Справа № 355/1307/19
Номер провадження: 1-кп/365/13/21
В И Р О К

іменем України

10 серпня 2021 року смт Згурівка Київської області

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретар
судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження № 0000335 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, працездатного, непрацюючого, одруженого, раніше судимого вироками Баришівського районного суду Київської області від 12 лютого 2014 року за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2015 року за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 850,00 грн, Баришівського районного суду Київської області від 04 вересня 2015 року за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі та штрафів у розмірі 1700,00 грн та 850,00 грн, ухвалено цей вирок та вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2015 року виконувати окремо, від 08 лютого 2016 року за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі та штрафу в розмірі 850,00 грн, який виконувати самостійно, ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13 квітня 2016 року вирок від 08 лютого 2016 року приведено у відповідність до вимог закону, тобто вважати ОСОБА_3 засудженим за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі та штрафу в розмірі 850,00 грн. Вирок від 29 січня 2015 року виконувати самостійно. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 08 лютого 2016 року по 13 квітня 2016 року включно, в решті вирок суду залишено без змін,

ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2017 року звільненого умовно-достроково на невідбуту частину покарання на 1 рік 7 місяців 15 днів, звільненого з місць позбавлення волі 19 грудня 2017 року,

за ч. 1 ст. 187 КК України,
за участі прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 2 вересня 2019 року приблизно о 19 годині 00 хвилин на території навчального комплексу по вулиці Центральна, буд. 66 в смт Баришівка Київської області, де разом із ОСОБА_8 розпивав спиртні напої, усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, дістав зі своєї сумки ножа та, погрожуючи ним, наказав ОСОБА_8 віддати її мобільний телефон. Після чого схопив потерпілу рукою за ліву ногу та, утримуючи її за ногу, лезом ножа заподіяв їй поріз над коліном лівої ноги, що остання сприйняла як реальну загрозу для життя і здоров`я, дістала із кишені спідниці свій мобільний телефон «NOKIA-206» та віддала ОСОБА_3 .

Заволодівши у такий спосіб майном ОСОБА_8 , обвинувачений отримав можливість розпоряджатися ним на власний розсуд та зник з місця вчинення злочину.

Згідно з висновком судово-медичного експерта у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден стегна та гомілки, синець лівої кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Садна на нижній кінцівці могли утворитися від дії леза ножа.

Відповідно до висновку експерта ринкова вартість мобільного телефона «NOKIA-206», за умови його технічно справного стану та придатності для використання за призначенням, станом на 02.09.2019 могла становити 390,00 грн.

Заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень потерпілій перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з подоланням супротиву ОСОБА_8 та заволодінні її майном.

Злочин вчинено із прямим раптово виниклим умислом на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої, яка зазнала нападу. Мотив корисливий.
Відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 1 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, визнав повністю та показав, що 2 вересня 2019 року приблизно о 19 годині 00 хвилин на території навчального комплексу по вулиці Центральна, буд. 66 в смт Баришівка Київської області він разом із потерпілою ОСОБА_8 розпивав спиртні напої та перебував у стані алкогольного сп`яніння. Після чого сказав потерпілій, щоб вона віддала йому свій телефон. Оскільки остання не виконала його вимоги, він дістав кухонного ножа, якого мав при собі, та лезом ножа провів по нозі. Потерпіла кинула йому свій мобільний телефон «NOKIA» й побігла. Ніж у нього вилучили працівники поліції. Після того як до нього прийшли працівників поліції він відніс телефон потерпілій. Ніж у нього вилучили. В порядку відшкодування моральної шкоди потерпілій сплатив 3000,00 грн, у чому йому допомогла мати. Напередодні останнього судового засідання він зустрічався із потерпілою, яка відмовилась надати йому розписку про отримання коштів та обіцяла прибути до суду. Він офіційно не працює. Має двох дітей, одна з яких з інвалідністю, та сплачує на них аліменти.

