ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/256/21 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 635/4835/20 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_2
(1-кс/635/145/21)
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 22.01.2021 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000425 від 06.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 22.01.2021 клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_11 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000425 від 06.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено частково.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 22.03.2021 включно.
Не погодившись із ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 22.01.2021, згідно якої ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 22.03.2021; постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувавши до нього за необхідності інший, більш м`який запобіжний захід.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що станом на день розгляду клопотання слідчого, ОСОБА_9 набув статусу обвинуваченого, а досудове розслідування у кримінальному провадженні було закінчено відповідно до приписів пункту 3 частини 2 статті 283 КПК України.
27.11.2020 Люботинським міським судом Харківської області задоволено клопотання прокурора ОСОБА_6 та повернуто прокурору обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі порушень.
Зі слів прокурора ОСОБА_6 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000425 від 06.08.2020, надійшов до прокуратури із Люботинського міського суду Харківської області 20.01.2021, однак доказів з цього приводу прокурором надано не було. Та, замість усунення недоліків, визначених в ухвалі суду, не розпочавши досудове розслідування після повернення обвинувального акту, не скасувавши висунуте його підзахисному обвинувачення, слідчий за погодженням із прокурором 21.01.2021 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.
Тобто, звернення із зазначеним клопотанням до слідчого судді відбулося після закінчення стадії досудового розслідування, а слідчий суддя не мав повноважень розглядати таке клопотання слідчого.
Крім цього, захисник вважав, що слідчий суддя продовжив строк тримання під вартою поза межами строків досудового розслідування. зазначав, що з 27.11.2020, тобто дати набрання законної сили ухвали Люботинського міського суду про повернення обвинуваченого акту у кримінальну провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000425 від 06.08.2020, відновився перебіг строку досудового розслідування.
Отже, на момент отримання слідчим суддею клопотання строки досудового розслідування завершувалися через 5 днів, тобто 26.01.2021.
Приймаючи до уваги, що ухвалою Люботинського міського суду Харківської області його підзахисному строк тримання під вартою був визначений до 25.01.2021, слідчий суддя повинен був за наявності законних підстав продовжити строк тримання під вартою його підзахисного в межах строку досудового розслідування та із врахуванням ухвали Люботинського суду, тобто на 1 день до 26.01.2021 включно. Не дивлячись на це, згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді, строк тримання підзахисного ОСОБА_9 під вартою продовжено на 60 днів, до 22.03.2021 включно.
Крім цього, захисник посилався на те, що слідчий суддя вийшов за межі поданого стороною обвинувачення клопотання та скасував можливість внесення застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних особі, що дорівнює 84 080 грн.
Що стосується ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, на які посилалася сторона обвинувачення, то прокурором не враховано, що з першого дня розслідування ОСОБА_9 не переховувався від органів досудового розслідування і не чинив незаконного впливу на потерпілих або свідків у цьому кримінальному провадженні.
Жодних документів, які додані до клопотання про продовження строків триманням під вартою, не містить жодного доказу існування таких ризиків.
Сторона захисту вважає, що сама лише наявність пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, без наявності доказів існування ризиків, визначених статтею 177 КПК України, не може бути достатньою підставою для проводження строку тримання обвинуваченого під вартою, та заявляє про відсутність процесуальних підстав для продовження застосування найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників підозрюваного ОСОБА_9 - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000425 від 06.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України.

06.08.2020 ОСОБА_9 затриманий в порядку статті 208 КПК України.

07.08.2020 ОСОБА_9 повідомлено про підозру, 25.09.2020 про зміну раніше повідомленої підозри за частиною 3 статті 185 КК України (крадіжка), тобто таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно та за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у житло.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 07.08.2020 застосовано до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 04.10.2020 включно, із визначенням суми застави у розмірі 168 160 грн, який 01.10.2020 продовжений ухвалою Люботинським міським судом Харківської області.

25.09.2020 прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_6 затверджено обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, який спрямований до Люботинського міського суду Харківської області для розгляду по суті.

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 27.11.2020 міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» продовжено на 60 днів, до 25.01.2021 включно, із визначенням суми застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 84 080 грн.

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 27.11.2020 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000425, згідно якою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, повернуто до Харківської місцевої прокуратури № 6 для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі порушень.

