ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/267/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2021 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі кримінальну справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 червня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 червня 2021 року частково задоволено клопотання старшого слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001481 від 15.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та застосовано до підозрюваного
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодружнеого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму працездатних осіб, що становить 90 800 (дев`яносто тисяч вісімсот) грн.
Встановлено строк дії ухвали до 23 год 59 хв. 12.08.2021 р.

Як слідує з матеріалів провадження, відділенням поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001481 від 15.06.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що при невстановлених слідством обставинах, місці та часі у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 при невстановлених слідством обставинах місці та часі придбав небезпечний наркотичний засіб канабіс (марихуану), який розфасував у поліетиленовий пакет та обгорнув клейкою стрічкою, виготовивши «закладку». Надалі, ОСОБА_8 , маючи в наявності заздалегідь виготовлену «закладку» з особливо небезпечної наркотичної речовини канабісу (марихуани), маса якої в перерахунку на суху речовину становить 1,33 грама, з метою збуту вказаної наркотичної речовини, заховав її за географічними даними (координатами) - «49.5749803, 25.5800235» поблизу залізничної колії по вул. Стефаника в с. Біла Тернопільського району Тернопільської області. В подальшому 15.04.2021 року близько 12:16 год. ОСОБА_11 , знаючи про те, що у м. Тернополі у мессенджері «Telegram» діє так званий магазин із продажу наркотичних засобів « GAZ@rc-gaz», використовуючи мережу Інтернет, мессенджер «Telegram» написав особі, яка використовувала обліковий запис « ІНФОРМАЦІЯ_2 », про те, що хоче придбати наркотичний засіб, а саме канабіс (марихуану). В свою чергу, ОСОБА_8 використовуючи обліковий запис « ІНФОРМАЦІЯ_2 », повідомив ОСОБА_11 , що для того щоб придбати наркотичний засіб, а саме канабіс (марихуану) йому необхідно перерахувати грошові кошти на електронний гаманець системи прийому платежів «EasyPay» № НОМЕР_1 у сумі 250 гривень, після чого надіслати підтвердження оплати у вигляді фото чеку користувачу облікового запису « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». ОСОБА_11 діючи відповідно до інструкції наданої ОСОБА_8 , який використовував обліковий запис « ІНФОРМАЦІЯ_2 », оплатив 250 гривень на вищезазначений номер електронного гаманця системи прийому платежів « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та фото чеку про підтвердження оплати надіслав ОСОБА_8 у мессенджері «Telegram», а саме обліковий запис « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_4 о 14 год. 21 хв., за допомогою мережі інтернет, мессенджера «Telegram», ОСОБА_8 , використовуючи обліковий запис « ІНФОРМАЦІЯ_2 », перевіривши надходження грошових коштів, на електронний гаманець системи прийому платежів « ІНФОРМАЦІЯ_3 » незаконно збув особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс (марихуану) ОСОБА_11 , а саме надіслав фото та текстові повідомлення з інформацією про те, що особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс (марихуана), маса якого в перерахунку на суху речовину становить 1,33 грам, зберігається за географічними даними (координатами) - «49.5749803, 25.5800235» поблизу залізничної колії по вул. Стефаника в с. Біла, Тернопільського району. Після цього, 15.04.2021 року близько 14.25 год. ОСОБА_11 , прибувши за вказаною у повідомленні адресою, знайшов придбаний ним особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс (марихуану). Згідно зі ст. ст. 2, 7 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.1995 року та Списку №1, Таблиці №1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, «канабіс» відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Окрім цього, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконному придбані, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому повторно. Так, при невстановлених слідством обставинах місці та часі у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 при невстановлених слідством обставинах місці та часі, придбав небезпечний наркотичний засіб канабіс (марихуану), який розфасував у поліетиленовий пакет та обгорнув клейкою стрічкою, виготовивши «закладку». Надалі, ОСОБА_8 , маючи в наявності заздалегідь виготовлену «закладку» з особливо небезпечної наркотичної речовини канабісу (марихуани), маса якої в перерахунку на суху речовину становить 0,72 грама, з метою збуту вказаної наркотичної речовини, заховав її за географічними даними (координатами) - «49.5596676, 25.5720594» в лісопосадці по вул. Яблуневій у м. Тернополі. В подальшому, 13.05.2021 року близько 15:48 год. ОСОБА_11 , знаючи про те, що у м. Тернополі у мессенджері «Telegram» діє так званий магазин із продажу наркотичних засобів « GAZ@rc_gaz », використовуючи мережу Інтернет, мессенджер «Telegram», написав особі, яка використовувала обліковий запис « ОСОБА_12 », про те, що хоче придбати наркотичний засіб, а саме канабіс (марихуану). В свою чергу, ОСОБА_8 , використовуючи обліковий запис « ОСОБА_12 », повідомив ОСОБА_11 про те, що для того, щоб придбати наркотичний засіб, а саме канабіс (марихуану), йому необхідно перерахувати грошові кошти на електронний гаманець системи прийому платежів «EasyPay» № НОМЕР_1 у сумі 220 гривень, після чого надіслати підтвердження оплати у вигляді фото чеку користувачу облікового запису « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». ОСОБА_11 , діючи відповідно до інструкції, наданої ОСОБА_8 , який використовував обліковий запис « ОСОБА_12 », оплатив 220 гривень на вищезазначений номер електронного гаманця системи прийому платежів « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та фото чеку про підтвердження оплати надіслав ОСОБА_8 у месенджері «Telegram», а саме обліковий запис « ОСОБА_12 ». В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_6 о 17 год. 19 хв., за допомогою мережі інтернет, мессенджера «Telegram», ОСОБА_8 , використовуючи обліковий запис « ОСОБА_12 », перевіривши надходження грошових коштів на електронний гаманець системи прийому платежів «EasyPay», незаконно збув особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс (марихуану) ОСОБА_11 , а саме надіслав фото та текстові повідомлення з інформацією про те, що особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс (марихуана), маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,72 грам, зберігається за географічними даними (координатами) - «49.5596676, 25.5720594» в лісопосадці по вул. Яблуневій, що у м. Тернополі. Після цього, 13.05.2021 року близько 17.25 год. ОСОБА_11 , прибувши за вказаною у повідомленні адресою, знайшов придбаний ним особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс (марихуану). Згідно ст. 2, 7 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.1995 року та Списку №1, Таблиці №1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, «канабіс», відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Поряд з цим, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконному придбані, зберіганні з метою збуту психотропної речовини, вчиненому повторно. Так, при невстановлених слідством обставинах місці та часі у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин. Реалізуючи свій злочинний умисел, при невстановлених слідством обставинах місці та часі ОСОБА_8 , в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, незаконно придбав згорток, обмотаний клейкою стрічкою типу «скотч» чорного кольору, в якому містився прозорий безбарвний полімерний пакетик на застібку з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - «амфетамін». 14.06.2021 року в ході проведення обшуку у автомобілі BMW 316, д.н.з. НОМЕР_2 , який був розташований поблизу будинку № 37 по вул. Збаразька в м. Тернополі та який належить ОСОБА_8 , у нього виявлено та вилучено у лівій кишені безрукавки згорток обмотаний клейкою стрічкою типу «скотч» чорного кольору в якому містився прозорий безбарвний полімерний пакетик на застібку з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - «амфетамін», яку останній зберігав з метою подальшого збуту. Згідно зі ст. ст. 2, 7 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.1995 року та Списку № 2, Таблиці № 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, «амфетамін» відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

14 червня 2021 року ОСОБА_8 затриманий в порядку ст.208 КПК України
15 червня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 червня 2021 року незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, через невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження, а також внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального права.
Сторона захисту вважає, що підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України є необґрунтованою.
На думку апелянта, ризики, які зазначені у клопотанні про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 , є недоведеними, а висновок суду, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного базується на припущеннях..
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 червня 2021 року та прийняти нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою його постійного місця проживання АДРЕСА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просять скасувати оскаржувану ухвалу місцевого суду і обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту; міркування прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою і тому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого; дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Виходячи з положень ч.1 ст.199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Також, суд повинен враховувати, що відповідно до ч.3 ст.176, ч.1 ст.183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в матеріалах клопотання відносно ОСОБА_8 наявні докази того, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими судом першої інстанції доказами.
Згідно п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, який карається позбавленням волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, що в силу вимог ст.12 КК України належить до тяжкого кримінального правопорушення.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно враховано те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчинення умисного тяжкого злочину, немає постійного джерела доходу для існування, не працює.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини вимога обґрунтованої підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Окрім того, згідно рішення ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Аналіз матеріалів кримінального провадження та безпосередньо оскаржуваного апелянтом рішення місцевого суду, дає підстави колегії суддів для висновку, що на даній стадії кримінального провадження, при вирішенні питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, стандарт доказування «обґрунтована підозра» дотримано як слідчим, який звернувся до суду з відповідним клопотання, так і слідчим суддею, який обрав підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою .

Таким чином, розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України правильно ухвалив рішення про задоволення клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вартою відносно ОСОБА_8 .

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином мотивував своє рішення щодо обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказавши про наявність ризиків, визначених в ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а застосування менш суворого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.
При цьому, під час розгляду клопотання слідчий суддя перевірив наявність достатніх підстав того, що ризики, на які вказує слідчий, існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Також місцевий суд дійшов правильного висновку, що застосування на даній стадії більш м`яких запобіжних заходів не є можливим, так як вони не зможуть запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, зокрема ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти інше кримінальне правопорушення.

За наведених обставин, доводи апелянта про відсутність підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає необґрунтованими.

На думку колегії суддів, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом першої інстанції у повній мірі та у визначеному законом порядку враховано особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, а також всі обставини справи, з якими закон пов`язує вирішення такого питання.
Доводи апелянта про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, є необґрунтованим, оскільки суду не надано беззаперечних і належних доказів, які б свідчили, що даний захід забезпечення кримінального провадження зможе належним чином усунути ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Окрім того, слідчим суддею також застосовано положення ч.3 ст.183 КПК України та визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, а також дотримано вимоги ст.194 КПК України щодо визначення обов`язків, які будуть покладені на ОСОБА_8 у разі внесення застави.
Колегія суддів погоджується з розміром застави, визначеної судом першої інстанції при обранні запобіжного заходу, оскільки слідчий суддя, поряд з положеннями статей 182, 182 КПК України врахував також практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваноого ОСОБА_8 .
Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 червня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 без змін.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді:

Головуючий

Судді