Дійсно натепер у провадженні двох інших судів знаходяться кримінальні провадження щодо нього за обвинуваченням за ст. 185 КК України. Вважає себе таким, що не має судимості. В скоєному щиро розкаюється, жалкує з приводу вчиненого, просить суворо його не карати.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Відповідно до ст. 17 КПК України та висновків ЄСПЛ, зокрема у справі «Коробов проти України» винуватість має бути доведена поза розумним сумнівом.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин наступні:
?показання свідка ОСОБА_9 , який підтвердив обставину про те, що 02 вересня 2019 року приблизно о 19 годині він перебував на робочому місці у пожежній частині в смт Баришівка, коли до нього підбігла потерпіла бувша співмешканка його сусіда, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння та щось кричала. Це тривало приблизно дві-три хвилини, після чого вона попрямувала в бік вокзалу. Тілесних ушкоджень на ній він не бачив, ніякої допомоги не надавав;
?показання свідка ОСОБА_10 , яка працює приватним підприємцем у магазині та підтвердила обставину про те, що напередодні того дня, коли працівники поліції приїхали до неї та розпитували про потерпілу ОСОБА_8 , остання після обіду заходила в магазин та придбала в неї цигарки та алкогольний напій ємністю 0,250 л чи 0,5 л. На вигляд ОСОБА_8 була тверезою, ОСОБА_3 на той час не бачила. Працівники поліції повідомили їй, що ОСОБА_3 забрав у ОСОБА_8 телефон;
?протокол огляду місця події від 03 вересня 2019 року, згідно з яким було оглянуто територію Баришівського міжрегіонального трудового навчання по вулиці Центральна в смт Баришівка Київської області, де відбулася подія (т.2 а.с.55-59);
?протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння, відповідно до якого у ОСОБА_3 02 вересня 2019 року було встановлено стан алкогольного сп`яніння 2,08 проміле (т.2 а.с.42, 43);
?протокол та DVD-диск із відеозаписом проведення слідчого експеримента за участю потерпілої ОСОБА_8 , в ході якого було відтворено події 02 вересня 2019 року. При цьому потерпіла повідомила, що 02 вересня 2019 року приблизно о 17 годині 00 хвилин вона погодилася на пропозицію ОСОБА_3 разом розпити спиртні напої (горілку), тому прийшла на територію НВК, де вони, сидячи на розрізаній деревині, розпивали спиртне. Коли вона зібралася додому, ОСОБА_3 схопив її за ліву ногу та зажадав, щоб вона віддала йому свій телефон. Дістав зі своєї сумки ножа, лезом якого спричинив їй поріз над коліном. Побоюючись за своє життя та здоров`я, сприйнявши погрози ОСОБА_3 як реальні, вона дістала з кишені свій мобільний телефон «NOKIA» та кинула у його бік (т.2 а.с.71-75);
?протокол та DVD-диск із відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 , в результаті якого було відтворено події 02 вересня 2019 року та ОСОБА_3 підтвердив обставини вчинення злочину (т.2 а.с.113-119);
?протокол огляду предметів, відповідно до якого було оглянуто мобільний телефон марки «NOKIA-206», якого потерпіла розпізнала як свій за зовнішніми та індивідуальними ознаками, серветку білого кольору, предмет, схожий на ніж, з руків`ям з матеріалу, схожого на деревину, якого потерпіла розпізнала як такий, що ОСОБА_3 погрожував ним та спричинив їй тілесні ушкодження, предмет, схожий на ніж, з металевим руків`ям, з клинком з металу сірого кольору та загострений та мобільний телефон марки «SAMSUNG» (т.2 а.с.66-70);
?постанови про зберігання відеозаписів при матеріалах провадження (т.2 а.с.76, 120);
?постанова про визнання предмета речовим доказом та приєднання до матеріалів провадження, відповідно до якої приєднано до матеріалів цього кримінального провадження плечову сумку, виготовлену з матеріалу чорного кольору; мобільний телефон ОСОБА_3 марки «SAMSUNG», що містився у плечовій сумці; мобільний телефон потерпілої ОСОБА_8 марки «NOKIA-206», що містився у кишені штанів підозрюваного; серветку із плямами темно-бурого кольору, що містилася у рюкзаку підозрюваного; два предмети, схожі на ножі, що містились у рюкзаку підозрюваного; картку мобільного оператора ПрАТ «Київстар» із номером мобільного телефону потерпілої, що містилася у плечовій сумці підозрюваного (т.2 а.с.52);
?висновок експерта від 21 жовтня 2019 року № 13-1/1875, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефона марки «NOKIA», модель 206, станом на 02 вересня 2019 року могла становити 390,00 грн (т.2 а.с.202-204);
?протоколи отримання біологічних зразків у обвинуваченого та потерпілої, а саме букальний епітелій (т.2 а.с.110-111);
?висновок експерта від 21 листопада 2019 року № 10-1639, відповідно до якого встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) зразка букального епітелію ОСОБА_3 на поверхні корпусу мобільного телефону «NOKIA», на серветці та такі ознаки встановлені на клинку предмета, схожого на ніж з руків`ям із матеріалу, схожого на деревину, які збігаються з генетичними ознаками букального епітелію ОСОБА_3 . Також встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) зразка букального епітелію ОСОБА_8 на поверхні корпусу мобільного телефону «NOKIA» та на серветці (т.2 а.с.141-163);
?довідка КНП «Баришівська центральна районна лікарня», відповідно до якої ОСОБА_8 02 вересня 2019 року о 22 годині 15 хвилин зверталася на приймальне відділення з подряпиною шкіри лівого стегна, подряпинами лівої гомілки та гематомою лівої кисті, в стані алкогольного сп`яніння (т.2 а.с.39);
?висновок експерта від 02 жовтня 2019 року № 49/Д, відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден лівого стегна та гомілки, синець лівої кисті, які утворилися від дії тупого твердого предмета та відносяться до категорії легких. Садна на нижній кінцівці могли утворитися від дії леза ножа, яке не мало ріжучі властивості, або було не загострене. Виявлені ушкодження у потерпілої могли утворитися за обставин, на які вказала потерпіла та обвинувачений під час проведення слідчого експерименту. Виявлені тілесні ушкодження не могли утворитися при однократному падінні з положення стоячи (т.2 а.с.172-173);
?зберігаючі квитанції Баришівського відділення поліції на плечову сумку, виготовлену з матеріалу чорного кольору, мобільний телефон марки «SAMSUNG», мобільний телефон марки «NOKIA-206», серветку із плямами темно-бурого кольору, два предмети, схожі на ножі, та картку мобільного оператора ПрАТ «Київстар» із номером мобільного телефону потерпілої; СП № НОМЕР_1 , в якому знаходиться В.Е. № 10-1639 «Зразок букального епітелію підозрюваного ОСОБА_3 », СП № НОМЕР_2 , в якому знаходиться В.Е. № 10-1639 «Зразок букального епітелію ОСОБА_8 », СП № НОМЕР_3 , в якому знаходиться В.Е. № 10-1639 моб.тел. «NOKIA», СП № НОМЕР_4 , в якому знаходиться В.Е. № 10-1639 «Серветка» та СП № НОМЕР_5 , в якому знаходиться В.Е. № 10-1639 «Два предмети, схожі на ножі» (т.2 а.с.53, 54).

Зазначені докази узгоджуються між собою, ретельно перевірені та проаналізовані судом в сукупності, відтак суд визнає їх допустимими доказами.
Відомості про цей злочин внесені до ЄРДР (т.2 а.с.34).
Слідчі експерименти проведені відповідно до вимог ст. 240 КПК України.

Всі експертизи у кримінальному провадженні були призначені з дотриманням вимог чинного законодавства.

ОСОБА_3 був затриманий за підозрою у вчиненні злочину 02 вересня 2019 року. Ухвалою слідчого судді Баришівського районного суду від 04 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного та застосовано щодо останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 21 години 00 хвилин 31 жовтня 2019 року.

На підставі ухвали Згурівського районного суду від 19 листопада 2020 року ОСОБА_3 був затриманий 14 грудня 2020 року (один день).

Зберігаючи об`єктивність та неупередженість, суд створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Змагальність сторін у цьому кримінальному провадженні забезпечується стороною обвинувачення та захисту. Державне обвинувачення підтримується у суді прокурором, а захист обвинуваченого здійснює захисник на підставі доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області.
З урахуванням тривалості судового розгляду кримінального провадження, забезпечення сторонам свободи в поданні своїх доказів і доведенні їх переконливості, дотримання принципів змагальності сторін, вбачається, що можливість здобуття інших доказів вичерпано.
Суд визнає висновки експертів достатньо переконливими, об`єктивними та обґрунтованими, які проведені у встановленому порядку та взаємозв`язані з іншими матеріалами кримінального провадження.
Письмові докази, які покладаються в основу вироку, були зібрані в ході досудового розслідування шляхом проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій у спосіб, який ґрунтується на вимогах процесуального закону, та були відкриті стороні захисту у порядку, визначеному КПК України.

У захисній промові захисник просить при призначенні покарання обвинуваченому врахувати його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, те, що він повернув потерпілій телефон та відшкодував завдану шкоду, має родину та двох малолітніх дітей, відтак сталий спосіб життя та міцні соціальні стосунки. Враховуючи ці обставини та те, що судимості погашені, просить застосувати ст. 75 КК України.

Суд належним чином перевірив доводи захисника. Її твердження про те, що обвинувачений відшкодував завдану шкоду не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Крім того, відповідно до ст. 89 КПК України вбачається, що судимості не погашені.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому з`ясуванні всіх обставин кримінального провадження у межах висунутого обвинувачення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов висновку, що в ході судового розгляду поза розумним сумнівом доведено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, а саме, у тому, що він своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Відповідно до ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, ті, що він щиро кається у вчиненому та активно спряв розкриттю злочину.

Суд не визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, добровільне усунення заподіяної шкоди, оскільки останній не надав доказів щодо передачі грошових коштів потерпілій та повернув викрадене майно лише завдяки діям співробітників поліції.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, ті, що злочин вчинено особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та має місце рецидив злочинів.
Згідно зі ст. 34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.
Суд виключає з обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, які зазначені у обвинувальному акті, повторність, оскільки згідно з ч. 1 ст. 32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання є вчинення злочину повторно та рецидив злочинів. Оскільки будь-які спеціальні застереження щодо визначення повторності та рецидиву злочинів у цій статті відсутні, при встановленні змісту даної обставини як такої, що обтяжує покарання, необхідно керуватися статтями 32 та 34 КК України.
При призначенні покарання суд враховує вимоги статей 50 та 65 КК України та керується постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких суд має урахувати ступінь тяжкості, обставини злочину, його наслідки і дані про особу.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, суд виходить із класифікації злочину відповідно до ст. 12 КК України, який є тяжким злочином, також із його особливостей й обставин вчинення, визнаних судом доведеними (одноепізодний закінчений злочин, вчинений одноособово).

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження і встановлено під час судового розгляду, обвинувачений визнав свою вину у вчиненому, не змінював такої своєї позиції і в повному обсязі надав показання суду щодо обставин вчинення злочину. Проте ухилявся від явки до суду, внаслідок чого щодо нього неодноразово застосовувались приводи.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта від 18 вересня 2019 року № 359 встановлено, що ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Ознак психічного захворювання у нього не виявлено. В даний час він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Страждає на психічні поведінкові розлади внаслідок вживання психоактивних речовин (алкоголю, канабісу, опіоїдних анальгетиків). Він потребує лікування від алкогольної та наркотичної залежності, протипоказань для чого у нього не виявлено. ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та в іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував (т.2 а.с.183-185).
Дослідивши дані про особу, суд з`ясував, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, має не зняті та непогашені судимості за корисливі злочини, протягом року тричі притягувався до адміністративної відповідальності, має незадовільний стан здоров`я, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є працездатним, у трудових відносинах не перебуває, не має постійного законного джерела доходу, по місцю проживання характеризується негативно як такий, що веде аморальний спосіб життя та помічений у крадіжках майна громади, вимагає у матері харчі та гроші, має сім`ю та двох малолітніх дітей.

Судом не встановлено дані, які б позитивно характеризували обвинуваченого. Натомість після звільнення з місць позбавлення волі умовно-достроково мав можливість зробити належні висновки щодо своєї поведінки та способу життя. Проте, маючи незняті та непогашені судимості, вчинив новий злочин, який становить підвищену суспільну небезпечність та відноситься до категорії тяжких злочинів.

З`ясувавши зазначені вище обставини, беручи до уваги те, що обвинувачений вперто не бажає ставати на шлях виправлення, має стійку тенденцію та схильність до вчинення кримінальних правопорушень, підвищену суспільну небезпечність, його хибний соціальний напрямок поведінки, якою він демонструє відверте нехтування встановленими Законами України суспільними правилами поведінки, що свідчить про відсутність позитивних змін в його особистості й готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, та принцип індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про призначення для обвинуваченого необхідного і достатнього, а також і справедливого, для його виправлення та попередження нових злочинів покарання у виді позбавлення волі, оскільки він становить небезпеку для суспільства та його виправлення не вбачається можливим без ізоляції від суспільства.

Суд враховує роз`яснення, викладені у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», зокрема відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками).

При призначенні покарання суд також враховує підвищену суспільну небезпечність вчиненого обвинуваченим злочину, положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання обвинуваченому зарахувати строк його затримання з 02 вересня 2019 року до 04 вересня 2019 року та 14 грудня 2020 року, з розрахунку, що одному дню затримання відповідає один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов не заявлено.

Речові докази плечову сумку, виготовлену з матеріалу чорного кольору, мобільний телефон марки «SAMSUNG», які знаходяться на зберіганні у Баришівському відділенні поліції, повернути ОСОБА_3 , мобільний телефон марки «NOKIA-206» та картку мобільного оператора ПрАТ «Київстар» із номером мобільного телефону потерпілої, які знаходяться на зберіганні у Баришівському відділенні поліції, повернути останній, серветку із плямами темно-бурого кольору, два предмети, схожі на ножі, СП № 2696735, в якому знаходиться В.Е. № 10-1639 «Зразок букального епітелію підозрюваного ОСОБА_3 », СП № НОМЕР_2 , в якому знаходиться В.Е. № 10-1639 «Зразок букального епітелію ОСОБА_8 », СП № 0013824, в якому знаходиться В.Е. № 10-1639 моб.тел. «NOKIA», СП № НОМЕР_4 , в якому знаходиться В.Е. № 10-1639 «Серветка» та СП № НОМЕР_5 , в якому знаходиться В.Е. № 10-1639 «Два предмети, схожі на ножі», знищити як непридатні для використання.

Стягнути із обвинуваченого на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Баришівського районного суду Київській області від 05 вересня 2019 року на плечову сумку, виготовлену з матеріалу чорного кольору; мобільний телефон ОСОБА_3 марки «SAMSUNG», мобільний телефон потерпілої ОСОБА_8 марки «NOKIA-206», серветку із плямами темно-бурого кольору, два предмети, схожі на ножі, та картку мобільного оператора ПрАТ «Київстар» із номером мобільного телефону потерпілої, скасувати.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Прокурор не звертався із відповідним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_3 зарахувати строк його затримання з 02 вересня 2019 року до 04 вересня 2019 року та 14 грудня 2020 року, з розрахунку, що одному дню затримання відповідає один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази плечову сумку, виготовлену з матеріалу чорного кольору, мобільний телефон марки «SAMSUNG», які знаходяться на зберіганні у Баришівському відділенні поліції, повернути ОСОБА_3 , мобільний телефон марки «NOKIA-206» та картку мобільного оператора ПрАТ «Київстар» із номером мобільного телефону потерпілої, які знаходяться на зберіганні у Баришівському відділенні поліції, повернути ОСОБА_8 , серветку із плямами темно-бурого кольору, два предмети, схожі на ножі, СП № 2696735, в якому знаходиться В.Е. № 10-1639 «Зразок букального епітелію підозрюваного ОСОБА_3 », СП № НОМЕР_2 , в якому знаходиться В.Е. № 10-1639 «Зразок букального епітелію ОСОБА_8 », СП № 0013824, в якому знаходиться В.Е. № 10-1639 моб.тел. «NOKIA», СП № НОМЕР_4 , в якому знаходиться В.Е. № 10-1639 «Серветка» та СП № НОМЕР_5 , в якому знаходиться В.Е. № 10-1639 «Два предмети, схожі на ножі», знищити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів, у розмірі ?18075 (вісімнадцять тисяч сімдесят п`ять) грн 39 коп.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Баришівського районного суду Київській області від 05 вересня 2019 року на плечову сумку, виготовлену з матеріалу чорного кольору; мобільний телефон ОСОБА_3 марки «SAMSUNG», мобільний телефон потерпілої ОСОБА_8 марки «NOKIA-206», серветку із плямами темно-бурого кольору, два предмети, схожі на ножі, та картку мобільного оператора ПрАТ «Київстар» із номером мобільного телефону потерпілої, скасувати.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1