Провадження № 1-кс/643/3578/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.08.2021 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання слідчого Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0004998 від 01.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
З представлених суду матеріалів вбачається, що в провадженні СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості по якому внесено до ЄРДР за №0004998 від 01.12.2020 за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудове розслідування розпочато за фактом отриманих відомостей щодо вчинення дій, які містять ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме з приводу вчинення групою невстановлених осіб шахрайських дій направлених на заволодіння речовими правами на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок яких право власності на вказану квартиру зареєстровано на 3-ю особу державним реєстратором ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , який фактично здійснює свою діяльність на території м. Харкова.

Так, згідно до листа УСБУ в Харківській області вбачається, що 16.11.2020 державний реєстратор ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на підставі підробленого договору купівлі-продажу від 29.09.1999 здійснив реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_5 об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитаний у якості потерпілого ОСОБА_6 пояснив, що у серпні 1999 року останнім була придбана квартира АДРЕСА_2 та з того часу вказаний об`єкт нерухомості перебував у його приватній власності. В подальшому, у 2001 році ОСОБА_6 одружився з ОСОБА_7 , з якою перебував у шлюбі до 2008 року, коли останній було розірвано. Так, протягом 2001-2007 року ОСОБА_6 мешкав разом з ОСОБА_7 у вказаній квартирі. Після розлучення ОСОБА_6 змінив місце мешкання, залишивши ОСОБА_7 мешкати у зазначеній квартирі.

Згодом, ОСОБА_6 стало відомо, що право власності на вказану квартиру, яка належить йому, вже зареєстровано за ОСОБА_5 , яка є його колишньою тещею, та відповідно матір`ю ОСОБА_7 . При цьому, в інтересах ОСОБА_5 , на підставі відповідної довіреності, діяла саме ОСОБА_7 . Підставою реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомості за ОСОБА_5 став договір купівлі-продажу укладений начебто між останньою та ОСОБА_6 у 1999 році в м. Києві. Як зазначає ОСОБА_6 - жодних договорів купівлі продажу з приводу передачі права власності на його квартиру він не укладав та не підписував, а у м. Києві взагалі був лише один раз на початку 1990 років, коли ще мешкав у м. Брянка. Договір купівлі-продажу, серія номер: АВВ №320782, який начебто укладений ОСОБА_6 , у якості продавця, та ОСОБА_5 , у якості покупця, з приводу продажу належної ОСОБА_6 квартири, який начебто посвідчено приватним нотаріусом м. Києва у 1999 році, він не укладав, а підпис виконаний від його імені не належить йому. При цьому, ОСОБА_6 зазначає, що після розлучення технічний паспорт, договір купівлі-продажу на вказану квартиру від 1999 року на його ім`я, залишалися у ОСОБА_7 .

При цьому у вказаному договорі зазначено, що ОСОБА_6 має зареєстроване місце мешкання у м. Києві, що також не відповідає дійсності про, що свідчить й відсутність відповідних записів у паспорті громадянина України на ім`я останнього.

Згідно до скан-копії договору АВВ №320782, прикріпленого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором, вбачається останній було укладено 29.09.1999 у м. Києві між ОСОБА_6 у якості продавця та ОСОБА_5 у якості покупця, та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, з ціною предмету договору 21000грн.

В подальшому вказаний договір АВВ №320782 надано ОСОБА_7 , яка на підставі довіреності діяла від імені ОСОБА_5 , реєстратору ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 для реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомості за ОСОБА_5 .

При цьому, підставою проведення державної реєстрації права власності стала заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), реєстраційний номер 42547751, від імені ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка діяла в інтересах ОСОБА_5 на підставі відповідної довіреності, скановану копію якої було приєднано державним реєстратором до Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Також до Державного реєстру прав на нерухоме майно долучено копію довіреності від 05.10.2020, яка зареєстрована в реєстрі за №3143 та посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , якою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уповноважила ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти дії з питань проведення державної реєстрації прав власності на належну їй квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, згідно до повного витягу з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів бланк АВВ №320782 видано, отримано та використано при здійсненні нотаріальних дій приватним нотаріусом Херсонського нотаріального округу ОСОБА_9 , в той час коли зареєстрований договір купівлі-продажу, на підставі якого право власності зареєстровано за ОСОБА_5 , фактично посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , тобто на підставі завідомо підробленого документу.

Таким чином, вбачаються ознаки скалу злочину передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, що полягають у здійсненні групою невстановлених осіб шахрайських дій направлених на заволодіння об`єктом нерухомості.

Допитаний в якості свідка державний реєстратор ОСОБА_4 повідомив, що здійснення реєстраційних дій щодо вказаного об`єкта нерухомого майна відбувалось на його робочому місці у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, допитаний сільський голова ІНФОРМАЦІЯ_4 пояснив, що ОСОБА_4 жодного разу у сільській раді, з причин виконання останнім його посадових обов`язків, присутній не був.

Крім того, допитана ОСОБА_7 пояснила, що у ІНФОРМАЦІЯ_5 ніколи не була.

На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з клопотанням зазначивши, що для забезпечення повного і всебічного досудового розслідування, у органа досудового розслідування виникла необхідність у тимчасовому доступі до інформації, яка перебуває у володінні Державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_6 », в електронному вигляді та у вигляді довідки стосовно того, які пошуки здійснював державний реєстратор ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у період часу з 01.11.2020 по 31.12.2020, а також ІP адрес з яких ОСОБА_4 здійснював реєстраційні дії, з моменту отримання доступу останнього до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по 01.02.2021. Зазначена інформація може сприяти у встановленні осіб причетних до кримінального правопорушення, іншим шляхом її отримати неможливо, оскільки остання згідно до ст. 162 КПК України містить охоронювану законом таємницю.

Крім того, слідчий просить розгляд даного клопотання проводити без виклику та участі володільця зазначених документів у зв`язку з тим, що існують ризики їх зміни або знищення.

Разом з клопотанням слідчий подав заяву, відповідно якої просив клопотання задовільнити та розглянути його у свою відсутність.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 КПК України після отримання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд здійснює судовий виклик особи, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, за винятком випадку, встановленого частиною другою цієї статті.

Слідчим в клопотанні доведені ризики, передбачені ч. 2 ст. 163 КПК України, тому розгляд клопотання проводиться без виклику у судове засідання особи, яка володіє відповідною інформацією, речами та документами.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що слідчим дотримані вимоги ч. 2 ст. 160, ч. 5 ст. 163 КПК України, клопотання є обґрунтованим, доведена наявність достатніх підстав вважати, що вказані документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні й вказані документи перебувають у володінні зазначеного підприємства, містять охоронювану законом таємницю, тому задовольняє клопотання у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 163-166 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів задовольнити.

Надати слідчим Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, з можливістю вилучення належним чином завірених копій у тому числі електронних на зовнішніх носіях інформації, які перебувають у володінні в ІНФОРМАЦІЯ_7 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , а саме до інформації стосовно пошуків, які здійснював державний реєстратор ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 за період з 01.11.2020 по 31.12.2020, а також ІP-адрес з яких ОСОБА_4 здійснював реєстраційні дії, з моменту отримання останнім доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по 01.02.2021.

Строк дії ухвали до 16.09.2021.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1