Справа №443/313/21
Провадження №1-кп/443/36/21
ВИРОК
іменем України

18 березня 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Щасливе Мукачівського району, Закарпатської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючої, одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , починаючи з 06.08.2015 до 05.08.2018 здійснювала соціальний догляд за особою, яка досягла 80-річного віку, тіткою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає в с. Новосільці Жидачівського (Стрийського) району Львівської області, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 832 від 26.07.1996 «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян», їй щомісячно виплачувались компенсаційні виплати. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_4 зобов`язана повідомляти управління соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області про обставини, які можуть вплинути на умови призначення та виплати державних компенсацій особам, які здійснюють соціальний догляд за особою, яка досягла 80-річного віку.

Проте, ОСОБА_4 04.06.2016 виїхала за межі України на тимчасові заробітки до республіки Польща та повернулася 08.08.2016, після чого 11.10.2016 виїхала за межі України на тимчасові заробітки до республіки Польща та повернулася 19.11.2016, після чого 05.06.2016 виїхала за межі України на тимчасові заробітки до республіки Польща та повернулася 10.08.2017, надалі аналогічно виїхала за межі України на тимчасові заробітки до республіки Польща 20.09.2017 та повернулася 17.11.2017, після чого виїхала за межі України 15.06.2018 та повернулася 04.08.2018, і усвідомлюючи, що вона не здійснює соціальний догляд за особою, яка досягла 80-ріного віку, тіткою ОСОБА_6 , яка потребує постійного стороннього догляду, ОСОБА_4 не подала до УСЗН Жидачівської РДА що за адресою: Львівська область, Жидачівський район, вул. І. Франка, 19, заяву про припинення отримання компенсаційних виплат за особою, яка досягла 80-річного віку.

Таким чином, ОСОБА_4 з метою протиправного отримання бюджетних коштів як державних компенсаційних виплат особі, яка здійснює соціальний догляд за особою, яка досягла 80-річноговіку, шляхом обману та зловживання довірою, з корисливих мотивів, приховала відомості про нездійснення соціального догляду за особою, яка досягла 80-річного віку ОСОБА_6 , у зв`язку з чим їй були безпідставно нараховані державні компенсаційні виплати як особі, яка здійснює соціальний догляд за особою, яка досягла 80-річноговіку, в період з 04.06.2016 по 08.08.2016 допомогу в розмірі 53,95 гривень та внески 688, 42 гривень, з 11.10.2016 по 19.11.2016допомогу в розмірі 32,77 гривень та внески 418, 13 гривень, з 05.06.2017 по 10.08.2017допомогу в розмірі 61, 08 гривень та внески 1541, 23 гривень, з 20.09.2017 по 17.11.2017допомогу в розмірі 55,57 гривень та внески 1361, 06 гривень і в період з 15.06.2018 по 04.08.2018 допомогу в розмірі 46,87 гривень та внески 1255, 89 гривень, на загальну суму 5514, 97 гривень.

Крім цього, ОСОБА_4 , починаючи з 30.08.2018 до 26.11.2020 здійснювала соціальний догляд за особою, яка досягла 80-річного віку, сусідкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає в с. Новосільці Жидачівського (Стрийського) району Львівської області, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 832 від 26.07.1996 «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян», їй щомісячно виплачувались компенсаційні виплати. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_4 зобов`язана повідомляти Управління соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області про обставини, які можуть вплинути на умови призначення та виплати державних компенсацій особам, які здійснюють соціальний догляд за особою, яка досягла 80-річного віку.

