Справа № 755/7581/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши дистанційно в режимі відеоконференцзв`язку з ДУ «Сумський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000739 від 19.03.2021 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, працюючого неофіційно вантажником на «Новій пошті», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 07.10.2020 року Дніпровським районним судом м. Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробування з іспитовим строком 1 рік;
- обвинувальний акт за ч. 3 ст. 307 КК України перебуває на розгляді в Зарічному районному суді м. Суми;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим слідством час, місці та спосіб, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», особливо небезпечну психотропну речовину «PVP» та психотропну речовину «метамфетамін», з метою подальшого збуту роздрібними партіями, з використанням спеціалізованого телеграм-каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне зберігання з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, ОСОБА_3 переніс їх за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , після чого використовуючи заздалегідь пристосовані матеріали та засоби, а саме: полімерні пакети на пазовому замку та електронні ваги для зважування, здійснив їх розфасування та упакування у роздрібні партії з метою подальшого збуту.
12.03.2021 року, близько 15:10 годин, у зв`язку з безпосереднім переслідуванням ОСОБА_3 за підозрою у незаконному зберіганні з метою збуту наркотичного засобу та психотропних речовин, в порядку ч.3 ст. 233 КПК України, було проведено обшук за місцем фактичного проживання останнього, що за адресою: АДРЕСА_2 .
В ході проведення обшуку за вказаною адресою, у приміщенні квартири було виявлено та вилучено: 19 (дев`ятнадцять) поліетиленових пакетів з речовиною рослинного походження зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, загальною масою 138,08 г; 2 (два) поліетиленові пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору та один поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною синього кольору, що є особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP, масою 0,846 г та психотропною речовиною - метамфетамін, масою 0,128 г. поліетиленові пакети на пазовому замку в кількості 136 (сто тридцять шість) штук, які використовувались для розфасування та упакування наркотичних засобів > роздрібні партії, електронні ваги які використовувались для зважування розмір) ваги наркотичного засобу та психотропних речовин та візитниці з назвою «DRMth», які підтверджують приналежність ОСОБА_3 до спеціалізованого телеграм каналу з продажу наркотичних засобів та психотропних речовин.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 4 п.4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, та й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування, поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру.
Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, дав покази з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення, підтвердив вищевикладені обставини його скоєння, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.

Вказав, що дійсно через телеграм-канал придбав наркотичний засіб «канабіс», психотропну речовину «PVP» та психотропну речовину «метамфетамін», які зберігав у себе для власного вжитку так і для подальшого продажу, для чого мав відповідні засоби для пакування і збуту. Під час проведення обшуку за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_2 було вилучено «канабіс» та «метамфетамін» та «PVP». Зазначив, що їх маса відповідає вказаному в обвинувальному акті.

Останній виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення даного кримінального правопорушення, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого. Суд, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу та психотропних речовин, з метою збуту, за вище встановлених обставин.

Викладене в обвинувальному акті обвинувачення містить деталізований опис фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які вказують на об`єктивну сторону злочину, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше судимий за придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинив новий злочин під час іспитового строку, спосіб життя (повідомив, що працював не офіційно вантажником, перебуває під вартою в іншому кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді Зарічного районного суду м. Сум за ч. 3 ст. 307 КК України); позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини 2 статті 307 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності з урахуванням вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 07.10.2020 року із застосуванням ст. 71,72 КК України.

Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності (за відсутності вмотивованого клопотання), звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень) як ним самим так і іншими особами.

Дане остаточне покарання (позбавлення волі), на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29 листопада 2007 р.).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді тримання під вартою не обирався.

Проте, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 перебуває під вартою у іншому кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 307 КК України, яке перебуває на розгляді Зарічного районного суду м. Сум, строк відбуття покарання за даним вироком у виді позбавлення волі слід рахувати з дня винесення вироку, тобто з 03.06.2021 року.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 07.10.2020 року і остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності..

Строк відбуття покарання рахувати з дня винесення вироку, тобто з 03.06.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати за залучення експерта у сумі 2615 гривень 20 копійок (висновок СЕ-19/111-21/12122-НЗПРАП від 19.03.2021 року).

Речові докази у кримінальному проваджені:

- мобільний телефон «Ксіомі», з ідентифікуючими ознаками ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 , вилучений під час обшуку у ОСОБА_3 та зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Деснянського УП ГУНП в м. Києві - повернути власнику;

поліетиленові пакети на пазовому замку в кількості 136 (сто тридцять шість) штук, які використовувались для розфасування та упакування наркотичних засобів у роздрібні партії, електронні ваги які використовувались для зважування розміру ваги наркотичних засобів, та візитниці з назвою «DRMth», які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Деснянського УП ГУНП в м. Києві знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, обвинуваченому, який утримується під вартою з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та направити обвинуваченому.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя