Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/673/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000007 від 22.01.2021, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого проживаючим у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 має неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно рішення Овруцького районного суду Житомирської області (виконавчий лист від 26.05.2016 у справі № 286/1015/16-ц), зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання їх дочки - ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 19.04.2016 і до 20.02.2032, тобто до досягнення повноліття ОСОБА_6 .

Але ОСОБА_7 , всупереч вимог ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України (батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття) злісно ухилявся від встановлених рішенням суду платежів на утримання дитини, оскільки будучи працездатним, за сприянням в офіційному працевлаштуванні в органи державної влади не звертався, іншої матеріальної допомоги ОСОБА_7 на утримання своєї дитини не надавав, в результаті чого утворилась заборгованість по виплаті встановлених виконавчим листом коштів на утримання дітей (аліментів), що сукупно перевищує суму виплат за три місяці аліментних платежів за період часу з 01.12.2019 до 31.12.2020 на загальну суму 29422,75грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що знає про те, що має сплачувати аліменти на утримання дочки. Спочатку трохи платив, потім перестав платити, бо не получалось. У 2018 році домовився з колишньою дружиною, вона відмовилася від аліментів за попередній період, і він виїхав на заробітки до Польщі, звідки повернувся у жовтні 2018 року. Після повернення грошей на дитину дати не зміг, бо у Польщі його обдурили і грошей він привіз дуже мало. Потім у лютому 2020 року йому робили операцію, до квітня він проходив реабілітацію. Після цього не міг знайти роботу через карантин. З січня цього року почав погашати заборгованість по аліментах, зобов`язується найближчим часом усе виплатити, оскільки на даний час проходить стажування на автомийці, куди планує влаштуватися на роботу. У вчиненому кається.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що з обвинуваченим розлучилася у 2016 році, мають спільну дитину. Після розлучення вона подала до суду на аліменти. Спочатку ОСОБА_4 трохи платив, потім перестав платити. Влітку 2018 року він просив у неї списати заборгованість по аліментах, щоб він мав змогу виїхати за кордон і заробити грошей, які обіцяв дати для дитини. Вона погодилася, проте після повернення із заробітків ніяких грошей він не давав. Ніякої участі у вихованні та утриманні дитини ОСОБА_4 не брав та не бере, нічого дитині не купував, з дитиною не спілкується. З січня чи лютого цього року почав сплачувати заборгованість, перед цим не платив. Просить суворо не карати обвинуваченого, хоче, щоб він платив аліменти.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України.

Обираючи ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься відповідно до ст. 12 КК України до категорії кримінальних проступків, також дані про його особу.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є працездатним, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Судом, відповідно до ст. 66 КК України, береться до уваги обставина, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи дані про особу обвинуваченого, його позитивну характеристику, щире каяття, наявність обставин, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 164 КК України, у виді громадських робіт.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами, а тому призначене ОСОБА_4 покарання буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

ОСОБА_4 запобіжні заходи не обиралися, в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання, а тому підстави для застосування запобіжних заходів до набрання вироком законної сили відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речових доказів у даному провадженні немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України, і призначити йому покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_4 не застосовувати.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1