Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/1700/21
Провадження № 1-в/644/214/21

УХВАЛА

Іменем України

04 березня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові подання державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)» про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою засудженого:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, українця, громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , мешкав: АДРЕСА_2 , раніше судимого 4 рази: 3) 01.08.2017 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 185 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки; 4) 13.09.2018 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. ст. 185 ч. 1, 70 ч. 4, 71 ч. 1 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.06.2020 року на підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.09.2018 року з 29 травня 2018 року по 07.02.2020 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджений 12.06.2020 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.09.2018 року, більш суворим за даним вироком, призначено остаточно до відбуття 4 роки 3 місяці позбавлення волі. Вирок набрав чинності 13.07.2020 року. Початок строку 29.05.2018 року, Кінець строку 29.08.2022 року.

Адміністрація державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)» звернулася до суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання в зв`язку із хворобою.

В обґрунтування клопотання зазначила, що під час відбування покарання ОСОБА_4 характеризується посередньо. До праці ставиться посередньо. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. На виробництві установи не працевлаштований. Добровільно залучається до робіт з благоустрою колонії. Стягнень та заохочень не має. Вину у скоєному злочині визнав. Згідно висновку спеціальної лікарської консультативної комісії у засудженого ОСОБА_4 встановлено заключний діагноз: семінома лівого яєчка ТхN3М1 (метастатичне ураження лімфовузлів за очеревинного простору, тазу, пахових груп з залученням до процесу судин, лівої нирки та сечоводу, здухвино - поперекового м`яза ліворуч, крижі). 4 стадія. Клінічна група IV (четверта). Виражений больовий синдром. Ракова інтоксикація. Кахексія.

Представник державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)» та засуджений звернулись до суду із заявами про розгляд подання у їх відсутність.

Прокурор подання підтримав, просив задовольнити.

Суд, заслухавши прокурора, розглянувши заяву засудженого, дослідивши матеріали особової справи останнього та медичну документацію ОСОБА_4 приходить до наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою.
Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після постановлення вироку захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання Темнівської багатопрофільної лікарні № 100 від 01.03.2021 року, ОСОБА_4 має захворювання семінома лівого яєчка ТхN3М1 (метастатичне ураження лімфовузлів за очеревинного простору, тазу, пахових груп з залученням до процесу судин, лівої нирки та сечоводу, здухвино - поперекового м`яза ліворуч, крижі). 4 стадія. Клінічна група IV (четверта). Виражений больовий синдром. Ракова інтоксикація. Кахексія.

Згідно висновку, захворювання ОСОБА_4 входить до Переліку захворювань, передбачених наказом Міністерства юстиції та Міністерства охорони здоров`я України № 1348/5/572 від 15.08.2014 року, та наказом «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів № 1517/5/503 від 10.05.2017 року та матеріали на засудженого можуть бути подані на розгляд суду.

Таким чином, судом встановлено, засуджений ОСОБА_4 під час відбуття покарання захворів на тяжку хворобу і ця хвороба перешкоджає йому відбувати покарання, а також те, що повний курс обстеження та лікування хворий може отримати лише в закладах охорони здоров`я.

Згідно довідки ДУ «Харківська виправна колонія (№43)» станом на 04.03.2021 року ОСОБА_4 відбув 2 роки 9 місяців 5 днів, невідбутий строк 1 рік 5 місяців 25 днів.

Відповідно до ст. ст. 7, 8 КВК України, держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку. Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду. Засуджений має право на охорону здоров`я в обсязі, встановленому Основами законодавства України про охорону здоров`я, за винятком обмежень, передбачених законом.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-IV визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Нормами частини 1статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покладає на державу зобов`язання охороняти право кожної людини на життя. Обов`язками держави з реалізації права на життя, яке є найбільшим і найважливішим із соціальних та правових благ особистості, є створення належних умов для реалізації цього права.

Так, в рішенні ЄСПЛ у справі "Коновальчук проти України" від 13.10.2016 року, ЄСПЛ підтвердив системні порушення права засуджених осіб на медичну допомогу, відсутність адекватного лікування, так і про неналежні умови перевезення, що в подальшому було визнано судом порушенням з боку держави Україна.

Таким чином, суд, дослідивши висновок лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого ОСОБА_4 щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, вислухавши думку прокурора, приходить до висновку, що подання є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 2 ст. 84 КК України, ч. 1 п. 6 ст. 537 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :
Подання державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43) про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.06.2020 року, у зв`язку хворобою на підставі статті 84 КК України, на невідбуту частину покарання строком на 1 рік 5 місяців 25 днів.
На ухвалу може бути подано апеляцію до Харківського апеляційного суду черезрайонний суд протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1