Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5383/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 09 червня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження №0003949 від 13.11.2020 року,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, без повного та всебічного дослідження обставин справи. Зазначає, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт було вилучено з порушенням норм процесуального права, оскільки обшук квартири та особистий обшук ОСОБА_8 було проведено не на підставі ухвали слідчого судді та без участі адвоката, а тому воно не може бути використано в подальшому в якості доказів, у зв`язку із їх недопустимістю. Вважає, що при накладенні арешту на майно, слідчий суддя не дотримався норм закону щодо розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003949 від 13.11.2020 р. за ч.1 ст.194 КК України з посиланням на те, що невстановлені особи пошкодили сміттєві баки, (підпал), чим завдали матеріальної шкоди у великих розмірах.

25.04.2021 р. близько 03:01 год. на лінію 102 надійшов виклик про те, що за адресою: АДРЕСА_1 оперативні працівники затримали двох чоловіків, а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які намагались підпалити сміттєві баки.

25.04.2021 р., за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 був проведений як невідкладний випадок обшук та відшукано і вилучено наступне майно: темно-синя куртка марки «INDACO», чорні джинсові штани, чорні ботинки «Outdoor», пачка з під сірників в середині 7 сірників на пачці зображена квітка на чорному фоні, запальничка марки «Віg» помаранчевого кольору, мобільний телефон марки «Ірhоnе 7» чорного кольору НОМЕР_1 , сім картка оператора «Київстар» номер НОМЕР_2 , на які слідчий просить накласти арешт з метою запобігання приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження речових доказів.

Постановою слідчого від 26 квітня 2021 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи, обставини кримінального провадження, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, а також беручи до уваги, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на вказане майно.

Заслухавши доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

З матеріалів клопотання вбачається, що СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003949 від 13.11.2020 р. за ч.1 ст.194 КК України (а.п.6).

Згідно клопотання слідчого, 25.04.2021 року, за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 був проведений як невідкладний випадок обшук та відшукано і вилучено наступне майно: темно-синя куртка марки «INDACO», чорні джинсові штани, чорні ботинки «Outdoor», пачка з під сірників в середині 7 сірників на пачці зображена квітка на чорному фоні, запальничка марки «Віg» помаранчевого кольору, мобільний телефон марки «Ірhоnе 7» чорного кольору НОМЕР_1 , сім картка оператора «Київстар» номер НОМЕР_2 (а.п. 7-14).

Постановою начальника ВРЗСГСД СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 26.04.2021 року вилучені вищевказані речі було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0003949 від 13.11.2020 року (а.п. 15-18).

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами в справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Таким чином, у клопотанні слідчого про арешт майна зазначено підставу і мету, відповідно до положень ст.170 КПК України, а також відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно належним чином обґрунтоване та відповідає вимогам КПК України.

Таким чином, з огляду на наведене, з метою забезпечення кримінального провадження, враховуючи можливість використання вказаних речей як доказу у кримінальному провадженні, оскільки вони визнані речовим доказом, з метою збереження речових доказів та проведення необхідних експертиз, для проведення повного, всебічного, об`єктивного розслідування, слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на вказане в клопотанні майно.

Доводи апелянта про те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт було вилучено з порушенням норм процесуального права, оскільки обшук квартири та особистий обшук ОСОБА_8 було проведено не на підставі ухвали слідчого судді та без участі адвоката, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони суперечать вимогам ч.5 ст.236 КПК України.

Так, відповідно ч.3 ст. 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку.

Згідно матеріалів клопотання, після проведення 25.04.2021 року невідкладного обшуку, слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді про дозвіл на обшук за результатами розгляду якого було постановлено ухвалу від 29.04.2021 року, якою надано слідчим дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 (а.п. 45).

Згідно положень ч.5 ст. 236 КПК України обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. За рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження. Обшук особи здійснюється особами тієї самої статі у присутності адвоката, представника на вимогу такої особи.

Враховуючи, що 25.04.2021 року працівниками поліції фактично було проведено обшук ОСОБА_8 , а не квартири, з вилученням його особистих речей (в які він був одягнутий та які малися при ньому), за згодою його матері (власниці квартири) ОСОБА_10 та за добровільною згодою самого ОСОБА_8 , який видав зазначені речі, вимог щодо залучення адвоката від останніх не надходило, колегія суддів вважає, що зазначені дії працівників поліції відповідають вимогам кримінального процесуального закону, що підтверджується і ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 29.04.2021 року.

Наведеним також спростовується твердження апелянта про те, що вилучені під час обшуку речі, не можуть бути використані в подальшому в якості доказів, у зв`язку із їх недопустимістю, оскільки ч.3 ст. 233 КПК України передбачено підставу для визнання встановлених внаслідок обшуку без ухвали слідчого судді доказів недопустимими, а саме : відмова прокурора погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або відмова слідчого судді у задоволенні клопотання про обшук.

Проте, зі змісту ухвали слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 29.04.2021 року вбачається, що слідчий звернувся з клопотанням про дозвіл на обшук, погодженим прокурором Житомирської місцевої прокуратури, яке було задоволено слідчим суддею (а.п. 45).

Вказання апелянтом в засіданні апеляційного суду на те, що вилучений під час обшуку мобільний телефон марки «Ірhоnе 7» належить матері ОСОБА_8 ОСОБА_10 , не спростовує висновків слідчого судді про наявність підстав накладення арешту на майно. Крім того, як пояснив прокурор, вказаний мобільний телефон був вилучений саме у ОСОБА_8 і саме ОСОБА_8 добровільно видав телефон як майно, яке знаходилося при ньому. Також, вилучене майно відповідає ознакам речових доказів, передбачених ст. 98 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що мобільний телефон був оглянутий слідчим, але без участі спеціаліста, тому потребує додаткового огляду, який ще не проведено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що арешт майна це тимчасовий захід, а тому власник майна не позбавлений права звернутися з клопотанням про зняття арешту, в порядку ст. 174 КПК України.

Таким чином, доводів, які б були безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді апелянтом не наведено.

Також, колегія суддів звертає увагу, що згідно практики ЄСПЛ втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Отже, колегія суддів вважає, що в даному випадку дотримано вимоги правомірності втручання у право власності фізичних осіб, таке втручання є законним, відповідає суспільному інтересу та при цьому враховано розумність та співмірність (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України, оскільки іншим чином неможливо збереження речових доказів.

За таких обставин, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно є такою, що відповідає вимогам ст.ст. 170-173 КПК України, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 09 червня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_11 та накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження №0003949 від 13.11.2020 року без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: