Справа №:755/2945/17
Провадження №: 1-кп/755/864/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0015869 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Баку, Республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянина Республіки Азербайджан, з повною вищою освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-18.09.2013 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.ч. 1, 2 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки: м. Житомира, українки, громадянки України, з повною вищою освітою, працюючої директором ТОВ «Альянс Успіх», заміжньої, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки: м. Новоград-Волинська, Житомирської обл., українки, громадянки України, з повною вищою освітою, працюючої директором ТОВ «Домашній Магазин», заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця: с. Подове, Новотроїцького р-ну, Херсонської обл., українця, громадянина України, з повною вищою освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, у кримінальному провадженні за №0015869, що надійшов із Київської міської прокуратури,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_11 ,

потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідування за №0015869 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисники обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 адвокати ОСОБА_10 та ОСОБА_9 клопотали про поверненя обвинувального акту прокурору, у зв`язку з тим, що прокурором не були усунуті недоліки зазначені в ухвалі колегії суддів Дніпровського районного суду м. Києва від 26.05.2017 року, також прокурором були допущенні нові порушення, обвинувальний акт поданий до суду поза межами строку досудового розслідування, а його переклад російською мовою містить ознаки підробки, обвинувачена ОСОБА_5 підтримала клопотання свого захисника, потерпілі не заперечували проти задоволення клопотань адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Прокурор зазначив, що обвинувальні акти були вручені захисникам для передачі їх обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які протягом тривалого часу перебувають за межами України, тому йому невідомо чиї підписи стоять на розписках про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, приходить до наступного.

Вимогами п.3 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

26.05.2017 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва обвинувальний акт та додані до нього документи повертались прокурору прокуратури міста Києва для виконання вимог значених в мотивувальній частині ухвали.

В ухвалі про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків зазначались невідповідність за епізодами, а саме: щодо заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_20 було вказано, що на початку березня 2015 року вона передала особисто в руки ОСОБА_3 1000 доларів США, при цьому не вказано ні часу, ні місця передачі коштів, крім того, що на початку травня 2015 року вказана потерпіла перерахувала 300 гривень на картковий рахунок ОСОБА_21 , а на початку червня 200 гривень на рахунок ОСОБА_22 , при цьому в обвинувальному акті не зазначено, ні місця, ні часу вчинення вказаних дій.

Також, за епізодом заволодіння коштами потерпілої ОСОБА_23 було зазначено, що на початку березня вона перерахувала на рахунок ОСОБА_21 грошові кошти в сумі 1500 гривень, на початку травня на рахунок ОСОБА_22 10000 гривень, тобто при формулюванні обвинувачення не зазначено часу вчинення дій. Крім того зазначалось, що через декілька днів після закінчення презентації ОСОБА_23 передала особисто ОСОБА_3 4000 гривень, таким чином не зазначено, ані місця вчинення, ані часу.

Також, за епізодом заволодіння коштами потерпілої ОСОБА_24 було зазначено, що 13.03.2015 року та 16.03.2015 року вона передала особисто в руки ОСОБА_3 600 доларів США та 800 доларів США відповідно, при цьому в обвинуваченні також не зазначено, ні часу, ні місця вчинення таких дій.

За епізодом заволодіння коштами потерпілої ОСОБА_25 було зазначено, що 01.05.2015 року вона передала особисто ОСОБА_3 1000 доларів США, при цьому в обвинуваченні також не зазначено, часу та місця вчинення таких дій.

Також, за епізодом заволодіння коштами потерпілого ОСОБА_15 було зазначено, що він 18.04.2015 у денний час доби, після закінчення презентації, передав особисто ОСОБА_3 6000 доларів США, та в той же день ще 3000 доларів США, проте також не зазначено, ані час, ані місця передачі ним 3000 доларів США цього самого дня.

Крім того, за епізодом заволодіння коштами ОСОБА_26 було зазначено, що 22.04.2015 року в денний час доби, після закінчення презентації, ОСОБА_26 передав ОСОБА_27 625 доларів США, та 22.04.2015 року в денний час доби, після закінчення презентації, ОСОБА_26 знову передав ОСОБА_27 625 доларів США. Між тим, обвинуваченням не вказано, місце вчинення вказаних дій, а також відношення ОСОБА_27 , якій передавались гроші, до організованої групи у складі ОСОБА_3 , ОСОБА_28 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

За епізодом заволодіння коштами потерпілої ОСОБА_19 в обвинувальному акті було вказано, що 27.04.2015 року в денний час доби ОСОБА_19 передала ОСОБА_29 гроші в сумі 5000 гривень, яка передала їх ОСОБА_3 , між тим не зазначено відношення вказаної ОСОБА_29 до організованої групи у складі ОСОБА_3 , ОСОБА_28 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Крім того, зазначено, що 11.05.2015 року ОСОБА_19 перерахувала через банківський термінал 23000 гривень, при цьому не зазначено часу вчинення таких дій.

