Справа № 183/3732/21
№ 1-кп/183/1127/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000126 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підгаврилівка Покровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, водія автомобільного відділення взводу забезпечення зенітно ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , який проходить службу у військовому званні «солдат»,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

08 жовтня 2020 року ОСОБА_5 добровільно уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на один рік.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08 жовтня 2020 року № 661 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду водія автомобільного відділення взводу забезпечення зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01 березня 2021 року № 41 солдата ОСОБА_5 направлено у відрядження до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_2 з метою навчання на 52 доби з 03 березня 2021 року по 23 квітня 2021 року. Однак, у зв`язку з тим, що солдат ОСОБА_5 не пройшов кваліфікаційний іспит у військовій частині НОМЕР_2 , останнього за усним наказом командира військової частини НОМЕР_2 перенаправлено до військової частини НОМЕР_3 з метою навчання за іншим фахом.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 12 березня 2021 року № 49 солдата ОСОБА_5 , який проходив фахову підготовку та був відрахований з навчання за недисциплінованість, з 12 березня 2021 року виключено із списків прикомандированих до військової частини і направлено до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17 березня 2021 року № 52 солдата ОСОБА_5 , який перебував у відрядженні та був відрахований з навчального центру, вважається таким, що не повернувся з навчального закладу до військової частини НОМЕР_1 .
Так, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з Законом України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію», з 20 січня 2015 року в Україні діє особливий період. Таким чином, солдат ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення в умовах особливого періоду.
15 березня 2021 року солдат ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу, без поважних причин у військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.
19 травня 2021 року солдат ОСОБА_5 самостійно прибув до Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону, яка розташована за адресою: м.Дніпро, вул. Феодосіївська, 2, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.
Таким чином, 15 березня 2021 року солдат ОСОБА_5 умисно, не з`явився вчасно на службу, без поважних причин у військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, крім воєнного стану та незаконно перебував за її межами, ухилившись від військової служби до 19 травня 2021 року.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 28.05.2021 року між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , яку просив затвердити судом та призначити узгоджене між прокурором та обвинуваченим покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням положень ст.69 КК України з призначенням іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України у виді штрафу у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 5100,00 грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 висловився про затвердження угоди і призначення йому узгодженого покарання. При цьому останній вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, та повністю визнав обставини, зазначені прокурором в обвинувальному акті. А також зазначив, що угоду було укладено добровільно. Щиро розкаюється у вчиненому, шкодує, що вчинив злочин.
Захисник ОСОБА_4 не заперечував проти затвердження судом угоди про визнання винуватості, і призначення узгодженого сторонами покарання.
В обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та невиконання угоди, відповідно до ст. ст. 473, 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам КПК України та закону.
Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії підлягають правовій кваліфікації за ч. 4 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
Тому, з урахуванням вищевикладеного, при призначенні покарання суд враховує, що кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 є тяжким злочином, однак обвинувачений, раніше не судимий, безпосередньо приймав участь в зоні проведення АТО на території Донецької та Луганської областей по захисту незалежності й територіальної цілісності України, наразі проходить військову службу в лавах Збройних Сил України, за місцем служби характеризується позитивно. Крім того, обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає, щире каяття та з`явлення зі знанням, а тому суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену між сторонами міру покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді штрафу буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374, 474 КПК України, суд
у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 травня 2021 року між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 5100 гривень 00 копійок.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1