УХВАЛА
Іменем України

03 червня 2021 року
м. Київ
справа № 308/11754/19
провадження № 51-1467впс20

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянула подання голови Закарпатського апеляційного суду про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 187 Кримінального кодексу України (далі КК України), із Закарпатського апеляційного суду до іншого суду апеляційної інстанції і
встановила:
До Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) надійшло подання Закарпатського апеляційного суду про направлення згаданого провадження до іншого суду апеляційної інстанції.

Подання мотивовано тим, що неможливо утворити склад суду для апеляційного розгляду.

Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду подання, проте вони в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду питання. Клопотань про відкладення розгляду подання не надходило. До Суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , в якому вона просить задовольнити подання голови Закарпатського апеляційного суду про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 із Закарпатського апеляційного суду до Львівського апеляційного суду.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, дослідила матеріали подання, перевірила доводи, наведені у ньому та у поданому адвокатом ОСОБА_5 клопотанні, та дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 31 КПК кримінальне провадження в апеляційному порядку здійснюється колегіально судом у складі не менше трьох суддів.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду.

Положеннями ч. 3 ст. 34 КПК передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Як убачається з подання та долучених матеріалів справи, до Закарпатського апеляційного суду надійшло кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 187 КК України, з апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисників адвокатів ОСОБА_6 та

ОСОБА_5 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 грудня 2020 року.

Згідно з протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями Закарпатського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року визначення колегії суддів для розгляду вказаного провадження не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Згідно із інформацією, розміщеною на офіційному сайті «Судова влада України», у Закарпатському апеляційному суді працює дванадцять суддів: троє у судовій палаті з розгляду кримінальних проваджень, дев`ятеро у судовій палаті з розгляду цивільних справ.

Однак судді судової палати з розгляду кримінальних проваджень ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вже брали участь у цьому ж провадженні під час досудового розслідування, а тому не можуть приймати учать у розгляді цього провадження, відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 КПК України.
Згідно з протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями Закарпатського апеляційного суду 04 березня 2021 року вбачається, що призначення не відбулося через відсутність потрібної кількості суддів для розподілу справи, оскільки у судовій палаті з розгляду кримінальних справ Закарпатського апеляційного суду лише один суддя ( ОСОБА_9 ) може брати участь у перегляді вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 грудня 2020 року.
У ч. 2 ст. 18 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» зазначено, що у випадках, визначених законом, а також за рішенням зборів суддів відповідного суду може запроваджуватися спеціалізація суддів з розгляду конкретних категорій справ.

Впровадження спеціалізації є правом суду, а не обов`язком, а тому з врахуванням загальної чисельності працюючих суддів Закарпатського апеляційного суду дванадцять осіб, викладені у поданні обставини не свідчать про відсутність об`єктивної можливості виконати вимоги ч. 4 ст. 31 КПК України.

Таким чином, з подання апеляційного суду не вбачається, що у цьому апеляційному суді вичерпані усі можливості для формування складу колегії для розгляду апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисників адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 грудня 2020 року та не обґрунтовано неможливість вирішення зазначеного питання з використанням усіх засобів з організації діяльності та роботи суду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення подання Закарпатського апеляційного суду та направлення вказаних матеріалів на розгляд до іншого суду апеляційної інстанції.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 34 КПК України, колегія суддів

постановила:
Подання Закарпатського апеляційного суду про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 187 КК України, із Закарпатського апеляційного суду до іншого суду апеляційної інстанції, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3