Також, зазначалось, що 29.04.2015 року ОСОБА_30 через банківський термінал перерахувала 22000 гривень, які в подальшому були висвітлені в особистому кабінеті її матері ОСОБА_31 , та 20000 гривень, що були висвітлені в особистому кабінеті ОСОБА_32 , проте обвинуваченням не вказано часу вчинення таких дій.

Крім того за епізодом заволодіння коштами потерпілої ОСОБА_33 в обвинувальному акті не зазначено, ані місця, ані часу передачі в квітні 2015 року потерпілою особисто ОСОБА_3 грошей в сумі 1000 доларів США.

За епізодом заволодіння коштами потерпілої ОСОБА_34 в обвинувальному акті було викладено нечітке обвинувачення щодо місця переведення грошей ОСОБА_35 01.06.2015 року на рахунок ОСОБА_36 в сумі 4300 гривень, а також не зазначена сума, що була передана ОСОБА_3 на початку червня 2015 року та місце такої передачі.

Також за епізодом заволодіння коштами потерпілої ОСОБА_37 було зазначено, що на початку червня 2015 року вона передала грошові кошти в сумі 4300 гривень своїй знайомій ОСОБА_38 , яка в свою чергу передала їх одному з учасників шахрайської схеми. Між тим, таке обвинувачення є нечітким та неконкретним, оскільки не зазначене ні місця, ні час вчинення дій, а також особу, якій були передані кошти.

Крім того, за епізодом заволодіння коштами потерпілого ОСОБА_39 в обвинуваченні не було зазначено місця перерахування коштів потерпілим в сумі 25000 гривень через банківський термінал на рахунок ОСОБА_22 на початку червня 2015 року.

Більше того, зазначалось про суперечливий характер формулювання обвинувачення за епізодом заволодіння грошовими коштами потерплої Шкет, оскілки вказувалось, що 10.06.2015 року ОСОБА_6 , діючи повторно, в складі організованої злочинної групи спільно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи у м. Києві, вирішили заволодіти грошовими коштами ОСОБА_40 шахрайським шляхом. Та, судячи з викладеного обвинувачення, заволоділи ними у травні 2015 року. Така сама суперечливість обвинувачення спостерігалася в епізодах заволодіння коштами потерпілих ОСОБА_41 , ОСОБА_42 і ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_13 , ОСОБА_33 , ОСОБА_45 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 .

Також указувалось, що текст обвинувального акту, перекладений російською мовою для обвинуваченого ОСОБА_3 , який є громадянином Республіки Азербайджан, не містив даних про те, ким він був перекладений та на якій підставі, а також не містив інформації про цивільні позови потерпілих.

Крім того обвинувальний акт містив розбіжності у прізвищі обвинуваченої ОСОБА_5 , так у самому тексті часто зустрічається вказівка на вчинення дій особою із прізвищем « ОСОБА_46 ».

Обвинувальний акт не містив усіх даних про потерпілих, зазначені лише прізвища, ім`я, по батькові, місце проживання та номер телефону.

Крім того, в обвинувальний акт не містив відомості про розмір витрат на залучення експерта, у той час як в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено про наявність постанови про призначення комп`ютерно-технічної експертизи.

Реєстр також не відповідав вимогам закону, так як не містив усіх передбачених законом даних, зокрема не містив даних про внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початок досудового розслідування, внесення відомостей про закінчення досудового розслідування, надання доступу до матеріалів провадження, даних про залучення захисників.

При наявності цивільних позовів потерпілих, до обвинувального акту не були долучені розписки обвинувачених про отримання ними їх копій.

03.10.2017 року ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26.05.2017 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0015869 відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України залишено без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.

Ухвала колегії суддів апеляційного суду мотивована тим, що повертаючи прокурору обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального закону, суд першої інстанції зазначив, що всупереч вимог ст.291 КПК України у даному обвинувальному акті не зазначено відомостей щодо місця та/або часу вчинення злочинів по епізодам шахрайського заволодіння грошовими коштами потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_15 , ОСОБА_26 , ОСОБА_19 , ОСОБА_45 , ОСОБА_33 , ОСОБА_39 , а також відсутні дані про відношення ОСОБА_27 та ОСОБА_47 , яким потерпілі ОСОБА_26 і ОСОБА_19 передавали грошові кошти, до організованої групи у складі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Крім того, як вбачається з формулювання обвинувачення по епізоду заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_40 , 10.06.2015 року ОСОБА_6 , діючи повторно, в складі організованої групи спільно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, вирішили заволодіти грошовими коштами ОСОБА_40 , однак згідно викладеного обвинувачення, останні заволоділи грошовими коштами ОСОБА_40 у травні 2015 року, і така сама суперечливість обвинувачення спостерігається по епізодам заволодіння коштами потерпілих ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_13 , ОСОБА_33 , ОСОБА_45 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 .

Також слід зазначити, що всупереч вимог п.п. 3, 8 ч.2 та п.4 ч.4 ст. 291 КПК України, у даному обвинувальному акті відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не зазначено усіх анкетних відомостей потерпілих та не вказано розміру витрат на залучення експерта, в той час як в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено про наявність постанови про призначення комп`ютерно-технічної експертизи, а також відсутні розписки обвинувачених про отримання ними копій цивільних позовів потерпілих, про що обґрунтовано у своїй ухвалі зазначив суд першої інстанції.

Що стосується посилань суду на недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, який не містить усіх передбачених законом даних, колегія суддів звертає увагу, що хоча недоліки цього реєстру і не є самостійною підставою для повернення обвинувального акта, проте вказаний реєстр матеріалів досудового розслідування є додатком до обвинувального акта і містить недоліки, зазначені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, то ці недоліки також підлягають усуненню прокурором.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані обставини свідчать про те, що викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень є нечіткими та суперечливими, оскільки не містять повної, детальної інформації щодо пред`явленого особам обвинувачення, що порушує їх право на захист, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Згідно ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Разом із тим, відповідно до положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувачення, згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Саме в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, має здійснюватись судовий розгляд, як це передбачено вимогами ст. 337 КПК України.

Органом досудового розслідування вказані вимоги закону не виконані.

Так направляючи повторно обвинувальний акт до суду прокурор при формулюванні обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_28 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_3 в січні 2015 році створив та очолив організовану групу, з метою вчинення умисних злочинів, спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, до складу якої як учасники організованої групи, які приймали участь у вчинюваних нею злочинах увійшли в різний період часу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та інші не встановлені досудовим розслідуванням особи, які в період часу з 24.02.2015 по 25.06.2015 вчинили ряд особливо тяжких злочинів, а саме шахрайське заволодіння грошовими коштами громадян на території міста Києва:

24.02.2015 року - 200 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину 5670 грн. та 20000 грн., на початку березня 2015 року - 1000 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину 26850 грн., на початку травня 2015 року - 300 грн., на початку червня 2015 року - 200 грн., на загальну суму 53020 грн., що належать ОСОБА_20 ; на початку березня 2015 року - 1500 грн., в травні 2015 року - 10000 грн., в кінці травня 2015 року - 4000 грн., на загальну суму 15500 грн., що належать ОСОБА_23 ; 03.03.2015 - 100 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину 2482 грн., 13.03.2015 - 600 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину 12972 грн., 16.03.2015 - 800 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину 17416 грн., на загальну суму 32870 грн., що належать ОСОБА_24 ; 30.03.2015 - 100 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину, 2344 грн., 01.05.2015 - 1000 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину 21130 грн., на загальну суму 23474 грн., що належать ОСОБА_25 ; 02.04.2015 - 1000 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину 23480 грн., що належать ОСОБА_48 ; 17.04.2015 - 2500 грн., що належать ОСОБА_49 ; 18.04.2015 - 9000 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на момент вчинення 193050 грн., що належать ОСОБА_15 ; 18.04.2015 - 20000 гривень, що належать ОСОБА_50 ; 20.04.2015 - 1000 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину 21060 грн., що належать ОСОБА_51 ; 21.04.2015 - 500 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину 11125 грн., 22.04.2015 - 625 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину 13919 грн., 23.04.2015 - 625 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину 14087 грн., на загальну суму 39131 грн., що належать ОСОБА_26 ; 23.04.2015 - 5500 грн., 28.04.2015 - 21500 грн., на загальну суму 27000 грн., що належать ОСОБА_14 ; 24.04.2015 - 1200 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину 27036 грн., що належать ОСОБА_17 ; 24.04.2015 - 1200 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину 27036 грн., що належать ОСОБА_16 ; 27.04.2015 - 5000 грн., 11.05.2015 - 23000 грн., 12.05.2015 - 23000 грн., на загальну суму 51000 грн., що належать ОСОБА_19 ; 28.04.2015 - 5000 грн., що належать ОСОБА_12 ; 29.04.2015 - 56000 грн., що належать ОСОБА_52 ; в квітні 2015 року - 1000 доларів США, що еквівалентно згідно куpcy НБУ на момент вчинення злочину 22930 грн., що належать ОСОБА_53 ; 06.05.2015 року - 24000 грн., що належать ОСОБА_54 ; 07.05.2015 - 4850 грн., що належать ОСОБА_18 ; 09.05.2015 - 1500 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину 31080 грн., 12.05.2015 13000 грн., на загальну суму 44080 грн., що належать ОСОБА_55 ;14.05.2015 - 9800 грн., що належать ОСОБА_13 ;17.05.2015 - 782 долари США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину 16187 грн., 28.05.2016 - 750 грн., 13.06.2015 - 1607 грн., на загальну суму 18544 грн., що належать ОСОБА_56 ; 20.05.2015 - 10800 грн., 01.06. 2015 - 4300 грн., на початку червня 2015 року - 4300 грн., на загальну суму 19400 грн., що належать ОСОБА_57 ; 21.05.2015 - 20000 грн., що належать ОСОБА_44 ; 28.05.2015 - 2200 грн.. що належать ОСОБА_58 ; 28.05.2015 - 25000 грн., що належать ОСОБА_59 ; 29.05.2015 - 11000 грн., що належать ОСОБА_60 ; 30.05.2015 - 5700 грн., на початку червня 2015 року - 4300 грн., на загальну суму 10000 грн., що належать ОСОБА_37 ; 31.05.2015 - 21500 грн., що належать ОСОБА_61 ; в травні 2015 року - 2500 грн., на початку червня 2015 року - 140 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину 2951 грн., 14.06.2015 - 900 доларів США., що еквівалентно згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину 18954 грн., на загальну суму 24405 грн., що належать ОСОБА_62 ; в травні 2015 року - 37500 грн., на початку червня 2015 року - 25000 грн., в червні 2015 року - 500 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину 10530 грн., на загальну суму 73030 грн., що належать ОСОБА_63 ; наприкінці травня 2015 року - 200 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину 4210 грн., що належать ОСОБА_64 ; наприкінці травня 2015 року - 100 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину 2105 грн., що належать ОСОБА_65 ; наприкінці травня 2015 року - 100 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину 2105 грн., що належать ОСОБА_66 ; 01.06.2015 - 25000 грн., що належать ОСОБА_67 ; 01.06.2015 - 1000 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину 21080 грн., що належать ОСОБА_68 ; 04.06.2015 - 2150 грн., що належать ОСОБА_69 ; 10.06.2015 - 200 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину 4234 грн., що належать ОСОБА_40 ; 25.06.2015 - 23000 грн., що належать ОСОБА_70 .

Водночас, у пред`явленому обвинуваченні не зазначено місця і часу вчинення кримінальних правопорушень.

Так, у епізоді заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_26 не зазначено відношення ОСОБА_27 до організованої групи в складі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , якій фактично були передані грошові кошти потерпілим /т.1 а.п.26/.

У епізоді заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_19 не зазначено відношення ОСОБА_29 до організованої групи в складі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , якій фактично були передані грошові кошти потерпілим /т.1 а.п.32/.

Також, у епізоді заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_33 зазначено, що в квітні 2015 року, ОСОБА_3 діючи повторно, в складі організованої злочинної групи спільно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи у м. Києві, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_33 шахрайським шляхом, разом із тим, указаними грошовими коштами вони заволоділи і наприкінці березня 2015 року /т.1 а.п.36-37/.

Крім того, у епізоді заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_71 зазначено, що 10.06.2015 року ОСОБА_6 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заволоділи грошовими коштами потерпілого, разом із тим, також зазначено, що таке заволодіння начебто відбулось 25.06.2015 року/ т.1 а.п.71, т.2 а.п. 87 88/.

Щодо епізоду заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_20 , згідно до якого в одній частині зазначено, що вона прибула на презентацію у невстановлений досудовим розслідуванням час, а в іншій частині що після презентації в той же день 24.02.2015 р. передала грошові кошти /т.1 а.п.11-12/.

Відповідно ж до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26 червня 1990 року, зі змінами та доповненнями, обвинувачення повинно бути сформульовано з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскін проти Австрії» №9783/82 п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті.

У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94 п. 52, рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії» №12969/94 п. 58, рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії» №42780/98 п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» №29082/95 п. 47).

Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94 п. 52, рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» №29082/95 п. 47).

Так, запропоноване органом досудового розслідування формулювання обвинувачення не містись повної, детальної інформації щодо пред?явленого особам обвинувачення, що порушує їх право на захист, так як деталі вчинення кримінального правопорушення можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінального провадження, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваних вони вважається офіційно письмово повідомленими про фактичні та юридичні підстави пред`явлених їм обвинувачень.

