ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/812/20 Номер провадження 11-кп/814/914/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 30 червня 2021 року про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

за участю: захисника адвоката ОСОБА_6 ,,

в с т а н о в и л а :

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини справи
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 30 червня 2021 року

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено;

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою , продовжено до 27 серпня 2021 року.

Зі змісту оскарженої ухвали вбачається , що в провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження №0000183 від 09 березня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_7 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики передбачені частиною першою статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Задовольняючи клопотання прокурора, суд вказав, що існують ризики передбачені ст.177 КПК України на які послався прокурор у своєму клопотанні і обмеження прав обвинуваченого на свободу є виправдним.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погодившись з вказаним рішенням , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу , в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід на домашній арешт в нічний час .

В обґрунтування доводів апеляції вказує , що продовжуючи обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою , суд не наводить нових підстав , а посилається на одні й ті ж аргументи. Обвинувачений жодного разу не проявив неналежної процесуальної поведінки та прокурором не отримано жодних доказів про неправомірні дії обвинуваченого щодо впливу на свідків чи потерпілу сторону , можливість доступу до матеріалів кримінального провадження , доказів , а також їх знищення чи спотворення.

Посилається адвокат і на позитивні дані про особу обвинуваченого , наявність у нього офіційного місця роботи , дружини , неповнолітніх дітей , а також на скрутне матеріальне становище родини через перебування годувальника під вартою.

Також адвокат вказує на численні відкладення розгляду провадження через неявку потерпілої сторони , через що справа не розглядається в розумні строки та обвинуваченому безпідставно продовжується обраний запобіжний захід у виді тримання.

Позиції учасників судового провадження в апеляційному суді
Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Прокурор та обвинувачений ОСОБА_8 клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участю не заявили , хоча були належним чином повідомленими апеляційним судом про час , день та місце розгляду провадження , а також про особливості розгляду , передбачені положеннями ст. 422-1 КПК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції не заперечував проти розгляду його апеляційної скарги без участі обвинуваченого та прокурора , а тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести судове засідання без участі вказаних осіб.

Мотиви суду щодо апеляційної скарги
Заслухавши суддю доповідача , думку захисника адвоката ОСОБА_6 , вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Так апеляційним судом встановлено , що в провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження №0000183 від 09 березня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 вказаної статті незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження ОСОБА_7 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження , суд врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, з врахуванням тяжкості злочину , інкримінованого ОСОБА_7 та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, на які посилається сторона обвинувачення, а тому обґрунтовано продовжив останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Правильним вважає колегія суддів висновки суду щодо продовження існування ризиків , на які посилається орган досудового розслідування і які на даний час не зменшилися.

Доводи апеляції захисника висновків суду першої інстанції не спростовують.

Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці неодноразово наголошував , що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Також , судом у повній мірі досліджено обставини , за яких до обвинуваченого неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

З такими висновками погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Доводи апеляції адвоката висновків суду не спростовують.

Дані про особу обвинуваченого , наведені в апеляції адвоката , жодним чином не применшують існування заявлених у даному кримінальному провадженні ризиків.

При тому, слід зазначити , що наявність у обвинуваченого родини , неповнолітніх дітей на утриманні , не стало фактором , який би стримав підозрюваного при вчиненні злочину , а тому , на переконання колегії суддів , не може гарантувати його належну процесуальну поведінку в подальшому.

Скрутне матеріальне становище ОСОБА_7 не може слугувати підставою для пом`якшення обраного запобіжного заходу.

Крім того , адвокат , прохаючи обрати щодо ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді домашнього арешту , так і не надав апеляційному суду підтвердження наявності у обвинуваченого визначеного місця проживання , що є обов`язковою умовою обрання щодо особи такого запобіжного заходу.

Підсумовуючи наведене колегія суддів приходить до висновку , що рішення суду щодо ОСОБА_7 , є правильним та тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку повинуваченого та доводи апеляції адвоката жодним чином не спростовує вказаних висновків суду.

Істотних порушень норм КПК України , які могли б поставити під сумнів висновки суду щодо доцільності тримання обвинуваченого під вартою, колегією суддів не встановлено.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування та , відповідно , задоволення апеляції - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України , колегія суддів Полтавського апеляційного суду , -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення , а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 30 червня 2021 року про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _________________ ___________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4