ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2021 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:
Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю серкретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заисника ОСОБА_6 на вирок Першотравневого районного суду м.Чернівців від 21.01.2021року в кримінальному провадженні №0000027 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр.України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, учасника бойових дій, інваліда 3-ї групи, не судимого, в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.129 ч.1 КК України,-
В С Т А Н О В И В :

Вироком Першотравневого районного суду м.Чернівців від 21.01.2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч.1 ст.129 КК україни і йому призначено покарання у виді 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку на вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язано ОСОБА_7 не виїжджати за межі України без погодження з упровноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 10.01.2020 року, близько 09 год. 45хв., перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, підійшовши до квартири АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_8 , і на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою залякування останнього, погрожував йому вбивством, і на виконання своїх погроз декілька разів наніс удари сокирою по дверях квартири АДРЕСА_2 , намагаючись проникнути в житло.

ЄУНСС725/1222/20 провадження №11кп/822/119/21 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_9 .
Потерпілий ОСОБА_8 , побоюючись приведення в дію погрози, викликав працівників поліції, оскількти мав реальні підстави побоюватись її здійснення.

На цей вирок захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ст.284 КПК України.

На обгрунтування своїх вимог захисник посилався на показання обвинуваченого, даних ним в судовому засіданні, і вказував, що ОСОБА_7 виражався нецензурно та головно виражав своє незадоволення щодо зламаної ручки його дверей, відключення в його квартирі газопостачання, але погроз вбивством в адресу ОСОБА_8 не висказував. Тому реальних погроз вбивства не було, сам ОСОБА_7 не знав чи є дома потерпілий, останній під час активних дій обвинуваченого не озивався і з квартири не виходив. А тому в ОСОБА_10 не було реальних підстав вважати, що була реальна загроза його життю. Він і ОСОБА_7 вваажають, що між обвинуваченим і потерпілим є цивільно-правові відносини з приводу пошкодження обвинуваченим дверей в квартирі потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, ОСОБА_11 , який просив відмовити в задоволенні вимог апелянта, перевірившми матеріали провадження в межах апеляціних вимог та доводи апелянта, колегія суддів вважає, що вимоги захисника є необгрунтовані і в задоволенні його апеляційної скарги необхідно відмовити.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, що наведені у вироку суду, повністю підтверджується дослідженими в суді доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Так, з показань самого обвинуваченого ОСОБА_7 , даних ним в суді першої інстанції, вбачається, що 10.01.2020 року вранці, побачивши, що його квартиру відключили від газопостачання, він, подумавши, що сусід ОСОБА_12 , який працює в газовій службі, посприяв у відключенні йому газу, взяв сокиру і голосно виражаючи своє невдоволення та висловлюючись нецензурно, підійшов до дверей квартири ОСОБА_12 і кілька разів сокирою наніс удари по дверях. Удари наносив тому, що незадовго перед цим ОСОБА_12 поламав ручку в дверях його квартири.

Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні дав показання, що йому було відомо від сусідів про те, що за кілька днів до 10 січня 2020 року працівники газопостачальної компанії приходили до їхнього будинку і хотіли відключити газ в квартирі ОСОБА_7 і останній тоді виходив до них з сокирою в руках і погрожував їм. А 10.01.2020 року вранці він був дома сам і почув як ОСОБА_7 підбіг до дверей його квартири, нецензурно лаявся і наніс приблизно п`ять ударів сокирою по дверях. При цьому обвинувачений викрикував слова: « ОСОБА_13 , порубаю». Він тоді побіг до сейфу за мисливською рушницею. Коли через деякий час крики і лайка припинились, він відкрив квартиру і побачив, що ручка в дверях і самі двері пошкоджені. Тоді ж він викликав працівників поліції.

Свідок ОСОБА_14 в суді дав показання, що 10 січня 2020 року вранці він був дома і почув раптово сильний крик в коридорі будинку. Визирнувши в двірний отвір, він побачив ОСОБА_7 , який сокирою бив по вхідних дверях в квартиру ОСОБА_8 . Наносячи удари сокирою, ОСОБА_7 нецензурно виражався та вигукував погрози в адресу ОСОБА_15 , кричав, що вбє його, а саме кричав: « ОСОБА_13 , порубаю». Ці події відбувались кілька хвилин. Після цього він подзвонив дільничому інспектору, але останній повідомив його, що потерпілий уже викликав поліцію. Також від сусідів йому відомо було про конфлікт мід обвинуваченим та працівниками газової служби.

Свідок ОСОБА_16 в суді дала показання, що проживає з обвинуваченим та потерпілим в одному будинку. ОСОБА_7 є конфліктною особою. 10 січня 2020 року вона чула в коридорі будинку крики обвинуваченого та його нецензурну лайку, якісь погрози. Зміст тих погроз вона не памятає. Чула також, що обвинувачений в коридорі чимось стукав. Коли закінчились ці події, вона вийшла в коридор і побачила пошкоджені двері в квартирі потерпілого. ОСОБА_8 під час цього конфлікту вона не чула. До цього вона була свідком, як обвинувачений погрожував працівникам газової служби сокирою, коли ті намагалися відключити газопостачання до його квартири.

З протоколу огляду місця події від 10.01.2020 року та фототаблиці до нього вбачається, що в ході проведення цієї слідчої дії було виявлено пошкодження дверей в квартирі АДРЕСА_2 та пошкодження стіни мід дверима квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 (а.с.11-21).

З протоколу огляду місця події від 10.01.2020 року вбачається також, що в квартирі АДРЕСА_4 виявлено сокиру, яку добровільно видав ОСОБА_7 (а.с.25-35).

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.01.2020року вбачається, що ОСОБА_8 повідомив про те, що 10 січня 2020 року близько 10-ї години ОСОБА_7 погрожував йому вбивством та пошкодив сокирою двері і він реально сприйняв його погрози та зателефонував до поліції (а.с.55).

Отже, поведінка обвинуваченого напередодні подій, які йому інкриміновано, а саме погрози працівникам газопостачальної компанії застосуванням сокири, а також нецензурна лайка на адресу ОСОБА_8 10.01.2020року, висловлювання погроз на його адресу та викрикування: « ОСОБА_13 , порубаю», застосування сокири і пошкодження нею дверей квартири потерпілого ОСОБА_8 , який в цей час був в закритій квартирі, об`єктивно свідчила про те, що обвинувачений висловлював погрозу вбивством ОСОБА_8 і в останнього були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

А тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.129ч.1 КК України.

Посилання апелянта на те, що в потерпілого не було підстав побоюватись погроз ОСОБА_7 вбивством і що останній не висказував таких погроз, повністю спростовується дослідженими в суді доказами, аналіз яких наведено у вироку суду та в цій ухвалі.

Так, застосування сокири, пошкодження нею дверей в квартиру потерпілого, де перебував останній, викрикування на адресу потерпілого лайливих слів та погроз у формі: «Володя, порубаю», свідчить про реальність погрози обвинуваченим вбивством потерпілому.

Посилання апелянта на те, що поведінка обвинуваченгого була помстою потерпілому за пошкодження ручки на дверях його квартири є намаганням останнього викривити дійсні обставини подій.

Підстав для зміни чи скасування вироку суду немає, а тому в задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-,

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 відмовити, а вирок Першотравневого районного суду м.Чернівців від 21 січня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.129 ч.1 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя