Справа № 459/1484/21
Провадження № 1-м/459/1/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Сімоновського районного суду м. Москви Російської Федерації від 10.09.2019 р., залишеного в силі ухвалою судової колегії по кримінальним справам Московського міського суду Російської Федерації від 28.11.2019 р., у відповідність із законодавством України, відносно засудженої:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хмельницький Хмельницької області, українки, громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, незаміжньої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в :
Клопотання Міністерства юстиції України надійшло до Червоноградського міського суду Львівської області 18.05.2021 року. Клопотання мотивоване тим, що 24.03.2021 року наказом Міністерства юстиції України № 1075/5 прийнято рішення про прийняття в Україну на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 09.12.2020 року № 06-140856/20 громадянки України ОСОБА_4 , засудженої вироком Сімоновського районного суду м. Москви Російської Федерації від 10.09.2019 р., залишеного в силі ухвалою судової колегії по кримінальним справам Московського міського суду Російської Федерації від 28.11.2019 р., до покарання у вигляді 11 років позбавлення волі, за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації.
16.06.2021 р. внаслідок повторного автоматизованого розподілу справи № 459/1484/21 головуючим суддею у даній судовій справі визначено суддю ОСОБА_1

17.06.2021 р. ухвалою суду призначено клопотання до судового розгляду на 13.07.2021 року о 10:30 год. в приміщенні Червоноградського міського суду Львівської області.

В судове засідання представник Міністерства юстиції України не прибула, попередньо зазначивши у клопотанні про його розгляд без її участі.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання.

Розглянувши клопотання, заслухавши висновки прокурора та дослідивши долучені до клопотання матеріали, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про підставність такого, виходячи з наступного.

Вироком Сімоновського районного суду м. Москви Російської Федерації від 10.09.2019 р., залишеного в силі ухвалою судової колегії по кримінальним справам Московського міського суду Російської Федерації від 28.11.2019 р., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено до покарання у вигляді 11 років позбавлення волі, за вчинення злочину, передбачених ч.3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації (замах на незаконний збут наркотичних засобів вчинений у великому розмірі).
Вирок набрав законної сили 28.11.2019 р..

ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія № 1 УФСВП Росії по Володимирській області, кінець відбуття строку покарання 27.01.2030 р..

Відповідно до копії довідки відділу реєстрації Червоноградської міської ради №3456 від 24.02.2021 р., ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вказано у клопотанні, наказом Міністерства юстиції України № 1075/5 від 24.03.2021 року на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації № 06-140856/20 від 09.12.2020 року, прийнято рішення про прийняття засудженої вироком суду Російської Федерації громадянки України ОСОБА_4 в Україну.

Відповідно до заяви ОСОБА_4 , остання подала клопотання про переведення її в Україну для подальшого відбування покарання

Згідно ч. 1 ст.602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.3 ст. 603 КПК України, при розгляді клопотання суд не перевіряє фактичні обставини справи, встановлені вироком іноземної держави та не вирішує питання про винуватість особи.

Статтею 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та ст.606КПК України визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: 1) якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; 2) якщо рішення є остаточним (вирок набрав законної сили); 3) якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж якнайменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; 4) якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; 5) якщо дія або бездіяльність, на підставі якої було винесено вирок, є кримінальним злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або була б кримінальним злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; 6) якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; 7) якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженої особи. Пунктом b ч.1 ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Статтею 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; і не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.

Згідно ч.3 ст.610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Так, дії ОСОБА_4 вироком Сімоновського районного суду м. Москви Російської Федерації від 10.09.2019 р. кваліфіковано за ч.3 ст.30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації (замах на незаконний збут наркотичних засобів вчинений у великому розмірі, при цьому злочин не було доведено до кінця з незалежних від неї обставин).

За аналогічні дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 307 КК України - закінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів вчинений у великих розмірах.

Замах на злочин слід кваліфікувати за ч.2 ст.15 КК України, оскільки у відповідності до викладених у вироку обставин, ОСОБА_4 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

За КК України дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.15, ч.2 ст.307 КК України - закінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів вчинений у великих розмірах.

Відповідно до ч.4 ст.610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; 2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

За вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст.307 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна.

У той же час, відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України, за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Згідно довідки ФКУ «Виправна колонія № 1 УФСВП Росії по Володимирській області від 03.08.2020 р., ОСОБА_4 станом на 03.08.2020 р. відбула покарання 1 (один) рік 6 (шість) місяців 5 (п`ять) днів, залишок невідбутого строку покарання становить 9 (дев`ять) років 5 (п`ять) місяці 24 (двадцять чотири) дні. Початком строку відбування покарання за вироком іноземної держави, є 10 вересня 2019 року. До строку відбування покарання, зараховано час утримання ОСОБА_4 під вартою з 28.01.2019 року по 09.09.2019 року, тобто день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Згідно із ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Крім цього, інкримінований у вину ОСОБА_4 вироком Сімоновського районного суду м. Москви Російської Федерації від 10.09.2019 р., залишеного в силі ухвалою судової колегії по кримінальним справам Московського міського суду Російської Федерації від 28.11.2019 р., злочин, передбачений ч.3 ст. 30, п. «г» ч.4 ст. 228.1 КК Російської Федерації,не передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, у той час, коли ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України у своїй санкції містить таке додаткове покарання, окрім цього санкція цієї статті передбачає максимальне покарання, із застосуванням ч.3 ст. 68 КК України, у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців, в той час коли засудженій призначене покарання у виді 11 років позбавлення волі.

Приводячи у відповідність із законодавством України вирок Сімоновського районного суду м. Москви Російської Федерації від 10.09.2019 р., залишеного в силі ухвалою судової колегії по кримінальним справам Московського міського суду Російської Федерації від 28.11.2019 р., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід вважати засудженою за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ч. 3 ст. 68 КК України, до позбавлення волі строком на 6 (шість) років 6 (шість) місяців, без конфіскації належного їй майна.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк її попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення воліза період з 28.01.2019 року по 09.09.2019 р. включно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 за даним вироком, слід рахувати з 28.01.2019 року.

Визначення судом виду кримінально-виконавчої установи, в якій належить відбувати покарання засудженому, чинним законодавством України не передбачено.

Керуючись ст.ст. 603, 609-610, 614 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Клопотання Міністерства юстиції України задоволити.
Привести вирок Сімоновського районного суду м. Москви Російської Федерації від 10.09.2019 р., залишеного в силі ухвалою судової колегії по кримінальним справам Московського міського суду Російської Федерації від 28.11.2019 р., відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої до покарання у вигляді 11 років позбавлення воліза вчинення злочину, передбачених ч.3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації (замах на незаконний збут наркотичних засобів вчинений у великому розмірі), у відповідність із законодавством України.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,засудженою за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ч. 3 ст. 68 КК України, до позбавлення волі строком на 6 (шість) років 6 (шість) місяців, без конфіскації належного йому майна.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк її попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення воліза період з 28.01.2019 року по 09.09.2019 р. включно.

Строк відбуття покарання засудженої ОСОБА_4 обчислювати з моменту взяття її під варту, тобто з 28.01.2019 р..

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1