Дата документу 03.06.2021 Справа № 554/3126/21
Провадження № 1-кс/554/6229/2021
УХВАЛА
іменем України
03 червня 2021 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду в м.Полтаві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Полтавської обласної прокуратури стосовно невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 18 березня 2021 року про вчинення кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

06 квітня 2021 року до Октябрського районного суду м.Полтави надійшла скарга ОСОБА_3 , в порядку ст.303 КПК України, у якій він просить: визнати бездіяльність Полтавської обласної прокуратури, передбачену ч.1 ст.364, ч.1 ст.367 КК, ч.2 ст. КК України, що полягає у невнесенні відомостей про криміналі правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення відносно ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, незаконною; зобов`язати Полтавську обласну прокуратуру відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення відносно заявника кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.367, ч.2 ст.382 КК України, що на думку заявника полягають у невиконанні низки судових рішень суддів Октябрського районного суду м.Полтави, що набрали законної сили, слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 , а також невиконанні нею своїх службових обов`язків та зловживанні службовим становищем; зобов`язати Полтавську обласну прокуратуру розпочати розслідування за цими фактами та не пізніше 24 годин з моменту внесення таких відомостей надати заявнику відповідний витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скарга мотивована тим, що 18 березня 2021 року засобами поштового зв`язку на адресу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 направив заяву про вчинення кримінальних правопорушень, яку доставлено адресату 26 березня 2021 року.

Станом на 30 березня 2021 року будь-яких повідомлень про внесення відомостей, викладених у заяві (повідомленні) про вчинення кримінального правопорушення від 18.03.2021 року або витягу з ЄРДР від прокурора Полтавської обласної прокуратури заявник не отримував.

Вважає, що посадовими особами Полтавської обласної прокуратури інформацію по його заяві не внесено до ЄРДР, чим було порушено порядок, який встановлений нормами КПК України, при проведенні перевірки заяви про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим звернувся з даною скаргою.

Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні, призначеному в режимі відеоконференції, вимоги скарги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, зазначених у скарзі.

Представник Полтавської обласної прокуратури у судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд скарги без участі прокурора (а.с.41).

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги в їх сукупності та взаємному зв`язку, слідчий суддя вважає відмовити у задоволенні вимог скарги з таких підстав.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Разом з тим, системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Тобто, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Як вбачається зі скарги, та встановлено в судовому засіданні, заявник ОСОБА_3 звернувся до Полтавської обласної прокуратури із заявою (повідомленням) від 18 березня 2020 року про вчинення кримінальних правопорушень за ознаками ч.1 ст.364, ч.1 ст.367, ч.2 ст.382 КК України, з боку слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 .. Зазначає, що нею не проводиться будь-яких необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000785. Зважаючи на викладені обставини, просив внести відповідні відомості до ЄРДР (а.с.4-6).

Як слідує з матеріалів скарги, Полтавською обласною прокуратурою відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 , не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з чим останній не погодився і звернувся до суду.

Підставами вважати повідомлення таким, що містить відомості про злочин, є наявність в ньому об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4,5 ч.5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Тому, не зважаючи на те, що ст.214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, повідомлення, але виходячи з положень ч.5 ст.214 КПК України, змісту таких відомостей має бути надана належна оцінка.

Повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві або повідомленні, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Оскільки чинним КПК України передбачена можливість оскаржити дії, бездіяльність слідчого, то у слідчого судді виникають повноваження щодо перевірки правильності висновку слідчого за результатами такої оцінки.

Вказане відповідає основним положенням цього Кодексу, зокрема п.18 ст.3 КПК України, відповідно до якого до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю з дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

При цьому, основним критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Заявник вказував на те, що зазначені в заяві (повідомленні) дії слідчого містять ознаки можливих, на його думку, неправомірних дій, та підлягають кваліфікації за ч.1 ст.364, ч.1 ст.367, ч.2 ст.382 КК України.

Однак, заявником ОСОБА_3 в поданій заяві не міститься даних, які б свідчили про вчинення злочину.

При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення порушень слідчим ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 , однак злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, обґрунтованими та допустимими доказами. А твердження заяви зводяться до непогодження із окремими процесуальними діями та рішеннями посадової особи під час досудового розслідування кримінального провадження №0000785, внесеного до ЄРДР від 10.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, за його заявою про вчинення кримінальних правопорушень службовими особами Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)», що також не являється підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а підлягає оскарженню у порядку, визначеному нормами КПК України.

Натомість, заявником ставиться питання щодо ініціювання нового кримінального провадження щодо посадової особи органу досудового розслідування, що, вочевидь, свідчить про намагання прямого чи непрямого впливу у згаданому кримінальному провадженні за його участю.

Виходячи з аналізу наведених вище обставин, у заяві ОСОБА_3 викладена суб`єктивна оцінка особи щодо процесуальних дій та рішень, пов`язаних з іншим кримінальним провадженням, яка не підтверджена достатніми об`єктивними даними.

Разом із тим, з 01 березня 2021 року у зв`язку із реформуванням органів Державного бюро розслідувань, у територіальних управліннях Державного бюро розслідувань почали діяти слідчі підрозділи (відділи), які розташовані у всіх областях України. У зв`язку з цим вбачається, що слідчий ОСОБА_4 не проводить досудове розслідування у згаданому кримінальному провадженні, оскільки його передано до слідчого підрозділу ДБР з дислокацією у м.Дніпрі.

Беручи до уваги пов`язаність зазначених обставин, наведені заявником доводи не можуть слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки переслідують мету ініціювання нового кримінального провадження та проведення досудового розслідування поза межами належної правової процедури, а відтак законність процесуальних актів і дій, вчинених у конкретному кримінальному провадженні не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

В даному контексті також варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Незважаючи на те, що заявник ОСОБА_3 вважає заяву від 18 березня 2021 року повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, що нібито мало місце під час досудового розслідування, а також під час здійснення процесуальних дій слідчим, які визначені його повноваженнями у кримінальному провадженні за участю ОСОБА_3 , проте остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу конкретного злочину, натомість свідчать про незгоду з процесуальними діями та рішеннями слідчого. А тому таке повідомлення, з огляду на його зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР, про що просить заявник.

Таким чином, доводи ОСОБА_3 , викладені у заяві про кримінальне правопорушення від 18.03.2021 року є його особистою оцінкою дій посадової особи на час досудового розслідування кримінального провадження і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої наявності складу кримінального правопорушення, а тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.

Також слід зауважити, що посилання заявника на вимоги ч.4 ст.214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, оскільки ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви/повідомлення.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення заяви ОСОБА_3 від 18 березня 2021 року до ЄРДР, а тому в задоволенні скарги на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань потрібно відмовити.

Згідно з вимогами ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.

Крім того, з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 17 червня 2020 року у справі № 3-180/2018 (1644/18), яким положення ч.3 ст.307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), дана ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 370, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Полтавської обласної прокуратури стосовно невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 18 березня 2021 року про вчинення кримінального правопорушення, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1