Справа №766/8276/17
н/п 1-кп/766/1434/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , в судовому засіданні у приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області по кримінальному провадженню, яке внесене до ЄРДР 13.04.2016 за №0001419 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16.05.2017 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 24.05.2019 року.

В ході розгляду відповідно до ч.3 ст.331 КПК України питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, прокурор заявив клопотання про необхідність продовження, мотивуючи тим, що заявлені ризики, які стали підставою для тримання під вартою, не зменшилися, а також тяжкістю кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження строку тримання під вартою зазначивши про тривалість тримання під вартою, недоведеністю ризиків та вини, просили його змінити на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України суд може визнати недоцільним продовження цього строку, тільки якщо на час розгляду цього питання, відпали зазначені у ч.3 ст.199 КПК України обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, та які перешкоджають завершенню судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд вважає, так як судове провадження триває, розгляд справи відкладається з об`єктивних причин, є необхідність в продовженні дослідження доказів по справі, в той же час, ризики, які стали підставою для взяття під варту, на даний час не зменшилися, зокрема, існують ризики того, що у випадку звільнення обвинуваченого з під варти він може переховуватися від суду, що підтверджується тим, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, до взяття під варту офіційно не працював, не має настільки міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, що з врахуванням тяжкості обвинувачення стримували би його від намірів переховатися від суду, впевнено гарантували б його належну процесуально поведінку та виключали б можливість настання зазначених ризиків.

Тривалість розгляду справи пов`язана з об`єктивними причинами та не може бути підставою для зміни запобіжного заходу.

З огляду на наведене, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає його особі, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню від суду, та не знаходить підстав для його зміни на менш суворий, та з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечення виконання ним процесуальних рішень, з урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою в межах строків визначеного законом.

Керуючись ст.ст.183, 199, 331, 369 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 19 липня 2019 року включно.
В клопотанні обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1