Cправа № 750/1199/21
Провадження № 1-м/750/3/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року Деснянский районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України,

В С Т А Н О В И В:

До Деснянського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України стосовно ОСОБА_5 , засудженого вироком Волзського районного суду м. Саратова від 11.07.2019 року до покарання у виді 6 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації (далі КК РФ), з метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України російським судом.

Заявник просить у клопотанні визначити за Кримінальним кодексом України правову кваліфікацію діяння, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнано винним вироком Волзького районного суду м. Саратова від 11.07.2019; визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_5 згідно з Кримінальним кодексом України, зазначивши про початок строку відбування покарання.
У судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явився, у клопотанні просив судовий розгляд проводити без участі представника Міністерства юстиції України. Суд за вказаних обставин та відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі представника Міністерства юстиції України.
Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації стосовно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України, визначивши кваліфікацію діяння за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України.
Захисник також просив задовольнити клопотання, визначивши кваліфікацію діяння за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, та при призначенні покарання ОСОБА_5 вважає, що слід застосувати ст. 69 КК України.
Заслухавши прокурора та захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Вироком Волзького районного суду м. Саратова від 11.07.2019, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років зі штрафом в розмірі 69 000 (шістдесят дев`ять тисяч) рублів з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишено без змін, до вступу вироку в законну силу. Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 11 липня 2019 року. Зараховано ОСОБА_5 в строк відбування покарання час тримання під вартою з часу фактичного затримання, тобто відповідно до пред`явленого обвинувачення з 04.04.2019 до 11.07.2019 включно, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, ОСОБА_5 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія №23» УФСВП Росії по Саратовській області, початок строку відбування покарання 11.07.2019, кінець строку 03.04.2025.
08.07.2020 засуджений ОСОБА_5 подав заяву, в якій просив направити його для подальшого відбування покарання за вироком Волзького районного суду м. Саратова від 11.07.2019 в Україну, громадянином якої він є.
Згідно листа Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_5 було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи, що дотримані умови передачі, визначені ст. 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 р. (далі Конвенція), ОСОБА_5 є громадянином України; вирок суду Російської Федерації, яким він засуджений, набрав чинності та є остаточним рішенням; строк покарання, який має відбувати засуджений, становить більше шести місяців; засуджений згоден на передачу в Україну для подальшого відбування покарання; дія, на підставі якої було винесено вирок у Російській Федерації, є кримінальним правопорушенням згідно із законодавством України та була б кримінальним правопорушенням у разі вчинення на її території; а також те, що і держава винесення вироку Російська Федерація, і держава виконання вироку Україна, згодні на передачу засудженої особи; суд дійшов висновку про приведення вироку у відповідність із законодавством України.
Відповідно до ч. 3 ст. 610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ, як замах на незаконний збут наркотичних засобів в особливо великому розмірі, вчинені за попередньою змовою групою осіб. Так, ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що приблизно 30.03.2019 він, реалізуючи єдиний з іншою особою злочинний умисел, направлений на вчинення незаконного збуту наркотичних засобів, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від іншої особи наркотичний засіб героїн (діацетилморфін), ацетилкодеїн, 6-моноацетилморфін, масою не менше 236,3 г., які незаконно зберігав за зазначеною адресою, де 04.04.2019 о 21 год. 25 хв. ОСОБА_5 було затримано працівниками поліції та вилучено зазначений наркотичний засіб.

Диспозицією ч. 1 ст. 307 КК України передбачена відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» встановлено, що злочини, передбачені статтями 307, 309 або 311 КК, визнаються закінченими з моменту вчинення однієї із зазначених у диспозиціях цих статей альтернативних дій. У випадках, коли винна особа вчинила одну або декілька зазначених дій, але не встигла вчинити іншу дію із тих, які охоплювались її умислом, скоєне слід розглядати як закінчений злочин за виконаними діями, а незавершена дія окремої кваліфікації як готування до злочину або як замах на злочин не потребує.

Отже враховуючи диспозицію ч. 1 ст. 307 КК України та роз`яснення вказаної вище Постанови Пленуму Верховного суду України, факт незаконного зберігання з метою збуту наркотичних засобів є закінченим складом кримінального правопорушення. Тому суд не може погодитися з позицією прокурора та захисника щодо необхідності кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 КК України, як закінчений замах на вчинення злочину.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» героїн (діацетилморфін) і 6-моноацетилморфін відносяться до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» № 188 від 01.08.2000, героїн, вагою 10,0 г та більше, 6-моноацетилморфін, вагою 1 г та більше, та кодеїн (основа та солі), вагою 50,0 г та більше, є особливо великим розміром.

Таким чином, зважаючи, що ОСОБА_5 скоїв незаконне зберігання з метою збуту наркотичних засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби в особливо великих розмірах, тому суд приходить до висновку, що відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчинені яких ОСОБА_5 визнаний винуватим вироком Волзького районного суду м. Саратова від 11.07.2019, передбачена ч. 3 ст. 307 КК України.

Вироком Волзького районного суду м. Саратова від 11.07.2019 призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна, а санкцією ч. 3 ст. 307 КК України передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, тому суд визначаючи покарання керується положеннями п. 2 ч. 4 ст. 610 КПК України. Даною нормою процесуального законодавства, передбачено, що при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави. Тому суд визначає, що ОСОБА_5 підлягає відбуванню покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років без конфіскації майна, так як за своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи. Зважаючи на викладене, аргументи захисника про необхідність застосування при призначенні покарання ОСОБА_5 ст. 69 КК України є юридично неспроможними, оскільки суд не призначає покарання останньому.
Додаткове покарання у виді штрафу в розмірі 69000 (шістдесят дев`яти тисяч) рублів виконане, що підтверджено довідкою ФКУ «Виправна колонія №23» УФСВП Росії по Саратовській області від 09.07.2020 та заявою ОСОБА_5 від 08.07.2020.
Визначення судом виду кримінально-виконавчої установи, де має відбувати покарання засуджений, законодавством України не передбачено.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з 11.07.2019.
ОСОБА_5 в строк відбування покарання слід зарахувати час тримання під вартою з часу фактичного затримання, тобто з 04.04.2019 по 11.07.2019 включно, із рахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі, що відповідає ч. 5 ст. 72 КК України, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Керуючись ст.ст. 3, 9, 12 Конвенції «Про передачу засуджених осіб», ст.ст. 372, 602, 610 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Волзького районного суду м. Саратова від 11.07.2019 стосовно ОСОБА_5 задовольнити.
Вирок Волзького районного суду м. Саратова від 11.07.2019 стосовно ОСОБА_5 привести у відповідність із законодавством України.
ОСОБА_5 вважати засудженим за ч. 3 ст. 307 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 11 липня 2019 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 04.04.2019 по 11.07.2019 включно, із рахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1