Дата документу 01.02.2021
Справа № 501/84/21
У Х В А Л А
01 лютого 2021 року слідчий суддя Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
До слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області надійшло вказане клопотання, погоджене прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , обґрунтоване наступним.
Досудовим розслідування встановлено, що 16.01.2021 до відділу поліції № 2 Одеського районного управління № 2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 16.01.2021 в пункті пропуску «Чорноморський рибний порт» за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, 1, було виявлено громадянина Сирії, який намагався незаконно перетнути державний кордон України в вантажному транспортному засобі «DAF», номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням громадянина Турецької Республіки ОСОБА_8 , який прибув на т/х «Sea Partner» з порту Карасу сполучення Туреччина-Чорноморськ.
За наслідками проведених слідчих дій встановлено, що громадянин Турецької Республіки ОСОБА_8 , за попередньою домовленістю з громадянином Сирії ОСОБА_9 , організував та здійснив незаконне переправлення останнього через державний кордон України, шляхом його укриття у вантажному транспортному засобі «DAF», номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, номерний знак НОМЕР_2 від митно-прикордонних формальностей. Проте, перебуваючи на території пункту пропуску «Чорноморський рибний порт», за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, 1, громадянин Сирії ОСОБА_9 був помічений та зупинений співробітника ДПСУ.
16.01.2021 під час огляду місця події було здійснено огляд зовнішньої частини (без проникнення у володіння особи) вантажного транспортному засобі «DAF», номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився на території пункту пропуску «Чорноморський рибний порт» за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, 1. За результатами огляду було здійснено вилучення транспортного засобу «DAF», номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, номерний знак НОМЕР_2 (тимчасове зберігання на території пункту пропуску), два свідоцтва про реєстрацію вказаних транспортних засобів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та ключ від транспортного засобу.
Слідчий вважає, що вказане вилучене майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З цих підстав, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення подальших слідчих дій, в тому числі обшуку транспортних засобів, слідчий просить накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучено під час огляду 16.01.2021, а саме на: транспортний засіб «DAF», номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, номерний знак НОМЕР_2 (тимчасове зберігання на території пункту пропуску), два свідоцтва про реєстрацію вказаних транспортних засобів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та ключі від транспортного засобу.
В судовому засіданні слідчі клопотання підтримали, адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на його безпідставність. Адвокат вважає, що наразі транспортний засіб не відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки з цим транспортним засобом проведено усі слідчі дії.
З метою недопущення розголошення відомостей досудового розслідування розгляд клопотання проведено у закритому судовому засіданні.
Вислухавши пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя доходить таких висновків.
Відповідно до положень ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав та основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України арешт майна як обмеження права власності, є заходом забезпечення кримінального провадження.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою збереження речових доказів. В такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 КПК України.
Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Вивчивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя вважає доведеним існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України, ступінь тяжкості якого може бути підставою для застосування арешту майна.
Транспортний засіб та інше майно, на які слідчий просить накласти арешт, на думку слідчого судді, відповідають критеріям, зазначеним в ст.98 КПК України, оскільки вони були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що постановою слідчого від 18.01.2021 транспортний засіб «DAF», номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, номерний знак НОМЕР_2 (тимчасове зберігання на території пункту пропуску), два свідоцтва про реєстрацію вказаних транспортних засобів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та ключі від транспортного засобу було визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.
Крім того, з аналізу клопотання вбачається, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у право власності особи, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначених у клопотанні предметів, та, відповідно втрати речових доказів у цьому кримінальному провадженні, унеможливлення проведення судових експертиз, тобто неможливості виконання завдань кримінального провадження.
Так, з документів про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що вищезазначений транспортний засіб з причепом належить юридичній особі Турецької Республіки. За таких обставин незастосування арешту, про який просить слідчий, може призвести до вивезення транспортного засобу за межі України, його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, тобто втрати речових доказів.
З огляду на правову підставу для арешту вищезазначеного майна - можливість використання зазначеного у клопотанні слідчого майна як доказів у цьому кримінальному провадженні, а також вважаючи таке обмеження права власності розумним та співмірним завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на речі, зазначені у клопотанні, шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження ними.
Слід роз`яснити власнику майна, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За таких обставин клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.131-132, 167, 170-173, КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
транспортний засіб «DAF», номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, номерний знак НОМЕР_2 (тимчасове зберігання на території пункту пропуску), шляхом позбавлення права користування, відчуження та розпорядження ними, визначивши місце їх зберігання територію пункту пропуску «Чорноморський рибний порт» (за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, 1), або спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів (майданчик 6, за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 27/1),
два свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «DAF», номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, номерний знак НОМЕР_2 №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , та ключ від транспортного засобу, визначивши місце їх зберігання при матеріалах кримінального провадження.
Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України власник або володілець майна можуть звернутись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
Ухвала виконується негайно слідчим, прокурором.
Копію ухвали вручити (надіслати) слідчому, прокурору та власнику майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для осіб, які не були присутні при оголошенні - в той же строк з дня отримання її копії.

Слідчий суддя