Справа № 275/194/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів матеріали кримінального провадження № 0000189 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Брусилів Житомирської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, розлученого, учасника бойових дій в зоні АТО, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив:

28 листопада 2020 року близько 19 год. 30 хв. в темну пору доби водій ОСОБА_4 , керував технічно справним автомобілем марки М-2140 р/н НОМЕР_1 та рухався по автодорозі у напрямку із смт. Брусилів в с. Хомутець Брусилівського району Житомирської області зі швидкістю руху близько 80 км/год., перевозячи при цьому пасажирів.

Рухаючись вказаним транспортним засобом на вказаній ділянці дороги у напрямку із смт. Брусилів - с. Хомутець Брусилівського району, водій ОСОБА_4 під час руху поза межами населеного пункту по прямій горизонтальній ділянці автодороги, в задовільних умовах дорожнього руху, в умовах достатньої видимості з порушенням вимог пунктів 2.3 (6) та 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, маючи технічну можливість уникнути некерованого руху його транспортного засобу, не справився з керуванням та здійснив виїзд за межі проїзної частини з послідуючим зіткненням з деревом.

З технічної точки зору та згідно проведеного дослідження причиною створення аварійної обстановки й виникнення даної ДТП, в наведених умовах дорожнього руху, слід вважати невідповідність дій водія ОСОБА_4 вимогам вищезазначених пунктів Правил дорожнього руху України.

Внаслідок вказаної ДТП пасажир вищевказаного транспортного засобу ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді лівобічного переломовивиху голівки стегна, які згідно висновку експерта № 236 від 16.02.2021 відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 2.3 б) та 12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку зі створенням аварійної обстановки та виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди з її наслідками.

Своїми умисними діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

25.02.2021 до Брусилівського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, внесеним в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000189.

Ухвалою суду від 26.02.2021 призначено підготовче судове засідання на 02 березня 2021 року.

Ухвалою суду від 02.03.2021 справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю, вказав, що не справився з керуванням автомобіля, внаслідок чого сталася ДТП, у якій він та пасажир ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження, повністю визнав обставини вчинення правопорушення, зазначені в обвинувальному акті. Вказав, що вчинив кримінальне правопорушення вперше, примирився з потерпілим, щиро розкаявся, повністю відшкодував потерпілому завдану шкоду, підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. 09.03.2021 надав суду заяву в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, також зазначив, що він примирився з обвинуваченим, не має до нього жодних матеріальних та моральних претензій в зв`язку з відшкодуванням шкоди ОСОБА_4 та просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Прокурор вважав за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закрити провадження, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 46 Кримінального кодексу України (в редакції на час вчинення кримінального правопорушення), особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23 грудня 2005 року, примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти, як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. При цьому звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 288 КПК України, суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України є вірною, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Отже, переконавшись в тому, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, інкриміноване обвинуваченому, дійсно мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення і обвинувачений винний у його вчиненні, а також, що умови і підстави його звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені Кримінальним кодексом України, зокрема, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вперше вчинив кримінальне правопорушення у виді проступку, обвинувачений примирився з потерпілим, потерпілий ОСОБА_5 до обвинуваченого претензій не має, матеріальні збитки потерпілому відшкодовані у повному обсязі, суд вважає можливим відповідно до ст. 46 Кримінального кодексу України , звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Вирішуючи питання про стягнення процесуальних витрат на проведення експертизи у даному провадженні, суд зазначає наступне.

Питання поняття та розподілу судових витрат в кримінальному провадженні, в тому числі і пов`язані з залученням експертів, регулюються положеннями ст.ст. 122, 124-126 КПК України.

Положення ст.126 КПК України про те, що суд вирішує питання про судові витрати вироком або ухвалою, є загальними.

Приписами КПК України не обмежено процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком.

Таким чином, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 598/1781/17 від 17.06.2020).

Системний аналіз норм КПК України, зокрема глави 8, дозволяє прийти до висновку, що не стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе лише у випадках ухвалення судом виправдувального вироку або закриття кримінального провадження за реабілітуючими підставами.

Відтак, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 в дохід держави судових витрат на залучення експерта в сумі 1307 гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 30.11.2020 накладено арешт на автомобіль марки М-2140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , шляхом позбавлення власника права на відчуження, розпорядження та користування майном, що визнано речовим доказом.
Оскільки з винесенням ухвали суду закінчується судовий розгляд кримінального провадження, одночасно з ухваленням судового рішення, суд вирішує питання про скасування арешту майна та вважає за необхідне накладений арешт на автомобіль марки М-2140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_6 та знаходився у розпорядженні ОСОБА_4 скасувати та вказаний автомобіль як речовий доказ - повернути власнику.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, цивільний позов по справі - не заявлено.

Питання щодо речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284-286, 288, 370, 371, 372, 376 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання потерпілого ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим у порядку ст. 46 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження № 0000189 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок

Арешт, накладений на автомобіль марки М-2140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_6 скасувати.
Речові докази автомобіль марки М-2140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Брусилівський районний суд Житомирської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1