Проте, ОСОБА_4 21.09.2018 виїхала за межі України на тимчасові заробітки до республіки Польща та повернулася 21.10.2018, після чого 07.02.2019 виїхала за межі України на тимчасові заробітки до республіки Польща та повернулася 15.04.2019, після чого 01.06.2019 виїхала за межі України на тимчасові заробітки до республіки Польща та повернулася 17.07.2019, надалі аналогічно виїхала за межі України на тимчасові заробітки до республіки Польща 24.09.2019 та повернулася 12.11.2019, після чого виїхала за межі України 12.02.2020 та повернулася 10.05.2020, після чого виїхала за межі України 26.07.2020 та повернулася 25.11.2020, і усвідомлюючи, що вона не здійснює соціальний догляд за особою, яка досягла 80-річного віку, сусідкою ОСОБА_7 та яка потребує постійного стороннього догляду, ОСОБА_4 не подала до УСЗН Жидачівської РДА що за адресою: Львівська область, Жидачівський район, вул. І.Франка,19, заяву про припинення отримання компенсаційних виплат за особою, яка досягла 80-річного віку.

Таким чином, ОСОБА_4 , повторно, з метою протиправного отримання бюджетних коштів як державних компенсаційних виплат особі, яка здійснює соціальний догляд за особою, яка досягла 80-річного віку, шляхом обману та зловживання довірою, з корисливих мотивів, приховала відомості про нездійснення соціального догляду за особою, яка досягла 80-річного віку ОСОБА_7 , у зв`язку з чим їй були безпідставно нараховані державні компенсаційні виплати як особі, яка здійснює соціальний догляд за особою, яка досягла 80-річного віку, в період з 21.09.2018 по 21.10.2018 допомогу в розмірі 30,90 гривень та внески 827, 87 гривень, з 07.02.2019 по 15.04.2019 допомогу в розмірі 75,27 гривень та внески 2098, 42 гривень, з 01.06.2019 по 17.07.2019 допомогу в розмірі 52, 23 гривень та внески 1421, 51 гривень, з 24.09.2019 по 12.11.2019 допомогу в розмірі 55,09 гривень та внески 1499, 49 гривень, в період з 12.02.2020 по 10.05.2020 допомогу в розмірі 99,28 гривень та внески 3058, 23 гривень і в період з 26.07.2020 по 25.11.2020 допомогу в розмірі 139,94 гривень та внески 4356,84 гривень, на загальну суму 13 715, 07 гривень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), та ч.2 ст.190 КК України, як заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

25 лютого 2021 року, в межах кримінального провадження №0000023, між начальником Жидачівського відділу Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_4 , з іншого боку, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди обвинувачувана ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, і зобов`язується її беззастережно визнати в обсязі обвинувачення у судовому провадженні. Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн., за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік. На підставі ч.1 ст.70 визначити остаточне покарання у виді одного року позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнивши її від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку, з покладенням на останнього обов`язків передбачених ст.76 КК України.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст190 та ч.2 ст.190 КК України, яке, відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином. Свою винуватість у вчиненні злочину визнала беззастережно.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання), підстав для відмови в її затверджені не встановлено.

Крім того, від представника потерпілого надійшла заява, згідно якої остання не заперечує щодо затвердження годи про визнання винуватості.

З огляду на викладене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку що угоду про визнання винуватості, укладену 25 лютого 2021 року, в межах кримінального провадження №0000023, між начальником Жидачівського відділу Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_4 , з іншого боку, слід затвердити, і призначити обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання.

При цьому, зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, пом`якшуючі обставини, зокрема повністю відшкодувала завдану шкоду, суд приходить до висновку, що виправлення засудженої можливе без відбування покарання, а тому відповідно до ст.75 КК України, ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 468, 469, 472-475 КПК України, суд

у х в а л и в :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 лютого 2021 року, в межах кримінального провадження №0000023, між начальником Жидачівського відділу Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_4 , з іншого боку.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання:

за ч.1 ст.190 КК України -у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн;

за ч.2 ст.190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України засуджену ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з встановленням одного року іспитового строку.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Копію вироку вручити засудженій, захиснику та прокурору негайно після його проголошення

З підстав, передбачених частиною 3 статті 394 КПК України, вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючи суддя ОСОБА_1