Справа № 524/6540/20
Провадження № 1-кп/524/185/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню:

неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, учень Кременчуцького ліцею № 13, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_7 , у період часу з 18-00 години 28.05.2020 року по 08-20 годину 29.05.2020 року, перебуваючи біля будинку № 21 по вул.. Героїв України в м.Кременчуці, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відчинив задні двері автомобіля марки ВАЗ 2106 білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 та заволодів перфоратором «Сталь» ПР 28-10Р, який належить потерпілому ОСОБА_8 .
З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди, на суму 1341,40 грн. відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3425/20 від 30.09.2020 року.
30.08.2020 року близько 03-30 години обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на набережній річки Дніпро в парку «Придніпровський» у м.Кременчуці, реалізуючи свій злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, відкрито шляхом ривку, з парапету центральної набережної річки Дніпро заволодів мобільний телефоном марки «Xiaomi MI6» 6/64 Gb імеі: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 с/н НОМЕР_4 чорного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_9 .
З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди, на суму 4159,80 грн. відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3342/20 від 23.09.2020 року.
Він же, повторно, 03.11.2020 року близько 03-00 години, перебуваючи біля 6-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом ривку вихопив з рук потерпілого ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Iphone A-1586» імеі: НОМЕР_5 сірого кольору, після чого не реагуючи на зауваження та крики потерпілого, побіг у невідомому напрямку.
З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди, на суму 2493,33 грн. відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1434/20 від 20.11.2020 року.
У судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 , свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, щиро розкаявся, вказав, що скоїв кримінальні правопорушення так, як це вказано в описовій частині вироку. Свої дії пояснив необдуманістю щодо настання негативних наслідків. Просить суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 03.11.2020 року близько 03-00 години обвинувачений ОСОБА_7 шляхом ривку вихопив з його рук мобільний телефон марки «Iphone A-1586». На його зауваження та крики, останній не реагував, та втік. Цивільний позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Щодо міри покарання погодився з думкою прокурора щодо призначення іспитового строку. Мобільний телефон йому повернуто.

Допитана в судовому засіданні законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 пояснила, що вона є мамою обвинуваченого. До вчиненого сином відноситься негативно. На даний час ОСОБА_10 навчається, щиро розкаюється в скоєному. Проживає разом з нею. Просила суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, просив розглядати кримінальне провадження без його участі, щодо міри покарання покладався на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, просив розглядати кримінальне провадження без його участі, щодо міри покарання покладався на розсуд суду.
Вислухавши думку прокурора, потерпілого ОСОБА_4 , захисника, законного представника обвинуваченого, обвинуваченого, які вважають за можливе проводити судовий розгляд у відсутність потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд вважає за можливе провести судовий розгляд без їх участі, оскільки можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутністю заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочину повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений ОСОБА_7 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши всі докази в сукупності, суд дійшов до переконання, що вина ОСОБА_7 доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у сховище.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 , суд кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України, як умисні дії, що виразились у відкритому викраденні чужого майна(грабіж), вчинених повторно.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.. 12 КК України є умисними тяжкими злочинами; також положення ст.. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами, та згідно до положень ст.. 65 КК України відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.
Вивченням особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , встановлено: на обліку у лікаря нарколога не перебуває, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання скарг та заяв на протиправну поведінку не надходило, інвалідності не має, раніше не судимий.

Згідно з вимогами ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику неповнолітнього обвинуваченого, враховує дані про особу неповнолітнього обвинуваченого.

Із досудової доповіді органу пробації слідує, що поведінка обвинуваченого не становить високої небезпеки для суспільства, виправлення ОСОБА_7 є можливим без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк.
Беручи до уваги вище викладене, також враховуючи висновок досудової доповіді, суд приходить до переконання щодо призначення міри покарання у межах санкції статті передбачаючої відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення не пов`язаного з ізоляцією від суспільства з застосуванням ст. 75,104 КК України, тобто звільнити від відбування покарання з іспитовим строком, поклавши відповідно до ст.. 76 КК України на нього обов`язки, оскільки саме це покарання, на думку суду, буде достатнім та необхідним для його виправлення.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлено уточнений цивільний позов на суму матеріальних збитків 250,00 грн. та 10000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ст.. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є в тому числі втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.
Приймаючи до уваги доводи потерпілого про понесені витрати, а також виходячи з того, що неповнолітній обвинувачений не має тимчасового заробітку, суд вважає, що наявні підстави для стягнення шкоди з законного представника обвинуваченого в частині стягнення матеріальної шкоди в повному обсязі в сумі 250,00 грн.
Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до роз`яснень, які надані у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
З аналізу доказів які вивчені судом у кримінальному проваджені суд дійшов висновку, що неповнолітнім обвинуваченим потерпілому спричинена і моральна шкода, яка виразилася душевних стражданнях, пов`язаних з самим фактом відкритого викрадення майна, втратою цінних фото- та відео- матеріалів, що містилися у викраденому телефоні, а також зміною нормальних життєвих зв`язків, що є необхідним під час дистанційного навчання в університеті та спілкуванні.
При визначенні розміру заподіяної потерпілому моральної шкоди, суд враховує характер, тривалість та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), які зазнав потерпілий. Враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково, та стягненню розмірі3000,00 гривень.
Запобіжний захід відносно особи не застосовувався, у суду відсутні підстави для його обрання.

Арешт, накладений на майно згідно ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 16.09.2020 року необхідно скасувати.

По кримінальному провадженні маються процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 1307,60 грн., які відповідно до положень ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_6 в повному обсязі.

Долю речових доказів, приєднаних до матеріалів кримінального провадження, необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України, тобто, мобільний телефон марки «Xiaomi Mi 6» чорного кольору імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «I-Phone» в корпусі чорно-сірого кольору імеі: НОМЕР_5 , сумку чорного кольору з жовтими лямками в якій знаходяться рибальські приладдя необхідно повернути власникам за належністю.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України і призначити покарання:

за ч.3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі.

за ч.2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст.ст.75,104 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта, у зв`язку з проведення експертиз у розмірі 1307,60 грн.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 майнову шкоду в сумі 250,00грн. та моральну шкоду в сумі 3000,00 грн.
Арешт, накладений на майно згідно ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 16.09.2020 року - скасувати.

Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi Mi 6» чорного кольору імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «I-Phone» в корпусі чорно-сірого кольору імеі: НОМЕР_5 , сумку чорного кольору з жовтими лямками в якій знаходяться рибальські приладдя - повернути власникам за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя: ОСОБА_1