СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/532/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засіданні ОСОБА_2 ,
номер кримінального провадження 0002051, внесеного 26 квітня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, без визначеного місця проживання та реєстрації, який офіційно не працює, з середньою освітою, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, пільг не має, раніше судимий: вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2018 року за ч. 3 ст. 187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності, вироком Київського апеляційного суду від 27 травня 2020 року зазначений вирок скасовано в частині призначеного покарання та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження
встановив:
ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, розробив з цією метою злочинний план, згідно якого представляючись іншою особою, в ході телефонної розмови, повідомляючи про завідомо недостовірні відомості щодо затримання правоохоронними органами члена сім`ї потерпілого, після вчинення вказаних дій мав намір шахрайським шляхом заволодіти грошовими коштами потерпілої.

25 квітня 2020 року, близько 11 год. 55 хв. ОСОБА_3 , реалізуючи умисел, направлений на шахрайське заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб, будучи ув`язненим та перебуваючі в державній установі «Київський слідчий ізолятор», що розташована по вул. Дегтярівська, 13 в м. Києві, використовуючи мобільний телефон з абонентським номером мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 здійснив телефонний дзвінок потерпілій ОСОБА_5 на її абонентський номер НОМЕР_2 . В ході телефонної розмови з ОСОБА_5 , ОСОБА_3 змінивши свій голос, представився рідним братом потерпілої, та повідомивши останній завідомо неправдиві відомості щодо затримання її брата правоохоронними органами за нібито вчинення ним злочину пов`язаного з умисним нанесенням тілесних ушкоджень, попросив у неї фінансової допомоги для урегулювання даного факту.

Цього ж дня, близько 12 год. 10 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , будучи введеною в оману ОСОБА_3 , передала невстановленій досудовим розслідуванням особі грошові кошти в сумі 5000 грн. для урегулювання ситуації щодо затримання її брата, які були передані ОСОБА_3 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема, він пояснив, що 25 квітня 2020 року близько 11 год. 55 хв., будучи ув`язненим та перебуваючи в державній установі «Київський слідчий ізолятор», що розташована по вул. Дегтярівська, 13 в м. Києві, використовуючи мобільний телефон з абонентським номером мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 здійснив телефонний дзвінок раніше незнайомій йому ОСОБА_5 шляхом випадкового набору цифр абонентського номеру та, представишсь братом останньої повідомив, що він перебуває у поліції та для того щоб його звільнили потрібно 5000 грн. Після цього ОСОБА_5 погодилась та передала йому зазначену суму через таксиста, який в свою чергу перерахував цю суму на його мобільний телефон.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб доведена повністю. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не має постійного місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, працездатний, офіційно не працює, не одружений, має середню освіту, пільг не має, має на утриманні малолітню дитину.
Крім того, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_3 , будучи судимим за вчинення умисного злочину проти власності, на шлях виправлення не став, вчинивши аналогічний злочин, що на думку суду, свідчить про його стійку антисоціальну поведінку.

З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами можливо тільки в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства і тому обирає покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив дане кримінальне правопорушення до постановлення вироку Київським апеляційним судом від 27.05.2020 року, остаточне покарання слід призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає за можливе зарахувати покарання відбуте повністю за поперднім вироком.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Київського апеляційного суду від 27.05.2020 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 9 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності.

Зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 , починаючи з 08 травня 2018 до набуття вироком законної сили, виходячи з того, що відповідно до ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з дня набуття вироком законної сили.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1