У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/3842/20

№ 1-кп/183/674/21

04 березня 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000035 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне Рівненської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, старшого солдата військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Органами досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 29 грудня 2014 року наказом № 285 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду старшого навідника гранатометного відділення 2 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 .

Старший солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, відповідно до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Однак, 23 лютого 2015 року старший солдат ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби самовільно залишив військову частину без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_2 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

14 липня 2020 року старший солдат ОСОБА_3 прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України та заявив про себе, в результаті чого злочин було припинено.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_3 23 лютого 2015 року самовільно залишив розташування військової частини без поважних причин, тривалістю понад один місяць та незаконно перебував поза її межами до 14 липня 2020 року.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 у зв`язку зі смертю обвинуваченого.
Суд, вислухавши думку прокурора, прийшов до наступних висновків.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Абзацом 2 частини 7 статті 284 КПК України передбачено, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 10 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Так, відповідно до свідоцтва про смерть № НОМЕР_2 від 17.11.2020 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що дає суду підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 284, абз. 2 ч. 7 ст. 284 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України - закрити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1