Натомість, викладене в обвинувальному акті обвинувачення, його формулювання та приведені фактичні обставини кримінальних правопорушень, свідчать про те, що наведені обставини, що характеризують суб`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, є нечіткими та незрозумілими за кожним окремим епізодом.

Також обвинувальний акт містить розбіжності у прізвищі обвинуваченого ОСОБА_3 , так у самому тексті часто зустрічається вказівка на вчинення дій особою із прізвищем « ОСОБА_72 ».

У свою чергу перекладений на російську мову обвинувальний акт також викликає сумніви у його достовірності, оскільки аркуш 1, 374-375 /т.2 а.п. 118, т.3 а.п.241-242/ містять відбиток печатки Бюро перекладів «Лінгво-груп», тоді як аркуші 2 - 373 /т.1 а.п.119-250, т.2 а.п.1-240/ містять відбиток печатки - Бюро перекладів ФОП ОСОБА_73 .

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 квітня 2008 року зазначив, що у контексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`яснення «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного, він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінські проти Австрії). Зокрема, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Песільє та Сассі проти Франції»).

У той же час, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, у тому числі, має містити анкетні дані кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Між тим, обвинувальний акт не містить усіх даних про потерпілих, зазначені лише прізвища, ім`я, по батькові, місце проживання та номер телефону.

Разом із тим, у обвинувальному акті мова йдеться про заволодіння грошовими коштами ОСОБА_48 /т.1 а.п.9, 76, 142, 208, т.2 а.п.25/, однак така потерпіла в межах даного кримінального провадження не залучалася.

Крім того, обвинувальний акт містить розбіжності у прізвищі потерпілої ОСОБА_23 , оскільки в окремих частинах обвинувального акту часто зустрічається «Сергєєва» /т.1 а.п.5, 74, 140, 207, т.2 а.п.23/.

Також, згідно обвинувального акту потерпілими є ОСОБА_74 , ОСОБА_75 та ОСОБА_76 /т.1 а.п.2-3 п.п.9, 26, 35/, тоді як у реєстрі матеріалів досудового розслідування Розділ І пп. 50, 52, 54, 55 зазначено потерпілого ОСОБА_77 . Крім того за текстом обвинувального акту зустрічається 80 разів саме потерпілий « ОСОБА_43 » /т.1 а.п.24, 25, 65, 65, 66, 67, 74, 91, 92, 132, 133, 134, 135, 156, 157, 158, 200, 201, 207, 223, 224, 226, 232, 250, т.2 а.п.16, 17, 23, 39, 40, 43, 49, 67, 81-84/.

Крім того, згідно п. 8 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті має бути зазначено розмір витрат на залучення експерта, проте обвинувачення містить дані про відсутність таких витрат, у той час як в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено про наявність постанови про призначення комп`ютерно-технічної експертизи.

Крім того, відповідності до п.1 ч.4 ст. 291 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування є додатком до обвинувального акту, який складається слідчим або прокурором і надсилається до суду з обвинувальним актом, вимоги до нього визначені ст.109 КПК України.

Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити повний опис усіх без виключення дій і прийнятих процесуальних рішень під час досудового розслідування. Порушення вимог закону щодо повноти змісту реєстру досудового розслідування, є одним з критеріїв невідповідності обвинувального акту ст.291 КПК України.

Проте, реєстр не відповідає вимогам закону, так як не містить усіх передбачених законом даних, зокрема не містить даних про внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до єдиного реєстру досудових розслідувань та початок досудового розслідування, внесення відомостей про закінчення досудового розслідування, надання доступу до матеріалів провадження, дані про призначення прокурора та про залучення захисників.

Також згідно вимог ст.291 до обвинувального акту мають бути додані розписки підозрюваних про отримання ними копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, однак розписки обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які долучені прокурором до обвинувального акту є сумнівними, оскільки останні протягом останніх декількох років перебувають за межами території України, а обвинувальний акт вручений захиснику для передачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Наведені порушення вимог КПК України перешкоджають суду всебічно, повно та об`єктивно розглянути справу і постановити законне й обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Крім того, досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується його закриттям або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності /п.5 ч.1 ст.3, ч.2 ст.214, ст.283 КПК України/.

Відповідно до положення ч.1 ст.116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у строки, встановлені ст.219 КПК України, отже, після повернення обвинувального акта прокурору, продовжують діяти строки, передбачені ст.219 КПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 17, 110, 291, 314-316, 331 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисників обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0015869 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України та додані до нього документи, повернути прокурору Київської міської прокуратури для виконання вимог зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя: