ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/356/21 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Справа № 953/1700/21 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : скарги на бездіяльність
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
заявника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 4 лютого 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність керівника ГУ НП в Харківській області,-

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 4 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність керівника ГУ НП в Харківській області.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу слідчого судді та зобов`язати посадову особу СУ ГУ НП в Харківській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення, а також просить забезпечити відшкодування йому збитків.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначив, що 25.01.2021 ним, у складі багатьох осіб, було подано колективну заяву до Головного управління національної поліції в Харківській області із заявою про вчинення злочину, яка була направлена рекомендованим листом і 27.01.2021 отримана відділом поліції. 28.01.2021 під час телефонної розмови, він дізнався, що вказана заява внесена до ЄРДР на підставі ст. 214 КПК України не була, у зв`язку з чим він звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність. Вважає відмову у задоволенні його скарги до слідчого судді незаконною. Також зазначив, що відповідно до ст. 130 КПК України йому заподіяна матеріальна шкода у розмірі вартості поштового відправлення заяви про вчинення злочину та у вартості надсилання поштою апеляційної скарги на вищевказану ухвалу. Оскільки відомості до ЄРДР не внесені у строк, передбачений законом, вважає необхідним отримати компенсацію завданої йому матеріальної шкоди яка становить суму вартості обох поштових відправлень.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи (а.с. 26-27), будь-яких заяви чи повідомлень від нього не надходило.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора у кримінальному провадженні, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження вбачається, що 2 лютого 2021 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність керівника ГУ НП в Харківській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР, в якій просив зобов`язати керівника ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань свідчення про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_6 посилався на те, що 25 січня 2021 року він звернувся в числі інших до ГУ НП в Харківській області з колективною заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка була засобами поштового зв`язку відправлена до відділу поліції, але станом на час звернення до суду, відомості внесені не були, що заявник вважав порушенням ст. 214 КПК України.

Відмовляючи у задоволені скарги, слідчий суддя виходив з підстав, визначених в ч. 1 ст. 303 КПК України, якою передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та керувався вимогами ч.1 ст. 214 КПК України, згідно якої, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

При цьому слідчий суддя зазначив, що відповідно до п.2 розділу ІІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого Наказом МВС України від 08.02.2019 №100, колективна заява ОСОБА_6 , що надійшла до головного управління Національної поліції, надіслана до органу поліції нижчого рівня Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області для подальшої реєстрації в журналі ЄО та прийняття рішення у згідно ст. 214 КПК України, де 29.01.2021 була зареєстрована у журналі ЄО за №3325, що відповідає Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої Наказом МВС України № 1377 від 06.12.2015р. посадові особи ГУНП при передачі вказаної заяви до органу поліції нижчого рівня діяли у порядку та у спосіб, передбачені законом.

Також слідчий суддя зазначив, що згідно п.2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016р. №139, визначенням попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення наділений реєстратор, якими є слідчий, прокурор Відповідно, заявник правом визначення кваліфікації не наділений.

Враховуючий вищевикладене, слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність керівника ГУ НП в Харківській області, оскільки в поданій ОСОБА_6 колективній заяві відсутні достатні обставини, що свідчили про вчинення кримінального правопорушення, відомості за нею внесені 24.11.2020 року до Журналу єдиного обліку Київського ВП за №38409, що відповідає Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої Наказом МВС України №1377 від 06.12.2015.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді, оскільки він ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Зокрема, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог, передбачених ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР є наявність заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а підставою кримінальної відповідальності, згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачено, що до реєстру вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), які мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Саме відомості про кримінальне правопорушення, що містяться у заяві чи повідомленні і підлягають внесенню до ЄРДР протягом 24 годин з моменту отримання такого повідомлення або заяви. Передумовою внесення до ЄРДР відповідних відомостей за заявою, є наявність у поданій заяві «обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення».

Зі змісту доводів, що містяться в первинній заяві (а.с.2-3), яка була направлена до Головного управління НП в Харківській області, на яку посилається скаржник, не вбачається достатніх фактичних відомостей або інформації про фактичне вчинене кримінальне правопорушення. Натомість, ці відомості стосуються скарг споживачів послуг КП «Харківські теплові мережі» стосовно якості наданих ним послуг.

При цьому заявнику належить роз`яснити, що чинне законодавство України передбачає можливість захисту таких прав в судовому порядку на підставі норм ЦПК України, шляхом звернення з відповідним позовом до суду загальної юрисдикції, як споживачів певної послуги, в тому числі і відшкодування моральної або матеріальної шкоди, завданої внаслідок цих дій.

А тому, посилання скаржника на норми ст. 130 КПК України, як на підставу виплати йому відшкодування збитків не можна визнати обгрунтованими, оскільки відповідно до зазначеної норми кримінального кодексу України, підлягає відшкодуванню (компенсації) шкода, яка завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду у випадках та в порядку, передбачених законом.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується (компенсується) у випадках та порядку, передбачених Цивільним кодексом України (п. 2 ч. 2 ст. 1167, ст. 1176) і Законом України від 1 грудня 1994 р. "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду".

Згідно із зазначеним Законом відшкодуванню підлягає шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених Законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства.

Право на відшкодування шкоди виникає у випадках: 1) ухвалення виправдувального вироку суду; 2) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 3) закриття кримінального провадження за відсутності події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпання можливостей їх отримати.

Таке право на відшкодування шкоди, завданої зазначеними у ст. 1 вказаного Закону оперативно-розшуковими заходами, виникає у випадках встановлення фактів порушень прав і свобод громадянина обвинувальним вироком суду чи іншим рішенням суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду), або за умови, що протягом шести місяців після проведення таких заходів не було розпочате кримінальне провадження за результатами таких заходів.

А тому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх підстав та відомостей для внесення їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За таких обставин, ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 4 лютого 2021 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_6 без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 307, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 4 лютого 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді