Справа № 359/4520/21
Провадження №1-кс/359/759/2021
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 липня 2021 року м. Бориспіль
Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю заявника адвоката ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту в кримінальному провадженні №0000206, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -
в с т а н о в и в :
26.05.2021 р. адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах АТ «ЗНВКІФ «Княгиня Ярославна», звернувся з вказаним клопотанням до суду, обґрунтовуючи його тим, що в провадженні СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000206 від 28.11.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. В рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.01.2020 р. № справи 359/7/20, № провадження 1-кс/359/48/2020 накладено арешт на нерухоме майно, яке на даний час належить АТ «ЗНВКІФ «Княгиня Ярославна», а саме: квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 . АТ «ЗНВКІФ «Княгиня Ярославна» являється єдиним власником зазначених квартир, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Так, наказом Міністерства юстиції України від 22.01.2020 року № 208/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію та їх обмежень» скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, прийнятих державним реєстратором Пірнівської сільської ради Вишгородського району ОСОБА_5 , стосовно вищезазначених квартир на які накладено арешт, як таку, що була здійснена безпідставно. Тобто підстави накладення арешту перестали існувати, а тому потреба у подальшому застосуванні арешту квартир припинилась. Адвокат ОСОБА_3 вказує, що на даний час грубо порушується право АТ «ЗНВКІФ «Княгиня Ярославна» як власника квартир вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном. Тому адвокат ОСОБА_3 просить скасувати арешт квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , накладений на підставі ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду від 3 січня 2020 року; зобов`язати державного реєстратора або інших осіб, уповноважених на вчинення реєстраційних дій, внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про скасування заборони відчуження майна.
У судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав, зазначивши аналогічні обставини, які викладені в його клопотання до суду та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні проти доводів клопотання заперечував, вважаючи їх безпідставними та неаргументованими. Зазначив, що арешт, на вищезазначені квартири, накладено обґрунтовано, на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває. Вказані квартири визнані речовими доказами в кримінальному провадженні, тому потреба в такому заході забезпечення кримінального провадження як арешт майна не відпала. Тому дане нерухоме майно має важливе значення для проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження. З огляду на викладене, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий Бориспільського РУП ГУ НП України в Київській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений завчасно та належним чином, однак його неявка в силу положень ч. 2 ст. 174 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання про скасування арешту майна. При цьому, в розпорядженні слідчого судді, наявні достатні дані для прийняття рішення по суті.
Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Встановлено, що СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000206 від 28.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що посадові особи ПАТ «ФК "Княгиня Ярославна», ТОВ «Бориспільміськбуд», ТОВ «Перфект Груп Інвест», шляхом введення в оману ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , порушуючи майнові права вказаних осіб на квартири, що знаходяться у багатоповерховому будинку за адресою: АДРЕСА_6 , незаконно відчужили квартири належні останнім на користь інших невстановлених досудовим розслідування осіб, без відома ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.01.2020 р., провадження № 1-кс/359/48/2020, справа № 359/7/20, клопотання слідчого Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 задоволено, та накладено арешт, в межах кримінального провадження № 0000206 від 28.11.2019 року, на квартири, що розташовані за адресою: АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_8 ; АДРЕСА_9 ; АДРЕСА_10 ; АДРЕСА_11 , які на праві приватної власності належать ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 ) із забороною відчуження.
При цьому, як слідує з мотивувальної частини ухвали слідчого судді від 03.01.2020 року, постановою слідчого від 27.12.2019 року вказані квартири визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження. Тобто, за обставинами згаданого кримінального провадження вищезазначені квартири є об`єктом злочинного посягання.
Так, задовольняючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів, оскільки наявні достатні підстави вважати, що це майно набуте кримінально протиправним шляхом, відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, та з метою повного, всебічного, об`єктивного розслідування злочину, а також встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, прийшов до висновку, що наявні достатні підстави для арешту, зазначеного в клопотанні, слідчого майна.
Таким чином, вказаний арешт накладався, оскільки майно відповідало критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, з метою збереження речового доказу та запобігання можливості передачі та відчуження майна, та такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч.1 ст.174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.
Отже, власник майна або його представник повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте безпідставно, тобто без урахування певних суттєвих обставин.
У той же час, оцінюючи наведені адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах АТ «ЗНВКІФ «Княгиня Ярославна», у клопотанні доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки вони не спростовують висновків слідчого судді, що зазначені вище квартири є речовими доказами у кримінальному провадженні, арешт накладений з метою збереження речових доказів. Слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст. 170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно. Отже, залишається актуальним забезпечення їх схоронності шляхом заборони відчуження чи розпорядження ними.
При цьому, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000206 від 28.11.2019 року, наразі триває, об`єкти нерухомого майна, на які накладено арешт, визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.01.2020 року, що дає слідчому судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала, оскільки обставини, на які посилається адвокат ОСОБА_3 в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування. Тому, приєднаний до матеріалів клопотання наказ Міністерства юстиції України від 22.01.2020 року № 208/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію та їх обмежень», прийнятий на підставі висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 26.12.2019 року, не може бути достатньою підставою для скасування арешту квартир, оскільки він є неналежним доказом в розумінні ст. 85 КПК України.
Ці обставини в сукупності свідчать про те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000206 від 28.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, які підтримані в судовому засіданні адвокатом ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно, висновки судового рішення від 03.01.2020 р. про доцільність накладення арешту не спростовують, та не доводять, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба. Отже, зазначені обставини не можуть свідчити про наявність підстав, передбачених ст. 174 КПК України, для задоволення клопотання та скасування арешту майна.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що у травні 2021 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах АТ «ЗНВКІФ «Княгиня Ярославна», вже звертався до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із аналогічним клопотанням про скасування арешту квартир у кримінальному провадженні № 0000206 від 28.11.2019 року, наводячи в ньому повністю ідентичні доводи як підстави для скасування арешту, які зазначені у даному клопотанні. За результатами розгляду якого ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.05.2021 року справа № 359/3729/21, провадження № 1-кс/359/623/2021 у задоволенні клопотання відмовлено.
При цьому адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах АТ «ЗНВКІФ «Княгиня Ярославна», звертаючись повторно 26.05.2021 року до суду із клопотанням про скасування арешту квартир у кримінальному провадженні № 0000206 від 28.11.2019 року, жодних нових аргументів та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність, які б не були предметом розгляду слідчим суддею, не надав. Це в свою чергу є додатковою підставою для відмови у задоволенні даного клопотання.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, оскільки особою, яка звернулася з вказаним клопотанням не доведено, що потреба в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, у вигляді арешту майна, відпала або арешт накладено необґрунтовано, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для скасування арешту майна відсутні, в застосуванні арешту потреба не відпала, тому клопотання задоволенню не підлягає.
Разом з тим, слідчий суддя частково погоджується з аргументацією адвоката ОСОБА_3 , в частині того, що рішення про накладення арешту призводить до втручання держави у право АТ «ЗНВКІФ «Княгиня Ярославна»на мирне володіння його майном.
У той же час, право власності не є абсолютним, статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.
У цьому випадку обмеження права АТ «ЗНВКІФ «Княгиня Ярославна» на мирне володіння його майном відбулося на підставі судового рішення, тобто у спосіб, передбачений законом. Таке втручання є виправданим, оскільки воно здійснено виключно з метою забезпечення кримінального судочинства, що становить суспільний інтерес, який превалює над індивідуальними правами АТ «ЗНВКІФ «Княгиня Ярославна».

На підставі викладеного та керуючись ст. 100, 167-171, 174, 303, 376, 537-539 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Княгиня Ярославна», про скасування арешту в кримінальному провадженні №0000206, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено 06.07.2021 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1