Дата документу 21.07.2021 Справа № 316/1501/21
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/683/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №316/1501/21Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції

підозрюваного ОСОБА_7 в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_8 в режимі відеоконференції

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 15 червня 2021 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 15 червня 2021 року задоволено частково клопотання слідчого та до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні передбаченого ч.2 ст.121 КК злочину і застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці шляхом заборони у період з 22.00 години до 06.00 години наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язку, передбаченого ч.5 ст.194 КПК, а саме: прибувати до слідчого та суду за кожною вимогою.
В апеляційній скарзі прокурор просила ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що слідчим суддею не враховані всі наведені у клопотанні слідчого ризики, обставини та їх обґрунтування, зроблено неправильні висновки щодо застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримала апеляційну скаргу. Захисник та підозрюваний заперечили проти скарги прокурора.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що слідчий звернувся до суду з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні передбаченого ч.2 ст.121 КК злочину.

В клопотанні зазначено, що 13 червня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.2 ст.121 КК злочину.

З посиланням на наявність передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК ризику, слідчий просив застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя, задовольняючи частково клопотання слідчого, зазначив про відсутність доведених слідчим тих ризиків, на які він посилається у клопотанні в обґрунтування обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та ненадання прокурором доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Проте колегія суддів не погоджується з прийнятим слідчим суддею рішенням, з огляду на таке.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя не дотримався в повній мірі цих вимог закону.

В ухвалі слідчий суддя не навів переконливого обґрунтування своїх висновків про відсутність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Всупереч вимогам ст.ст.94, 178 КПК слідчий суддя належним чином не оцінив обставини, на які послався слідчий у клопотанні, та додані до клопотання докази у їх сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Обґрунтованість підозри підтверджується:

- протоколом огляду міста події від 13.06.2021року, який проводився на відкритій ділянці місцевості біля 3-го під`їзду, буд. АДРЕСА_3 , під час якого окрім іншого було виявлено та вилучено металевий предмет зовні схожий на ніж з нашаруванням речовини бурого кольору, яким були заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що 12.06.2021 її чоловік ОСОБА_9 вийшов на вулицю з метою розмови зі своїм зятям ОСОБА_7 , між якими були напружені стосунки. Після того як її чоловік вийшов на вулицю, через деякий час остання вийшла за ним, та вже побачила, що він лежав увесь у крові на сходинках біля під`їзду, а поруч з ним знаходився ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що 12.06.2021 приблизно о 23:55 годині на її мобільний телефон зателефонував її син ОСОБА_7 та повідомив, що вони довго не побачаться, так як він підрізав ОСОБА_12 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що 12.06.2021 приблизно о 23:10 годині, коли він знаходився разом зі своєю родиною, біля буд. АДРЕСА_3 побачив, як невідомий чоловік штовхнув іншого, а після дістав ніж та почав на нього замахуватися;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 , який впізнав ОСОБА_7 , як чоловіка який дістав ніж та замахувався на іншого чоловіка;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , яка надала аналогічні покази показам свідка ОСОБА_13 ;

- протоколом огляду від 13.06.2021 під час якого були оглянутий та вилучений одяг ОСОБА_7 , у який він був вдягнутий під час вчинення ним злочину, та на якому містилися нашарування речовини бурого кольору;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 , який пояснив, що 12.06.2021 він дійсно перебуваючи біля 3-го під`їзду буд. АДРЕСА_3 наніс удари ножем ОСОБА_9 , від яких останній помер у лікарні.

Крім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу ("Мюррей проти Сполученого Королівства" ("Murrey v. the United Kingdom"). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати "обґрунтованим", залежить від усіх обставин справи ("Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" ("Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom").

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК, а саме, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні, колегія суддів дійшла висновку, що він є обґрунтованим.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Європейський суд з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" зазначив про те, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а у справі "Летельє проти Франції" наголосив на тому, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У справі "Амбрушкевич проти Польщі" (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання.

Згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкцією якої передбачено покарання від семи до десяти років позбавлення волі.

Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому тяжкий злочин.

При цьому, колегія суддів вважає, що приймаючи до уваги суворість покарання, яке передбачено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК, ОСОБА_7 може визнати, що негативні наслідки від спроби переховуватись від органів досудового розслідування або суду, створять для нього меншу шкоду, ніж ймовірність бути притягнутим до кримінальної відповідальності з призначенням відповідного покарання.

Також колегія суддів вважає, що у кримінальному провадженні дійсно існує ризик того, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_7 матиме змогу незаконно впливати на свідків.

Так, ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК безпосередньо після вчинення злочину. На момент затримання орган досудового розслідування мав можливість провести лише першочергові слідчі (розшукові) дій, а тому, перебуваючи на волі, у підозрюваного є реальна можливість вчинити спробу незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Згідно з пред`явленою ОСОБА_7 підозрою, йому інкримінується умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Перевірка доведеності пред`явленого обвинувачення здійснюється судом під час його розгляду по суті. За змістом ст.ст.23, 95 КПК показання потерпілих та свідків у кримінальному провадженні суд отримує усно безпосередньо в судовому засіданні і саме такими показаннями може обґрунтовувати свої висновки.

Оскільки досудове розслідування наразі ще триває, то залишається існувати ризик незаконного впливу ОСОБА_7 на свідків, який, на переконання колегії суддів, з урахуванням конкретних обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, є суттєвим.

Зазначений ризик посилюється тим, що свідки у даному кримінальному провадженні є мешканцями м.Енергодар Запорізької області, неподалік від місця проживання ОСОБА_7 .

Про наявність зазначених ризиків, також свідчать обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та дані про його особу, а саме, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу.

Судова колегія також зважаючи на обставини вчиненого ОСОБА_7 злочину дійшла висновку про підвищену небезпеку обвинуваченого не тільки для свідків у справі, а й до оточуючих його людей внаслідок можливого продовження вчинення ним інших насильницьких злочинів. Про це свідчить та обставина, що ОСОБА_7 цілеспрямовано прибув до місця проживання потерпілого, зробив це в стані алкогольного сп`яніння, заздалегідь озброївся ножем і пістолетом, які він з його слів носив із собою повсякденно. Підозрюваний одразу після зустрічі наніс декілька ударів ножем в обличчя потерпілого і життєво важливий орган (тулуб) останнього. Ці дії вчинено зухвало в людному місці в присутності сторонніх осіб, зокрема дітей.

Саме ці обставини, на переконання колегії суддів, у сукупності із обґрунтованістю підозри і складають ризики, передбачені ст.177 КПК, що свідчить про неможливість застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Виходячи з того, що стороною обвинувачення, як вважає колегія суддів, доведені всі обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК, оцінивши ступінь порушення цінностей суспільства та врахувавши, що у даному кримінальному провадженні справжні інтереси суспільства, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нового судового рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який стане достатнім стримуючим фактором неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, відповідає даним про особу підозрюваного та є співмірним з існуючими ризиками.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 15 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 13.08.2021 року включно, але не більше, ніж у межах строку досудового розслідування.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4