ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/1001/20

Номер рядка у звіті 239

31 березня 2021 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000431 від 28.04.2020 р. з угодою про примирення відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка Золотоніського району Черкаської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, не працюючого, інвалідом будь-якої групи не являється, має (зі слів) на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , 2007 р.н. та ОСОБА_8 , 2005 р.н., депутатом будь-якого рівня, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС не являється, учасником ООС (АТО) не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 297 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 26.04.2020 близько 17 години, перебуваючи на території кладовища, яке розташоване в с. Дмитрівка Золотоніського району Черкаської області, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до місць поховання померлих, діючи умисно, з мотивів порушення громадського порядку, та завдання моральних страждань родичам померлих, усвідомлюючи протиправність своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, підійшов до місць поховання - могил померлих ОСОБА_9 (19.09.1926-16.03.2012 років життя), на якій встановлено дерев`яний хрест, та ОСОБА_10 (17.07.1923-21.03.2005 років життя) на якій встановлено бетонний пам`ятник, - здійснив наругу над зазначеними могилами, повалив та розбив бетонний пам`ятник на могилі померлого ОСОБА_10 , та в подальшому продовжуючи свій злочинний умисел зняв з могили померлої ОСОБА_9 дерев`яний хрест та викинув його в лісові насадження, що знаходяться поряд з кладовищем, в результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_5 завдано моральних страждань синові померлих - ОСОБА_4 .

Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 297 КК України, як наруга над могилою.

31.03.2021 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

Як вбачається з даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 дійшли згоди про те, що обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 297 КК України. Крім цього ОСОБА_5 повністю відшкодував шкоду, завдану потерпілому. Сторони угоди погодилися на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.1 ст.297 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно із ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.297 КК України, тобто наруга над могилою.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Враховуючи викладене, з урахуванням думки потерпілого та обвинуваченого, захисника, які просили затвердити угоду про примирення, прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди про примирення, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Враховуючи, що кримінальне правопорушення вчинене 26.04.2020 р., міра покарання узгоджена сторонами 31.03.2021 р., суд вважає за можливе застосувати узгоджене сторонами покарання в редакції Кримінального кодексу України, що діяла на момент вчинення правопорушення, оскільки воно пом`якшує відповідальність обвинуваченого.
Речові докази по справі: - три окремі шматки пам`ятника та дерев`яний хрест, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити в його розпорядженні.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 31.03.2021 року по кримінальному провадженню № 0000431 про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.297 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази по справі:

- три окремі шматки пам`ятника та дерев`яний хрест, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити в його розпорядженні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1