490/4500/20 25.01.2021
н/п 1-кс/490/4626/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/4500/20
У Х В А Л А

21 січня 2021 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002450 від 25.07.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.289, ч.1 ст.353 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

15 грудня 2020 року слідчий СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва із погодженим з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою використання для відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, або забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна або цивільного позову, а саме: земельна ділянка, площею 0,02 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; будівля офісу загальною площею 264,6 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з наступних приміщень: 1-й поверх: хол - 15,9 кв.м., кабінет - 16,3 кв.м., кабінет - 21,7 кв.м., санвузол - 6,8 кв.м., допоміжне приміщення - 4,5 кв. м., кабінет - 25, 2 кв.м.; 2-й поверх: коридор - 14,9 кв.м., кабінет - 16,4 кв.м., кабінет - 21.4 кв.м, допоміжне приміщення - 11,8 кв.м., коридор - 8,9 кв.м., санвузол - 5,9 кв.м., коридор - 5.6 кв.м., санвузол - 6,7 кв.м., допоміжне приміщення - 4.5 кв.м, кабінет - 23,4 кв.м., шляхом заборони вчинення будь-яких дій щодо відчуження зазначеного майна.

Підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання слідчого заперечували, посилаючись на те, що дане майно не є власністю підозрюваного, на підтвердження чого надали суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У зв`язку з цим, просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого не підтримав.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, документи надані захисником ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до наступного.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчим відділом Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002450 від 25.07.2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146, ч.3 ст.289 КК України.

26.07.2020 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.289 КК України.

Згідно зі ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається з клопотання про арешт майна, слідчий просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_8 , а саме: земельну ділянку, площею 0,02 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; будівлю офісу загальною площею 264,6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, на час розгляду даного клопотання стороною захисту було надано суду інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №241216481 від 21.01.2021 року, відповідно до якої право приватної власності за адресою: АДРЕСА_1 (земельна ділянка, будівля офісу) зареєстровано 27.10.2020 року за ОСОБА_9 .

Враховуючи викладене, а також те, що прокурор клопотання слідчого не підтримав, з метою не порушення законних прав та інтересів власника майна, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про накладення арешту майна слід відмовити.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002450 від 25.07.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.289, ч.1 ст.353 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1