Справа № 490/3281/21
н/п 1-кп/490/412/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000054 відомості про яке 20.04.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Партизанське Жовтневого району Миколаївської області, національність українець, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом на посаді водія протитанкового взводу роти вогневої підтримки десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
13.08.2019 між ОСОБА_3 та Міністерством оборони України, в особі командира військової частини НОМЕР_1 , укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах рядового складу.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №210 від. 13.08.2019 ОСОБА_3 призначено на посаду водія протитанкового взводу роти вогневої підтримки десантно-штурмового батальйону, зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та вважається таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків з військової служби за посадою.

23.03.2021 о 08 год. 00 хв. солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її на посаді водія протитанкового взводу роти вогневої підтримки десантно-штурмового батальйону, зарахованого до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно всупереч вимог закону, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та перебував за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився вчасно до військової частини.

29.04.2021 солдат ОСОБА_3 добровільно прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві та заявив про себе та вчинене ним кримінальне правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, що полягає у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення за викладених вище обставин.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час допиту ОСОБА_3 суду пояснив, що дійсно 23 березня 2021 року не з`явився вчасно на службу через сімейні проблеми, добровільно з`явився 29.04.2021 року, щиро кається у скоєному, окремо зазначив, що активно сприяв розкриттю вчиненого ним кримінального правопорушення.

Дослідивши обставини справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, що полягає у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем військової служби характеризується позитивно як дисциплінований військовослужбовець, який постійно працює над вдосконаленням своїх професійних знань, має подяки та грамоти, брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, за місцем проживання характеризується позитивно. Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, пом`якшуючих обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу обвинуваченого, який добровільно повернувся до військової частини, позитивно характеризується за місцем служби та проживання, беручи до уваги інтереси суспільства, суд вважає за можливе на підставі ст. 69 КК України призначити більш м`яке покарання для ОСОБА_3 , ніж покарання передбачене в санкції ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100,00 грн.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає, запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України, призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100,00 грн. (п`ять тисяч сто гривень).

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1