Провадження № 1-кп/243/343/2021
В И Р О К
Іменем України
04 березня 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000757 від 21.11.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Шахтарськ Донецької області, громадянки України, раніше не судимої, не одруженої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає АДРЕСА_2 , (паспорт № НОМЕР_1 , орган видачі 1455, дата видачі 16.02.2016 )
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20 листопада 2020 року о 13 год. 27 хв. ОСОБА_6 зайшла до приміщення аптеки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , де працює її знайома потерпіла ОСОБА_5 . Під час спілкування у ОСОБА_6 , виник умисел, спрямований на заволодіння майном потерпілої у виді мобільного телефону шляхом зловживання довірою.

В цей же час вона попросила у ОСОБА_5 мобільний телефон марки Мі 8 LiteAuroraBlue 4 GbRAM 64 GbROM, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , вартістю 3643 грн. 40 коп., посилаючись на необхідність подзвонити та остання погодилась і передала обвинуваченій належний її мобільний телефон, помилково вважаючи, що та їй поверне його. Проте ОСОБА_6 заволоділа мобільним телефоном шляхом зловживання довірою та з місця скоєння кримінального правопорушення втекла, розпорядилась отриманим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3643 грн. 40 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 190 КК України, визнала повністюта пояснила, що дійсно 20.11.2020 р. о 13.27 зайшла до приміщення аптеки, де працює її знайома ОСОБА_5 , під час розмови попросила у неї мобільний телефон, який потім не повернула і розпорядилася ним на власний розсуд. Щиро покаялася, просила суворо не карати.

Не зважаючи на таку позицію обвинуваченої ОСОБА_6 , її вина в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, в судовому засідання потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що вона працює в аптеці «Експресс» на вул. Центральна,44 м. Слов`янська та у неї є знайома ОСОБА_6 , з якою вони разом навчаються. 20.11.2020 о 13.27 коли вона була на роботі до аптеки зайшла ОСОБА_6 та під час розмови попросила передати їй телефон щоб зателефонувати. Коли вона передала свій телефонмарки Мі 8 LiteAuroraBlue, остання втекла, телефон до теперішнього часу її не повернула. Просила визначити покарання на розсуд суду.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 24.11.2020 року дізнавачем оглянуто приміщення аптеки «Експресс» в м. Слов`янську по вул. Центральна,44, під час огляду встановлено, що у приміщенні аптеки встановлена система відеоспостереження. Вказаний протокол підтверджує показання потерпілої про час, обставини та місце вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 24.11.2020 р., дізнавачем оглянуто ДВД-диск з відеозаписом приміщення аптеки «Експресс» по АДРЕСА_3 , на якому зафіксовано, що 20.11.2020 р. о 13:27 за касою знаходиться ОСОБА_5 , до неї підходить особа жіночої статі (особу встановлено як ОСОБА_6 ) В цей час ОСОБА_5 передає ОСОБА_6 мобільний телефон та о 13:29 ОСОБА_6 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 відволіклась на покупця, залишила приміщення аптеки, що підтверджує показання потерпілої в частині місця та способу вчинення кримінального правопорушення з боку ОСОБА_6 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.11.2020 р., потерпіла ОСОБА_5 впізнала ОСОБА_6 як особу, яка заволоділа її майном.

Згідно з висновком, складеним в результаті проведеної на підставі постанови дізнавача від 25.11.2020 року судової товарознавчої експертизи № 251 від 25.11.2020 р., встановлено, що ринкова вартість викраденого на 20.11.2020 року, з урахування товарного стану, а саме: мобільного телефонумарки Мі 8 LiteAuroraBlue 4 GbRAM 64 GbROM, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , становила 3643,40 гри. Вказаний висновок підтверджує розмір завданої потерпілій матеріальної шкоди.

Відповідно до відомостей ПТ «Ломбард Донкредит» від 26.11.2020 р., ОСОБА_6 20.11.2020 р. отримала 2425,20 грн. під заставу мобільного телефонумарки Мі 8 LiteAuroraBlue 4 GbRAM 64 GbROM, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , що підтверджує корисливий умисел обвинуваченої та спосіб розпорядження майном.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази є достовірними, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченої ОСОБА_6 повністю доведено, а вчинене обвинуваченою правильно кваліфіковано зач. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При визначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_6 у відповідності до ст. 65 КК України суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (вчинений злочин віднесений до категорії кримінальних проступків), сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь йогосуспільної небезпеки; відомості про особу обвинуваченої (раніше не судима, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, є особою молодого віку).

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 відповідно до ст.ст. 66,67 КК України, судом не встановлено.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_6 буде досягнуто при призначенні її покарання у виді громадських робіт у межах санкції ч.1 ст.190 КК України, оскільки вважає, що ОСОБА_6 вперше вчинила кримінальний проступок, самостійного заробітку та доходів не має, тому саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 на суму 3643,40 грн. матеріальної шкоди та 3000 грн. моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.11.2020 р. ОСОБА_6 незаконно заволоділа належним потерпілій мобільним телефоном вартістю 5999,00 грн., на який було встановлено захисну плівку вартістю 299 грн., робота з наклеювання захисної плівки 49 грн., тобто загальна сума 6643,40 грн. Моральна шкода полягає в тому, що вона залишилась без телефону, який використовувала для зв`язку, роботи, навчання, що ускладнило здачу нею сесії, це завдало їй незручності в побуті, не могла нормально працювати та відпочивати, моральну шкоду оцінила в 3000 грн.

На підтвердження позовних вимог потерпіла надала копію фіскального чеку від 26.05.2019 р., згідно якого ХіаоmiМі 8 Lite№ 58094 придбаний за 5999,00 грн., сплачено 299 грн. за захисну плівку та 49 грн. за роботу з наклеювання захисної плівки, квитанцію адвоката про надання правової допомоги на суму 500 грн. в частині складання позовної заяви.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається за правилами КПК та ЦПК України, тобто в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Потерпілою надано копію фіскального чеку про придбання належного їй мобільного телефонувартістю 5999,00 грн., на який було встановлено захисну плівку вартістю 299 грн., робота з наклеювання захисної плівки 49 грн., проте суд не приймає ці докази на підтвердження заподіяння потерпілій матеріальної шкоди саме в цьому розмірі. Судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що на момент заволодіння обвинуваченою мобільним телефоном потерпілої остання вже тривалий час користувалася цим телефоном. На стадії досудового розслідування по справі була проведена судова товарознавча експертиза № 251 від 25.11.2020 р., згідно якої встановлена вартість мобільного телефону потерпілої з урахуванням зношеності на дату вчинення злочину 20.11.2020 р., тобто у сумі 3643,40 грн. У суду немає підстав сумніватися у компетенції судового експерта, висновок зроблений відповідно до встановленої законодавством методики та правил проведення експертизи, цей висновок судом приймається як достовірний та який підтверджує розмір матеріальної шкоди на час вчинення злочину. Тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у розмірі 3643,40 грн.

У частині першій статті 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом та наявності її вини.

Судом встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_6 , потерпіла була позбавлена належного їй мобільного телефону, був порушений нормальний ритм її життя, втрачені звичайні соціальні зв`язки, вона вимушена була докладати додаткових зусиль для організації свого життя. З урахуванням вимог розумності ат справедливості суд вважає, що 1000 грн. відповідає моральним стражданням потерпілої. В іншій частині вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Також підлягають стягненню 500 грн. за надання правової допомоги.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт строком на 220 (двісті двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 в відшкодування матеріальної шкоди 3643,40 грн., в відшкодування моральної шкоди 1000 грн., 500 грн. витрат за надання правової допомоги. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України, не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1