Справа №211/2435/20 Провадження № 1-кп/211/233/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000352 від 13.03.2020 року, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, з середньо-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 19.09.2019 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 125, ст..70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений згідно ст. 75, п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України від відбування покарання з випробувальним строком 2 роки,-
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу № 211/3964/17 від 12.10.2017 року обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язаний до виплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь матері дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше одного неоподаткованого прибутковим податком мінімуму доходів громадян, починаючи стягнення з 04.09.2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 12.10.2017 року видано виконавчий лист № 211/3964/17.
На підставі виконавчого листа № 211/3964/17 державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області 14.05.2018 року відкрито виконавче провадження № 56379679, відносно боржника ОСОБА_3 на користь стягувача ОСОБА_9 , в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 про стягнення аліментів.
Однак обвинувачений ОСОБА_3 , знаючи про свій обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, оскільки на користь стягувача надходили грошові кошти від адресата ОСОБА_3 , а також будучи раніше судимим 19.09.2019 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу за ч. 1 ст. 289, ч.1 ст.164, ч.1 ст.125 ч.1, ст.70 КК України, тобто достеменно знаючи, що він зобов`язаний до виплати аліментів на утримання дитини, в період часу з 01.12.2019 по 01.04.2020 злісно ухилявся від сплати аліментів.
Маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, усвідомлюючи свою відповідальність, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та в період з 01.12.2019 року до 01.04.2020 року обвинувачений не працював, заходів до працевлаштування не приймав, до центру зайнятості з питань працевлаштування не звертався та на обліку не перебував, ніяких грошових коштів та майна у вказаний період не передавав, що свідчить про злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів.
Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України у разі ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
В результаті злісного ухилення від сплати аліментів, встановлених вищевказаним рішенням суду, у ОСОБА_3 , в період з 01.12.2019 року до 01.04.2020 року перед потерпілою ОСОБА_9 , утворилась заборгованість в сумі 12 861 гривні 75 копійок, що сукупно складає суму виплат більше ніж за три місяці.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 2 КК України визнав повністю. Пояснив, що дійсно знав про обов"язок сплачувати аліменти, частково він сплачує аліменти, коли має кошти. Однак зараз складно знайти роботу, він не може працевлаштуватись. У листопаді 2020 року він сплатив 2700 грн., у грудні та лютому 2021 грн. по 500 грн., у квітні 2021 року 1300 грн., травні 2021 року 500 грн, які враховані як поточні платежі та в рахунок загальної заборгованості по аліментам. Загальна заборгованість по аліментам дійсно становить більше 100 000 грн. Однак зараз він пропонував потерпілій в рахунок боргу передати належний його діду автомобіль, однак вона від такої пропозиції відмовилась. Просив суворо його не карати.
Згідно до частини 3 статті 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що правильно розуміє зміст цих обставин, його позиція є добровільною і він розуміє, що у такому випадку буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною, його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковані ч. 2 ст. 164 КК України, за ознаками злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) вчинене особою, раніше судимою за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого цією статтею.
При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, за місцем проживання характеризується позитивно, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебував і не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочину.
Згідно досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Враховуючи зазначене, орган пробації вважає за можливе виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень; участь у виховних заходах та соціально-корисній діяльності; проведення індивідуально-профілактичної роботи спільно з правоохоронними органами.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичних обставин та їх наслідків, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, висновки досудової доповіді, позицію потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні, беручи до уваги те, що обвинувачений частково сплачує аліменти, однак загальну суму утвореної обвинуваченим заборгованості зі сплати аліментів є досить значною, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді громадських робіт в межах санкції статті 164 ч.2 КК України. Так як вказане правопорушення ним вчинено в період іспитового строку, призначеного вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 19.09.2019, яким ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 125 , ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 289 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на 2 роки, то відповідно застосуванню підлягає ст. 71 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.09.2019, яким ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 125 , ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 289 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на 2 роки, остаточно до відбуття визначити покарання, згідно ст. 72 КК України - 3 (три) роки 1 (один) день позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1