Справа № 274/1995/21
Провадження №1-кп/0274/521/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.03.2021 року м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
громадянина України,
уродженця м. Бердичева, Житомирської області,
зареєстрованого та проживаючого за адресою:
не працюючого, розлученого, раніше судимого
14.12.2020 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст.185 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-
ОСОБА_3 засуджений вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14.12.2020 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 с 185 КК України, до покарання у виді 120 годин громадських робіт.
26.01.2021 року працівниками Бердичівського МРВ ФДУ «Центр пробації» в Житомирській області ОСОБА_3 поставлено на облік, як особу засуджену до кримінального покарання у виді громадських робіт.
19.02.2021 року ОСОБА_3 роз`яснено порядок та умови відбування покарання, відповідальність за їх невиконання, права й обов`язки засудженої особи, а також відібрано підписку, відповідно до якої роз`яснено, що він засуджений до покарання у виді 120 годин громадських робіт, ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджений, що в разі ухилення від відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України.
В цей же день ОСОБА_3 видано направлення, згідно якого він повинен був 22.02.2021 року прибути для відбуття покарання до Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств м. Бердичева» в м. Бердичеві, Площа Соборна, 24, Житомирської області.
Проте, у встановлений день ОСОБА_3 , для відбування призначено вироком суду покарання до Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств м. Бердичева», не прибув, не маючи на те поважних причин. У зв`язку з цим, за допущене порушення порядку та умов відбування покарання, 24.02.2021 року провідним інспектром Бердичівського міськрайонного відділу філії ДУ "Центр пробації" ст. 40 КВК України письмово попереджено про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт на підставі ч. 2 ст. 389 КК України.
Проте, ОСОБА_3 , ігноруючи застосоване попередження, для відбування громадських робіт до Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств м. Бердичева», не з`явився, не маючи на те поважних причин, за що 03.03.2021 року до нього застосовано повторне попередження.
Не зважаючи на винесені попередження, до відбування призначених йому вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області покарання від 14.12.2020 року у виді громадських робіт, останній не приступив, не маючи на те поважних причин.
Таким чином, засуджений ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, обов`язками засудженої особи, а також будучи неодноразово письмово попереджений про наслідки ухилення від відбування цього виду покарання, зокрема з можливістю бути притягнутим за такі дії до кримінальної відповідальності, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи необхідність відбування призначеного йому вироком суду покарання у виді громадських робіт, при цьому реальну можливість його відбування, з метою ухилення від відбування покарання жодного разу не з`являвся на відбування громадських робіт, чим допустив систематичне невиконання покладених на нього обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, невихід на громадські роботи більше двох разів протягом місяця.
Отже, вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті, що підписано прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, не оспорюються обвинуваченим, про що ним подана відповідна заява за участю захисника.
Із заяви обвинуваченого ОСОБА_3 вбачається, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності.
Також у вказаній заяві, що підписана в присутності захисника ОСОБА_4 , зазначено, що обвинувачений ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно ч. 2 ст. 302 КПК України.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, згідний на розгляд обвинувального акту за його відсутності, а також те, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувачений не заперечує щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, у відповідності до ч. 2 ст. 382 КПК України суд розглядає обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного, а саме те, що він раніше судимий, належних висновків для себе не зробив, вчергове притягується до кримінальної відповідальності, враховуючи конкретні обставини справи, зокрема те, що обвинувачений не працював і не займався будь-якою суспільно корисною працею, негативно характеризується по місцю проживання, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2020 року, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, розлучений, а також обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК Українио бставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинувачено судом не встановлено.
Відповідно до постанови п.25 Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст. 71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст. 71 КК України, судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч. 2 ст. 50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_3 винним, враховуючи невідбуту частину покарання у виді громадських робіт строком 120 годин із застосуванням положень, передбачених ст.ст. 71,72 КК України, за сукупністю вироків, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді арешту з розрахунку, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.
На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальний правопорушень.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст.ст.368-370,373,374,381,382 КПК України, суд,-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 2 місяці.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком із застосування ст.72 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.12.2020 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) місяців 10 (десяти) днів арешту.
Строк відбування покарання обчислювати після набрання вироком суду законної сили з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області, окрім оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Відповідно до ч.4 ст.382 КПК Україникопію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1