ризики, передбачені у п.п. 1, 2, 3, 5, ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися, зокрема, обвинувачений ОСОБА_3 усвідомлюючи тяжкість злочину та неминучість покарання, може переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на свідків, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджаючи таким чином встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, обвинувачений ніде не працює, не навчається, не має нікого на утриманні, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки.

Зважаючи на те, що відповідно до особової карти Державної міграції служби України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідно до отримано в нього письмового пояснення, фактично проживає в АДРЕСА_2 , та приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_3 згідно довідки Інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» від 23.03.2021 № 970 періодично виїжджає за межі території держави, а також постійного місця роботи не має, є всі підстави вважати, що він при відсутності за вищевказаних обставин стійких соціальних зв`язків, усвідомлюючи неминучість призначення йому покарання за вчинення інкримінованих тяжких злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, покинути територію держави.

Також враховуючи факт вчинення ОСОБА_3 повторного умисного злочину та обставини його вчинення, зокрема щодо наявності вилучених у нього ще двох підроблених грошових банкнот номіналом по 1000 грн., що прямо вказує на наявність в нього протиправного умислу на системне вчинення аналогічних злочинів, свідчить про те, що ОСОБА_3 перебуваючи на волі може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Вважає, що запобігти вказаним ризикам, шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів неможливо, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави є об`єктивно неможливим через низький матеріальний рівень обвинуваченого; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неможливим, з огляду на його антисоціальний спосіб життя, відсутність міцних соціальних зв`язків; застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки або особистого зобов`язання є неможливим з огляду на відсутність осіб, що заслуговують на довіру, які готові та можуть поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та забезпечити його явку до суду на першу про те вимогу, а також через невідповідність характеру вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого даним запобіжним заходам.

Просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_3 на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому та просив його задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримала заявлене прокурором клопотання

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, за недоведеністю ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначив, що клопотання прокурора є невмотивованим і містить формальне посилання на ризики, що продовжують існувати та грунтуються виключно на припущеннях та не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. Вказав, що в разі обрання цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_3 він зможе виконувати, покладені на нього судом обов`язки, так як має постійне місце проживання. Щодо заявленого прокурором ризику знищити, сховати або спотворити будь яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, то такий є неможливим, оскільки органом досудового розслідування на стадії досудового розслідування вилучено такі. Зокрема частина зберігається у РВП Верховинського ВП, а частина на депозитному рахунку в банку. Щодо незаконного впливу на свідків то цілодобовий домашній арешт запобігатиме цьому ризику. Припущенням також є те, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як останній вперше притягається до кримінальної відповідальності. Окрім цього зазначив, що його підзахисний має стійкі соціальні зв`язки, проживає з матір`ю, має на утриманні неповнолітнього сина (17 років). Просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити та визначити запобіжний захід у виді цілодобового арешту домашнього арешту.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав думку захисника. Пояснив, що він проживає в м. Чернівці за зазначеною в клопотанні адресою разом зі своєю матір`ю. Дружина проживає окремо, періодично перебуває за кордоном. Їхня спільна дитина проживає з дружиною, а коли та за кордоном то проживає з ним . Зазначив, що не має жодного наміру переховуватися від суду. У нього наявний закордонний паспорт, однак при необхідності він може його здати. Просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження та наявні в ньому дані, що характеризують особу обвинуваченого, заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у тому разі, якщо жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, зокрема не забезпечить виконання підозрюваним (обвинуваченим) своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти його спробам вчинити інші кримінальні правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 вищевказаної норми, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Положенням статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В силу вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні поданого клопотання прокурора суд також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, ст.5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 "Про взяття під варту до суду" вказує, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.

Перевіряючи обґрунтованість обвинувачення, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Вирішуючи питання про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з обвинувального акту, доданого до нього реєстру, ОСОБА_3 обвинувачується у придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та збуті підробленої національної валюти України у виді банкнот, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.199 КК України, та у зберіганні, перевезенні з метою збуту та збуті підробленої національної валюти України у виді банкнот, вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.199 КК України, який за законом карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна та відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Тому у суду є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його вини, може вдатися спроб переховуватися від суду або незаконно впливати на свідків, які в даному кримінальному провадженні ще не допитувались судом, з метою зміни останніми показань. Також враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні повторного умисного злочину та між епізодами таких правопорушень пройшло близько шести місяців, що прямо вказує на наявність в нього протиправного умислу на системне вчинення аналогічних злочинів, є підстави вважати, що ОСОБА_3 перебуваючи на волі може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення. Таким чином прокурором підтверджено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Що стосується ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то суд вважає, що такий прокурором не доведений, оскільки, як ствердив сам прокурор у судовому засіданні такі речі та документи знаходяться частково при матеріалах справи, в національному банку України та у експертній установі, проте прокурором не обґрунтовано, яким саме чином обвинувачений може вчинити зазначені дії. Окрім того досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено та обвинувальний акт скеровано до суду.

Разом з тим, суд вважає, що прокурором не доведено неможливість застосування до обвинуваченого, для запобігання встановленим ризикам, більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту.

Згідно з частиною 1 та 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Відповідно вимог ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та встановлених судом обставин кримінального провадження, тяжкості кримінального правопорушення, даних щодо особи обвинуваченого, який має постійне місце проживання та родинні зв`язки, суд, користуючись правом наданим йому ч. 2 ст.194 КПК України, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання прокурора, при цьому, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд вважає за необхідне змінити раніше застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід, обравши відносно нього більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, окрім можливості відвідувати приміщення суду (враховуючи необхідність прибувати до суду), який на думку суду зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого з одночасним покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 194, 195, 199, 331, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання прокурора Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_6 про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - задовольнити.

Замінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Чернівці Чернівецької області, зареєстрованого за алдресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українцю, громадянину України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, заборонивши йому цілодобово залишати житло за місцем його постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме, протягом двох місяців:

-не відлучатися із міста Чернівці Чернівецької області, в якому він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду;

-прибувати до суду та Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури за першою вимогою відповідних посадових осіб;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками;

- в разі наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

-носити електронний засіб контролю на весь час цілодобового домашнього арешту.

У відповідності з п.1 ч.3 ст.202 КПК України обвинуваченого ОСОБА_3 негайно звільнити з-під варти в залі судового засідання та негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу та покладених обов`язків становить два місяці з 13год. 55хв. 29 квітня 2021 року по 13год.55хв. 29 червня 2021 року.

По закінченню цього строку та за відсутністю клопотання прокурора, ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору для відома.

Скерувати копію ухвали начальнику Чернівецький міський відділ поліції ГУНП України в Чернівецькій області для негайного виконання і постановки на облік обвинуваченого, про що необхідно повідомити слідчого, прокурора Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

На ухвалу суду протягом 7-ми днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 29.04.2021.

Суддя ОСОБА_1