ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2021 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ;
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000412, про обвинувачення ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Каноницьке Барського району Вінницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працює у ТОВ "Міжлісся" працівником з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва, з вищою освітою, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України;
за участі: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
УСТАНОВИВ:
05.06.2020 на підставі ухвали слідчого судді Барського районного суду Вінницької області у період часу з 11.00 год. до 12.28 год. було проведено обшук за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . У ході проведення обшуку було виявлено та вилучено 60 патронів до вогнепальної зброї, які ОСОБА_3 умисно та незаконно зберігав у одній з кімнат квартири. Згідно з даними висновку експерта № 210 від 17.06.2020, з 60 предметів, які були вилучені 05.06.2020, 51 предмет є автоматними патронами калібру 5,45х39 мм, зразка 1974 року, призначеними для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова ("АКМ-74, РПК-74"); 1 предмет частиною бойового припасу кулею та гільзою автоматного патрону калібру 5,45х39 мм, зразка 1974 року, призначеного для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова ("АКМ-74, РПК-74"); 3 предмета гвинтівочними патронами калібру 7,62х53 мм, призначеними для стрільби з гвинтівок та карабінів конструкції Мосіна, ручних кулеметів Дегтярьова, снайперських гвинтівок Драгунова (СВД) та іншої зброї під даний патрон; 1 предмет патроном калібру 7,62х39 мм, зразка 1943 року, призначений для стрільби з стрілецької зброї, а саме, самозарядних карабінів (СКС) та автоматів і кулеметів конструкції Калашникова (АК, АКМ, АКМС, РПК, РПКС); 1 предмет частиною бойового припасу кулею та гільзою патрону калібру 7,62х39 мм, зразка 1974 року, призначеною для стрільби з стрілецької зброї, а саме, самозарядних карабінів (СКС) та автоматів і кулеметів конструкції Калашникова (АК, АКМ, АКМС, РПК, РПКС); 2 предмети пістолетними патронами калібру 9х18 мм, призначеними для стрільби з пістолетів конструкції Макарова "ПМ" та Стечкіна "АПС"; 1 предмет частиною бойового припасу кулею патрону калібру 7,62 мм.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, тобто зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення. Пояснив, що 27.05.2020 пішов у ліс по гриби та знайшов поліетиленовий пакет з наведеними у обвинувальному акті боєприпасами, пакет був присипаний землею. ОСОБА_3 забрав пакет з боєприпасами, зберігав їх удома. Пізніше під час обшуку боєприпаси були вилучені за обставин, що вказані в обвинувальному акті. ОСОБА_3 пояснив, що зробив відповідні висновки та подібне більше не повториться, розкаявся у вчиненому та просив суворо його не карати.
Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, урахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого, даних, що його характеризують, та документів щодо процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що надані стороною обвинувачення та захисту, суд дійшов висновку, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обвинуваченим обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України, як зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню за вчинене кримінальне правопорушення.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд ураховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 раніше не судимий, що підтверджується даними вимоги ІЦ; посередньо характеризується за місцем проживання, що підтверджується даними довідки Войнашівської сільської ради Барського району Вінницької області від 11.06.2020 № 417, та позитивно характеризується за місцем роботи, що підтверджується даними характеристики ТОВ "Міжлісся", на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, що підтверджується даними довідки Комунального некомерційного підприємства "Барська центральна районна лікарня" Барської районної ради, проживає разом з батьком, який є інвалідом третьої групи, що підтверджується даними копій довідки Войнашівського старостинського округу та довідки до акта огляду МСЕК № 090552.
До обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі. Разом з тим, дані про особу обвинуваченого (раніше не судимий, має сталі соціальні зв`язки, розкаявся у вчиненому) переконують суд у тому, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, та створюють підстави для звільнення його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на останнього обов`язки, що передбачені ст. 76 КК України.

Під час судових дебатів захисник ОСОБА_5 просив суд, з урахуванням даних, які характеризують особу, а саме того, що ОСОБА_3 проживає з батьком, який є інвалідом, позитивно характризується за місцем роботи, призначити ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу.

Встановлюючи можливість призначення покарання ОСОБА_3 на підставі ст. 69 КК України, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

У ході судового розгляду було встановлено наявність двох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 : щире каяття та активне сприяння рокриттю злочину. Однак, суд не вважає, що дані обставини є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Суд урахував позитивні дані про особу обвинуваченого, про які вказував захисник, та дійшов висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, однак, зібраних даних, на думку суду, недостатньо для призначення покарання на підставі ст. 69 КК України у вигляді штрафу.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, суд не вправі вирішити у даному провадженні, оскільки кримінальне провадження за ч. 1 ст. 309 КК України закрито. Під час вирішення питання про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 309 КК України у підготовчому судовому засіданні, прокурор не порушував питання вирішення долі речових доказів. Однак, зазначене не позбавляє прокурора можливості звернутися для вирішення питання речових доказів після набрання законної сили ухвалою про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 309 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, тому дане питання судом не вирішувалося.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення балістичного дослідження у сумі 1307,60 грн, що документально підтверджені (висновок експерта № 210 від 17.06.2020).

Оскільки кримінальне провадження про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, закрито ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 27.01.2021, під час розгляду питання про закриття кримінального провадження прокурор не ставив питання про стягнення процесуальних витрат, то суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 263 КК України про стягнення з обвинуваченого витрат на залучення експертів для проведення дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів у загальній сумі 2942,1 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України та ст. 65-67 КК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у кримінальному провадженні: 51 предмет автоматні патрони калібру 5,45х39 мм, зразка 1974 року; 1 предмет, який є частиною бойового припасу кулею та гільзою автоматного патрону калібру 5,45х39 мм, зразка 1974 року; 3 предмета, що є гвинтівочними патронами калібру 7,62х53 мм; 1 предмет, який є патроном калібру 7,62х39 мм, зразка 1943 року; 1 предмет, який є частиною бойового припасу кулею та гільзою патрону калібру 7,62х39 мм, зразка 1974 року; 2 предмети, які є пістолетними патронами калібру 9х18 мм; 1 предмет, який є частиною бойового припасу кулею патрону калібру 7,62 мм, що знаходяться на зберіганні на складі служби озброєння УЛМТЗ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати, пов`язані з залученням експерта, у розмірі 1307,60 грн (одна тисяча триста сім гривень шістдесят копійок).
Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя