Провадження № 1-в/359/30/2021
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2021 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі без технічної фіксації об`єднанні клопотання начальника установи виконання покарання ДУ «Бориспільська виправна колонія №119» полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 15.02.2018 вироком Голосіївського районного суду м. Києва, за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі,

в с т а н о в и в:
До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання начальника Державної установи «Бориспільська виправна колонія №119» полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 , в інтересах засудженого ОСОБА_4 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання на підставі ст. 82 КК України. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 рекомендований висновком комісії державної установи «Бориспільська виправна колонія №119», оскільки засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення, став на шлях виправлення та є таким засудженим до якого слід застосувати ст. 82 КК України.

У судове засідання учасники судового процесу не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання повідомлені належним чином. Прокурор Бориспільської місцевої прокуратури, представник Бориспільської виправної колонії №119 та засуджений ОСОБА_4 через канцелярію суду надали заяви про розгляд клопотання без їх участі. Клопотання Бориспільської ВК №119, підтримують у повному обсязі та просили суд задовольнити з підстав зазначених в ньому.

Фіксування судового засідання під час розгляду справи суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалося.

Ознайомившись з матеріалами клопотання та особовою справою засудженого, враховуючи позицію прокурора, представника Бориспільської виправної колонії та думку засудженого, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 82 КК України передбачено, що особам, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутного строку покарання, призначеного вироком.

Для застосування такої заміни, згідно п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

15.02.2018 ОСОБА_4 засуджений вироком Голосіївського районного суду м. Києва, за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахується з 11.12.2018.

Відповідно до п. 11 ППВСУ «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, на підставі ч. 1 ст. 82 КК України, може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані тільки після фактичного відбуття тієї частини строку покарання, яка зазначена у ч. 3 ст. 81, ч. 4 ст. 82 та ч. 3 ст. 107 КК.

Таким чином, на момент розгляду клопотання Державної установи «Бориспільська виправна колонія №119» в інтересах засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відбув 1/2 строку призначеного покарання. Невідбута частина покарання становить 11 місяців 24 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Пунктом 2 ППВСУ «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.02.2002 р. передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Крім того, пунктом 17 даної Постанови передбачено, під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до коментованої ст. 82 КК України положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

З матеріалів особової справи та клопотання вбачається, що засуджений ОСОБА_4 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 14.12.2018.

Під час знаходження в ДУ «Київський слідчий ізолятор» зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався. В державній установі «Бориспільська виправна колонія (№119)» відбуває покарання з 27.02.2019. За час відбування покарання характеризується позитивно, отримав 6 заохочень, стягнень не має. Засуджений працевлаштований в майстерні установи, а саме на дільниці «Поклейки паперових пакетів». Відношення до праці сумлінне. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконує. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Відповідно до статті 123 Кримінально - виконавчого кодексу України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Правова просвіта», «Фізкультура та спорт». Відповідно до статті 127 кримінально - виконавчого кодексу України приймає участь у роботі самодіяльних організацій. Відповідно до статті 110 Кримінально - виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримання від них посилок і передач.
Підлягав застосуванню до нього ст.101 КВК України, а саме переведення з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації, проте рішенням комісії від 16.04.2020 було відмовлено по заяві засудженого. За час відбування покарання на профілактичному обліку установи не перебуває. Згідно вироку позову не має. Вину у скоєнні свого злочину визнав
Комісією державної установи «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» прийнято рішення відповідно до виписки із протоколу від 17.12.2020, вважати, що засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення та є таким засудженим до якого слід застосувати статті 82 КК України, заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 на момент розгляду клопотання фактично відбув 1/2 строку призначеного судом покарання за вчинений ним умисний тяжкий злочин. Своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці засуджений довів, що став на шлях виправлення.

За таких обставин, суд вважає за доцільне замінити засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`який у виді обмеження волі із врахуванням ст. 61 КК України, що цілком відповідатиме меті виправлення засудженого.

Враховуючи зазначене, на підставі: ст. ст. 12, 61, 82 КК України та керуючись ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Клопотання начальника установи виконання покарання ДУ «Бориспільська виправна колонія №119» полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 , задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 15.02.2018 вироком Голосіївського районного суду м. Києва, за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді обмеження волі на невідбутий термін 11 місяців 24 днів.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення ухвали до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 КВК України, направити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця відбування призначеного покарання в порядку, визначеному для осіб, засуджених до позбавлення волі, звільнивши його з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_1