Після повернення обвинувального акту, який надійшов до Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області 21.01.2021, слідчим розпочато досудове розслідування, повідомлено сторони процесу в порядку статті 290 КПК України про завершення досудового розслідування, відкриття матеріалів досудового розслідування та надання до них доступу стороні захисту.
Задовольняючи клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою слідчий суддя вважав, що відносно останнього наявна обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, а також наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які дають суду достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 може здійснити дії, передбачені пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 цього Кодексу, вказані ризики існували при обранні ОСОБА_9 міри запобіжного заходу і, на думку суду, продовжують існувати на теперішній час. Зважаючи на конкретні обставини правопорушення, дані про особу ОСОБА_9 , наявність місця реєстрації та мешкання, а також родичів, на непідконтрольній території України, відсутність стійких соціальних зв`язків та законних джерел заробітку, слідчий суддя вважав, що у разі перебування підозрюваного на волі, він може переховуватися від органів досудового розслідування, негативно впливати на встановлення всіх обставин злочину шляхом тиску на потерпілу та свідків, а також вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того, слідчий суддя зазначав, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, має місце реєстрації та місце мешкання на тимчасово окупованій та не підконтрольній території Донецької області, не працює, має двох малолітніх дітей, але у зв`язку із відбуванням ним покарання за попереднім вироком та не працевлаштованістю після звільнення, діти не перебувають на його утриманні, тобто в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, що свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. При розгляді клопотання слідчого в частині визначення застави, слідчий суддя відмовив у цій частині клопотання, оскільки це питання вже вирішено судом при обранні запобіжного заходу, відповідно до умов чинного законодавства.

З висновком слідчого судді про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 погоджується й суд апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені статтею 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та відомості, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо продовження існування ризиків передбачених пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З урахуванням того, що ОСОБА_9 підозрюється у таємному викраденні чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, тобто зазначене свідчить про наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема права власності окремих громадян.

Крім цього, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_9 не одружений, не має на утриманні будь-яких осіб, офіційно не працевлаштований, а отже соціальних зв`язків та постійного джерела доходів не має.

Крім того, ОСОБА_9 зареєстрований у Донецький області, раніше засуджений вироком Апеляційного суду Донецької області від 25.05.2007 за частиною 2 статті 15, пунктами 1,4,6,12 частини 2 статті 115, пунктом 4 частини 2 статті 115, пунктом 6 частини 2 статті 115, пунктом 12 частини 2 статті 115, частиною 4 статті 187, частиною 3 статті 357, статтею 70 КК України до 14 років позбавлення волі, звільнений 18.11.2019 за відбуттям строку покарання. Після чого скоїв новий тяжкий злочин, що об`єктивно свідчить про наявність ризиків вчинення підозрюваним іншого злочину.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості, у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими слідчий та прокурор обґрунтовували в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність продовження застосування такого запобіжного заходу, як тримання ОСОБА_9 під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з обставин кримінального провадження.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження та свідчать про необґрунтованість та безпідставність вимоги апеляційної скарги про обрання більш м`якого запобіжного заходу, оскільки обрання будь-якого запобіжного заходу без встановлення ризиків є процесуально незаконним. За таких обставин колегія суддів позбавлена процесуальної можливості задовольнити вимоги апеляційної скарги, а доводи захисника ґрунтуються суто на суб`єктивних оціночних судженнях.

Доводи захисника про відсутність у слідчого судді підстав для продовження строку запобіжного заходу у зв`язку з тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчено, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки 21.01.2021 сторонам кримінального провадження відкрито матеріали досудового розслідування для ознайомлення, тобто органом досудового розслідування виконуються вимоги статті 290 КПК України і дані вимоги на момент розгляду клопотання не виконані, а у відповідності до частини 3 статті 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження, в порядку статті 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки досудове розслідування ще не закінчено (тобто обвинувальний акт не направлений до суду) в силу вимог статей 177, 184, 194, 196-199 КПК України запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження і необхідність забезпечення кримінального провадження на даний час не вичерпано.

Доводи апеляційної скарги про не визначення слідчим суддею розміру застави не свідчать про прийняття необґрунтованого рішення, оскільки слідчий суддя посилався на те, що розмір суми застави вже був визначений ухвалою про продовження строку дії запобіжного заходу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що підозрюваний не позбавлений можливості реалізувати своє право на внесення застави, яка була встановлена ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 27.11.2020, як альтернативний запобіжний захід, а саме у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 84 080 грн. Зазначена ухвала суду містить усі реквізити, необхідні для внесення застави.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді та не містять доводів, які б були підставою для скасування ухвали слідчого судді.

З огляду на викладене та встановлені судом апеляційної інстанції обставини, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 22.01.2021 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: