Єдиний унікальний № 946/7871/20
Провадження № 1-кп/946/141/21
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у клопотанні про доручення органу досудового розслідування
проведення слідчих дій під час судового провадження

23 березня 2021 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провів у місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000615, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпілий ОСОБА_6 , представник потерпілого ОСОБА_7 .

Суть питання, що вирішується
1.Захисник ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про долучення до матеріалів судового провадження пояснення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також про доручення органу досудового розслідування провести допит в якості свідків цих же осіб. При цьому у клопотанні захисник не навів обґрунтування у самому клопотанні.

Встановлені судом обставини
2.Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання та зазначив, що хоча ним і були відібрані письмові пояснення від ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , але має бути проведений їх допит також і спеціалістами, а саме слідчим. Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав клопотання захисника ОСОБА_5 .

3.Прокурор ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 не заперечили проти долучення письмових пояснень до матеріалів судового провадження, заперечили проти доручення органу досудового розслідування проводити допит цих же осіб. При цьому прокурор ОСОБА_4 зазначив про відсутність необхідності доручати органу досудового розслідування допитувати осіб, оскільки захисник самостійно відібрав у них письмові пояснення, і ці дані були відкриті стороні кримінального провадження. Представник потерпілого ОСОБА_7 зазначив, що вказані особи не були очевидцями події, а були присутніми вже після її настання, а тому їх пояснення не мають відношення до провадження.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
4.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов висновку про відмову в клопотанні з таких підстав.

5.Зі змісту ч.ч. 3, 4 ст. 333 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) випливає, що у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування.
6.Так, захисник ОСОБА_5 , заявляючи клопотання про надання доручення органу досудового розслідування допитати в якості свідків певних осіб, в порушення вимог наведених положень ч.ч. 3, 4 ст. 333 КПК, в клопотанні не зазначає у встановленні чи перевірки яких саме обставин виникла необхідність, а також значення цих обставин. Захисник також не тільки не обґрунтував, а й взагалі не зазначив у клопотанні причини, з яких не були здійснені належні дії для встановлення чи перевірки обставин на стадії досудового розслідування. Посилання на те, що ці особи мають бути допитані спеціалістами, а саме слідчими, не ґрунтуються на положеннях чинного КПК, оскільки правовий статус слідчого визначений ст. 40 КПК, та він відноситься до сторони обвинувачення, а спеціаліста визначений ст. 71 КПК, та він відноситься інших учасників кримінального провадження. Зі змісту ст. ст. 77, 79 КПК випливає, що слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він брав участь у цьому ж провадженні як спеціаліст, та спеціаліст не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий.
7.Більше того, відповідно до ч. 2 ст. 23 КПК, не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. А відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу; суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
8.Саме тому посилання захисника ОСОБА_5 про необхідність допиту осіб як свідків саме слідчими як спеціалістами не тільки не ґрунтується на положеннях чинного КПК, а й прямо суперечить їм.
9.Більше того, захисник, просить дати доручення органу досудового розслідування допитати в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , тоді як із самого ж клопотання та письмових пояснень, що долучені до нього, вбачається, що захисник ОСОБА_5 вже отримав письмові пояснення цих же осіб в порядку ч. 8 ст. 95 КПК, які вже відкрив стороні обвинувачення та представнику потерпілого. Отже, з огляду на викладене, а також на приписи ч. 3 ст. 333 КПК щодо доручення органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії тільки в разі, колі обставини, у встановлені чи перевірки яких виникла необхідність, не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд не вбачає доцільності доручати органу досудового розслідування проводити слідчу дію з метою встановлення обставин, які вже встановлені самим захисником.
10.Також, з ч. 8 ст. 95 КПК прямо випливає, що пояснення відібрані стороною кримінального провадження від осіб не є джерелом доказів, крім випадків, передбачених КПК. Тому з урахуванням цих положень, а також положень ст. 23, ч. 4 ст. 95 КПК щодо обов`язковості дослідження доказів безпосередньо судом, щодо отримання показань учасників судового провадження усно та щодо заборони обґрунтовувати судові рішення та посилатися на показаннями, наданими слідчому, прокурору, в клопотанні захисника слід відмовити повністю, у тому числі і щодо долучення до матеріалів судового провадження письмових пояснень.
Керуючись ст. ст. 23, 95, 333, 370 372 КПК, суд

постановив:
1.У клопотанні захисника ОСОБА_5 про долучення до матеріалів судового провадження пояснень ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також про доручення органу досудового розслідування провести допит в якості свідків цих же осібвідмовити.

2.Письмові пояснення, долучені до клопотання захисника ОСОБА_5 , повернути захиснику ОСОБА_5 .

3.Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ
Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1