УХВАЛА
Іменем України

26.04.2021 Справа №607/6597/21 Провадження № 1-кс/607/2182/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , володільця майна ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання адвоката ОСОБА_6 , подане в інтересах ОСОБА_7 , про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000106 від 02.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ:
14.04.2021 адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду з клопотанням про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000106 від 02.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 10.09.2020 накладений арешт на належний ОСОБА_8 транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Passat», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . Адвокат зазначає, що законним володільцем цього автомобіля є ОСОБА_3 , так як вона отримала від ОСОБА_8 сам транспортний засіб, реєстраційне посвідчення на нього та ключі запалювання. Однак внаслідок накладення арешту на транспортний засіб ОСОБА_3 не може зареєструвати у передбаченому законом порядку право власності на фактично належне їй майно. При цьому адвокат вважає, що арешт на автомобіль накладений необґрунтовано, так як останній не підлягає спеціальній конфіскації, цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, конфіскація як вид покарання за дане кримінальне правопорушення не передбачена. Також адвокат вказав, що відсутні підстави вважати, що транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні. Крім цього, на думку адвоката, стороною обвинувачення не доведено, що автомобіль придбаний за кошти, здобуті внаслідок шахрайських дій ОСОБА_3 , так як остання не є підозрюваною у цьому кримінальному провадженні. За таких підстав адвокат ОСОБА_6 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 10.09.2020 на вказаний вище транспортний засіб.

У судове засідання ініціатор клопотання адвокат ОСОБА_6 не з`явився. Вказане згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

У судовому засіданні володілець майна ОСОБА_3 та її адвокат ОСОБА_4 підтримали клопотання з викладених у ньому підстав та просили клопотання задовольнити. ОСОБА_3 зазначила, що накладення арешту на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , порушує її конституційні права та перешкоджає зареєструвати право власності на належне їй майно.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання з тих підстав, що обґрунтованість накладення арешту на спірний автомобіль вже була предметом неодноразових перевірок як судом апеляційної інстанції, так і слідчими суддями під час розгляду клопотань про скасування арешту на дане майно. Вважає, що транспортний засіб є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, так як є майном, набутим за кошти, здобуті кримінально протиправним шляхом.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, а також документи, надані у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що у клопотанні слід відмовити з таких підстав.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ч. 1, 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Тобто при розгляді даного клопотання першочергово слід встановити, чи наділена особа правом на звернення з таким клопотанням.

При вирішенні цього питання слідчий суддя враховує позицію Верховного Суду щодо доведення належності майна особі за відсутності будь-яких документів, які підтверджують право власності на нього, висловлену у постанові від 26.03.2019 (справа № 355/55/18). Колегією суддів зазначено, що належність майна особі може бути визначена за допомогою конкретних фактів і доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження майном.

Так, звертаючись з даним клопотанням, адвокат ОСОБА_6 вказав, що діє в інтересах ОСОБА_7 . Разом з тим у своєму клопотанні адвокат вказав, що власником автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_8 , а законним володільцем ОСОБА_3 . Жодних доказів того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 є однією і тією ж особою, адвокат до клопотання не надав. Так само до клопотання не додано і доказів того, що ОСОБА_3 є законним володільцем вказаного транспортного засобу.

Однак у судовому засіданні встановлено, що після реєстрації шлюбу 18.07.2017 ОСОБА_7 присвоєне прізвище чоловіка ОСОБА_9 , а відтак на даний час вона є ОСОБА_3 . Також лише з наданої прокурором копії договору купівлі-продажу транспортного засобу від 04.07.2020 слідчий суддя встановив, що ОСОБА_3 придбала у ОСОБА_8 автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , а тому є його законним володільцем.

Вказане свідчить, що ОСОБА_3 слід вважати особою, щодо майна якої вирішується питання про скасування арешту і яка має право на відповідні засоби правового захисту, передбачені кримінальним процесуальним законодавством.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В силу вимог ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 10.09.2020, постановленою у кримінальному провадженні № 0000106 від 02.03.2020, накладений арешт на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 . Як вбачається зі змісту цієї ухвали, арешт накладений з метою забезпечення збереження речового доказу та для запобігання ризикам його приховування, відчуження, пошкодження чи знищення. Посилання на те, що даний автомобіль має суттєве значення для підтвердження або спростування факту порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження, слід рахувати помилковим, так як зі змісту ухвали жодним чином не вбачається причетність вказаного транспортного засобу до будь-якої дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 2 ст. 174 КПК України).

При вирішенні питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Разом з тим відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду.

Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку на адвоката ОСОБА_6 та володільця майна ОСОБА_3 . Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому жодний учасник не позбавлений можливості надати ці докази, а також доводити у судовому засіданні наявність обставин, на які він посилається для підтвердження своїх вимог чи заперечень.

Викладене свідчать про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. При цьому саме заявник повинен довести, що арешт, раніше накладений на майно, є необґрунтованим та/або в застосуванні такого арешту відпала потреба.

Однак, посилаючись у своєму клопотанні на необґрунтованість накладеного на транспортний засіб арешту, адвокат ОСОБА_6 не надав жодних доказів на підтвердження своїх доводів.

Більше того вказане питання вже було предметом неодноразового розгляду як судом апеляційної інстанції, так і слідчими суддями під час розгляду аналогічних клопотань про скасування арешту майна.

Так, ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 27.11.2020 залишено без задоволення апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді від 10.09.2020. При цьому суд дійшов висновку, що автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , може містити сліди кримінального правопорушення, які можуть бути приховані чи знищені, що може негативно вплинути на дослідження усіх обставин кримінального провадження, що є підставою для накладення арешту на дане майно.

Більше того ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 28.12.2020 частково скасовано арешт, накладений на вказаний транспортний засіб, та останній переданий володільцю ОСОБА_3 на відповідальне зберігання з можливістю користування.

Той факт, що негативні наслідки досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні для ОСОБА_3 були мінімізовані, встановлений і в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 13.04.2020, якою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Разом з тим слідчий суддя зазначає, що неодноразові звернення ОСОБА_3 з клопотаннями про скасування арешту майна, без наявності нових обставин, які є підставою для такого скасування, свідчить про зловживання останньою своїми процесуальними правами та про неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_3 . При цьому під час даного судового розгляду ні у поданому клопотанні, ні у судовому засіданні ОСОБА_3 не повідомила слідчого суддю про те, що ухвала про накладення арешту була предметом апеляційного розгляду, а також, що арешт на автомобіль вже частково скасований. Крім цього, за наявності ухвали слідчого судді від 13.04.2021, якою відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна, ОСОБА_3 на наступний день подала нове аналогічне клопотання, змінивши при цьому своє прізвище на Бич, що слідчий суддя розцінює як намір приховати об`єктивні обставини, що мають місце, та спотворити їх у вигідну для ОСОБА_3 позицію.

З урахуванням викладеного, а також за відсутності належних доказів того, що арешт на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , накладений необґрунтовано, слідчий суддя доходить висновку, що адвокатом ОСОБА_6 не доведені обставини, визначені ст. 174 КПК України, а відтак клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 22, 170, 174, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні адвоката ОСОБА_6 , поданому в інтересах ОСОБА_7 , про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000106 від 02.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1