Справа №:755/8669/21
Провадження №: 1-кс/755/2422/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 24.02.2021 року про арешт майна,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

26 травня 2021 року до Дніпровського районного суд м. Києва надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 24.02.2021 року, про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що 13.12.2019 року за результатами електронного аукціону № UA-PS-2019-1101-000004-2 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву та ТОВ «Квітуча волошкова галявина» укладено договір купівлі-продажу № 1329 об`єкта малої приватизації державної власності об`єкта незавершеного будівництва, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Бородіна Інженера, 5-Б.

Вказаний договір 13.12.2019 року посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно п. 2.1. розділу 2 договору, ТОВ «Квітуча волошкова галявина» протягом 30 календарних днів з дня укладення та нотаріального посвідчення договору зобов`язано внести грошові кошти в сумі 1 950000, 00 грн., в тому числі податок на додану вартість у сумі 325 000,00 грн.

Разом з тим, ТОВ «Квітуча волошкова галявина» умови п. 2.1. розділу 2 договору не виконані, грошові кошти зі сплати залишкової суми за об`єкт приватизації в сумі 1 920 236,52, в тому числі податок на додану вартість в сумі 320 039,42 грн., на рахунок Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву перераховані не були (за виключенням гарантійного внеску в сумі 24 802,9 грн.).

Згідно п. 1.3. договору, право власності на об`єкт приватизації переходить до ТОВ «Квітуча волошкова галявина» після державної реєстрації права власності на придбаний об`єкт приватизації, але не раніше сплати у повному обсязі ціни продажу.

Відповідно до п. 7.1 розділу 7 Договору, за невиконання або неналежне виконання обов`язків по договору, сторони несуть відповідальність, передбачену договором та чинним законодавством.

Крім того, п. 7.2 Договору передбачено, що у разі несплати коштів упродовж строку, визначеного п. 2.1 ТОВ «Квітуча волошкова галявина» сплачує на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву неустойку в розмірі 5% ціни продажу об`єкта приватизації.

За п. 7.4 Договору, у разі невиконання ТОВ «Квітуча волошкова галявина» умов договору, Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву може порушити питання про розірвання договору та повернення майна у державну власність.

Враховуючи факт відсутності сплати залишкової суми, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву до Господарського суду міста Києва подана позовна заява про розірвання договору купівлі-продажу від 13.12.2019 № 1329, укладеного з ТОВ «Квітуча волошкова галявина» та стягнення заборгованості за невиконання умов договору.

У подальшому 29.12.12 на адресу Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву надійшов відзив на позовну заяву № 23/12 від 23.12.2020, в якому зазначено, що до ТОВ «Квітуча волошкова галявина» звернулось ТОВ «Вікатрейд» () та повідомило товариство, що ОСОБА_6 до статутного капіталу ТОВ «Вікатрейд» внесено земельну ділянку площею 0,0838 га, на якій розташовано об`єкт малої приватизації об`єкт незавершеного будівництва - кафе на 50 місць, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (готовність 4%), кадастровий номер :66:069:0001, що належить ОСОБА_6 на праві приватної власності та посвідчується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 10.11.2020 року на підставі рішення Київської міської ради № 960/2852 від 06.07.2017 року.

Разом з тим, за даними Регіонального відділення фонду державного майна України по м. Києву у секретаріаті Київської міської ради не зареєстровано рішення № 960/2852 від 06.07.2017 та Київська міська рада не приймала рішення «Про приватизацію громадянином ОСОБА_6 земельної ділянки для завершення будівництва, подальшої експлуатації та обслуговування кафе на АДРЕСА_2 ».

Крім того, встановлено, що відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 23.10.2020 року на підставі рішення Київської міської ради № 960/2852 від 06.07.2017 року «Про приватизацію громадянином ОСОБА_6 земельної ділянки для завершення будівництва, подальшої експлуатації та обслуговування кафе на АДРЕСА_2 » та витягу з Державного земельного кадастру, серії та номер НОМЕР_1 виданий 28.10.2020 року, виданого Київським міським управлінням земельних ресурсів, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 54850939 від 29.10.2020 року, відповідно до якої за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :66:069:0001, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, цим же нотаріусом на підставі Акта приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер 6996,6997, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 551225415 від 13.11.2020 року вказана земельна ділянка на праві власності зареєстрована за товариством з обмеженою відповідальністю «Вікатрейд» .

Далі, згідно відомостей з реєстру, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округ ОСОБА_9 на підставі акта приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 567, 568 від 18.02.2021 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56764541 від 23.02.2021 року, відповідно до якого право власності на вказану земельну ділянку перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Рейт» .

Разом з тим, як зазначено Київська міська рада не приймала рішень про передачу у власність ОСОБА_6 земельної ділянки з кадастровим номером :66:069:0001, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, враховуючи відсутність рішення уповноваженого органу про передачу земельної ділянки остання належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради та виключно остання мала право розпоряджатися нею.

Крім того, за нормами ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Враховуючи, що Київською міською радою в установленому законом порядку рішення рішення № 960/2852 від 06.07.2017 «Про приватизацію громадянином ОСОБА_6 земельної ділянки для завершення будівництва, подальшої експлуатації та обслуговування кафе на АДРЕСА_2 » не приймалося, державна реєстрація за ОСОБА_6 не проводилася, право власності у останнього, відповідно до положень ст. ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України не виникало, а тому він не мав право розпоряджатись цим майном.

Таким чином, ОСОБА_6 та наступні набувачі не були власниками земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 (кадастровий номер :66:069:0001) і не мають законних прав розпоряджатися нею.

З огляду на те, що рішення про передачу ОСОБА_6 земельної ділянки уповноваженим органом не видавалось, останнє не породжує правових наслідків та є нікчемним за своєю правовою природою.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

При цьому, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності із фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, першочерговим є встановлення підстави, на якій особа набула це право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Вказаної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїх постановах, зокрема від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18, від 07.10.2020 у справі № 920/728/18.

Таким чином, сама по собі державна реєстрація права власності на земельну ділянку не може підтверджувати набуття права власності на неї.

Разом з тим, враховуючи факт перебування земельної у власності третіх осіб, останнє перешкоджає дійсному власнику територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради повною мірою її використовувати та розпоряджатися нею.

Крім того, за інформацією Депаратемнту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради, земельна ділянка площею 0,0838 га на вул. Інженера Бородіна, 5-б (кадастровий номер :66:069:0001) у Дніпровському районі м. Києва передана в оренду на 10 років ТОВ «Норд» для завершення будівництва, подальшої експлуатації та обслуговування кафе на підставі рішення Київської міської ради № 41/1475 (договір оренди земельної ділянкивід 12.08.2003 № 66-600089). На даний1 час термін дії договору скінчився.

Постановою прокурора земельна ділянка кадастровий номер :66:069:0001, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , визнана речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні. Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, накласти арешт на вказане майно, з метою збереження речових доказів, шляхом заборони користування майном.

На підставі ст. 172 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, про необхідність розгляду клопотання без повідомлення користувачів майна, оскільки є необхідність забезпечення арешту майна.

Вислухавши доводи прокурора, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч. 10 ст. 170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання прокурора про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення, та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч.2 ст.170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права, а також з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на вилучене майно, шляхом заборони його розпорядження та відчуження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: земельну ділянку, площею 0,0838 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :66:069:0001, право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Інтер-Рейт», із забороною відчуження та розпорядження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: