Провадження № 1-кс/760/7583/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - адвоката ОСОБА_4 (свідоцтво № 000090 від 20.07.2016р. про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Київської міської прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000416 від 13.08.2020р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, подане в рамках кримінального провадження № 0000416 від 13.08.2020р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчими СУ ГУ ДФС у м. Києві, в ході досудового розслідування встановлено, що 24 липня 2020 року, ОСОБА_6 заїхавши на АЗС під торгівельною маркою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: м. Київ, Кільцева дорога, 6-В, придбав для власних потреб бензин марки А-95-Євро5-Е5, який частково залив до бензобаку власного автомобіля, а частково набрав у каністру для газонокосарки.

Крім того, встановлено, що після заправки пальним автомобіль ОСОБА_6 почав дивно працювати та через декілька кілометрів взагалі зупинився. Відвідавши автомобільний сервіс, заявником було здійснено ремонт пальної системи автомобіля.

В результаті таких дій, ОСОБА_6 було передано придбаний бензин у каністрі для перевірки до відповідної лабораторії, яка за результатами випробувань надала протокол № 450-П/2020 від 28.07.2020р. Зі змісту останнього вбачається, що наданий на випробування бензин марки А-95-Євро5-Е5 не відповідає вимогам ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови».

У відповідності до виданого заявнику фіскального чеку №1993, діяльність на АЗС під торгівельною маркою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: м. Київ, Кільцева дорога, 6-В впроваджує юридична особа ТОВ «Манго-Груп» ().

03.09.2020р. у приміщеннях та на територіях АЗС під торгівельною маркою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташовані у м. Києві, а також за адресою розташування складу паливно-мастильних матеріалів нафтобази «Мамрин», що у Житомирській області, які для впровадження господарської діяльності використовувались ТОВ «Манго-Груп» (), проведено обшуки.

Під час вказаних обшуків, з резервуарів відібрано відповідні зразки нафтопродуктів, зокрема бензину автомобільного з марками А-92, А-95 (А-95 преміум, А-92-Євро5-Е5, А-95-Євро5-Е5), які в подальшому спрямовано до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів.

Згідно висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 22676/20-34/22831-22841/20-34 від 15.09.2020 встановлено, що надані зразки вилучених нафтопродуктів, а саме бензину марок А-92 та А-95 не відповідають вимогам нормативній документації зазначеній в «Технічному регламенті щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, судових та котельних палив», затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 №927 та ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови» за визначеними фізико-хімічними показниками, а саме «октанове число» та «об`ємна частка бензолу». Відносяться до некондиційного бензину А-80. Вироблені кустарним (сумішевим) способом.

В ході досудового розслідування встановлено, що ТОВ «Манго-Груп» () здійснює зберігання паливно-мастильних матеріалів у резервуарах (ємностях) на території нафтобази, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

28.10.2020р. слідчими дев`ятого слідчого відділу РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 21.10.2020р., проведено обшук на території та у приміщеннях комплексу нафтобази - складу ПММ, що використовується ТОВ «Манго-Груп» (код 39039648), що за адресою Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Гвардійська, 31/1, в ході якого виявлено та вилучено бензин марки А-95 у кількості 18 260 літрів, а також жорсткий диск s: WX71A54D7ASR із записами камер відео спостереження руху транспортних засобів.

В клопотанні поставлено питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, з метою забезпечення його збереження як речового доказу, вилучене під час обшуку 28.10.2020р., проведеного на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21.10.2020р., за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: бензин марки А-95 у кількості 18 260 літрів, жорсткий диск s/n: WX71A54D7ASR.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити, оскільки ухвалою слідчого судді від 21.10.2020р. хоча і не було прямо надано дозвіл на відшукання вказаних речей, проте вилучене майно має значення речових доказів.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21.10.2020р. надано дозвіл слідчим на проведення обшуку в приміщеннях, спорудах та на території нафтобази, які використовуються для здійснення господарської діяльності лише ТОВ «Манго-Груп» (), розташованих за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Гвардійська, 31/1, які на праві приватної власності зареєстровані за ТОВ «ГП БАЗИС» (), з метою відшукання документів (в тому числі в електронному вигляді), які свідчать про здійснення фінансово-господарської діяльності, пов`язаної з придбанням та реалізацією незаконно придбаних (фальсифікованих) нафтопродуктів, зокрема бензину марок А-92, А-95, А-95 преміум, у тому числі А-92-Євро5-Е5, А-95-Євро5-Е5, на протязі всього періоду роботи, а саме: контрактів, договорів, додатків до договорів (контрактів), рахунків, накладних, податкових накладних, товарно-транспортних накладних, платіжних доручень, довіреностей, декларацій про відповідність, сертифікатів відповідності та паспортів якості, вантажно-митних декларацій, інвойсів, векселів, актів прийому-передачі, листів, доручень.

28.10.2020р., на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21.10.2020р., проведено обшук на території та у приміщеннях комплексу нафтобази - складу ПММ, що використовується ТОВ «Манго-Груп» (код 39039648), що за адресою Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Гвардійська, 31/1, в ході якого виявлено та вилучено бензин марки А-95 у кількості 18 260 літрів, а також жорсткий диск s: WX71A54D7ASR із записами камер відео спостереження руху транспортних засобів.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилученні речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Враховуючи, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21.10.2020р., не було прямо надано дозвіл на відшукання вказаних речей та документів, тому вони вважаються тимчасово вилученим майном.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94,132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 98 КПК України регламентує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Як встановлено в ході судового розгляду клопотання, вилучені в ході обшуку, проведеного 28.10.2020р., на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21.10.2020р., за адресою: АДРЕСА_1 , речі, а саме: бензин марки А-95 у кількості 18 260 літрів, жорсткий диск s/n: WX71A54D7ASR, за версією слідства, містять відомості, які свідчать про реалізацію незаконно виготовлених підакцизних товарів (паливно-мастильних матеріалів, що не відповідають діючим вимогам ДСТУ.

Тому, постановою старшого слідчого з особливо важливих справ дев`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_3 від 29.10.2020р. вказані вище речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи правові підстави для накладення арешту на вказане майно, можливість використання його як доказу в кримінальному провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що тимчасово вилучені за адресою: АДРЕСА_1 , речі, а саме: бензин марки А-95 у кількості 18 260 літрів, жорсткий диск s/n: WX71A54D7ASR, арешт на які просить накласти прокурор, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а вказане вище тимчасово вилучене майно арешту, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 236, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Київської міської прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000416 від 13.08.2020р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку 28.10.2020р., проведеного на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21.10.2020р., за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- бензин марки А-95 у кількості 18 260 літрів,

- жорсткий диск s/n: WX71A54D7ASR.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1