ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/505/21 Справа № 712/2994/20 Категорія: ст. 331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора обвинуваченого захисникаОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси виділені матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2021 року про продовження обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 22.08.2021 включно, -

в с т а н о в и л а :

В провадженні Соснівського районного суду м. Черкасиперебувають матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 п.7,12 ч.2 ст. 115, п.7,12 ч.2 ст. 115 КК України.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 на 60 днів.

22.06.2021 ухвалою Соснівського районного суду м. Черкасиклопотання прокурора задоволено, та продовжено обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 22.08.2021 включно.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи її незаконною, просив скасувати в частині продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, та обрати останньому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що місцевим судом в порушення вимог КПК України продовжено строк тримання під вартою більше, ніж на 60 днів, а саме на 62 дні. Вказує, що місцевий суд формально вказав на наявність ризиків, однак належним чином їх не обґрунтував. Зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні вимоги та просили їх задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу місцевого суду залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції під час судового засідання 22.06.2021 щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 п.7,12 ч.2 ст. 115, п.7,12 ч.2 ст. 115 КК України, постановлено ухвалу про продовження останнім строку тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 22.08.2021 включно.

Згідно ч.2 ст. 392 КПК України ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з ч.3 ст. 407 КПК України, постановляючи ухвалу за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, апеляційний суд вирішує питання щодо запобіжного заходу в порядку, передбаченому главою 18 розділу II цього Кодексу.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що вказані вимоги місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що ризики, наведені прокурором, а саме те, що: перебуваючи на волі ОСОБА_7 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати здійсненню правосуддя, незаконно впливати на покази потерпілих, свідків (які на даний час не всі допитані судом першої інстанції), є дійсними та триваючими, на даний час не зменшились та виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 на більш м`який.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 п.7,12 ч.2 ст. 115, п.7,12 ч.2 ст. 115 КК України, які відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, та є злочинами проти життя та здоров`я особи.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Місцевим судом досліджувалася можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, та зроблено вірний висновок про відсутність таких підстав. З вказаним висновком погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Колегія суддів позбавлена можливості перевіряти фактичні обставини справи та доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки це належить до компетенції місцевого суду під час розгляду кримінального провадження по суті.
Також апеляційним судом не встановлено обставин, які б унеможливлювали тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.
Згідно ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Однак, відповідно до ч.2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Як вбачається з ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2021, обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на термін, який перевищує 60 днів, що не узгоджується з вимогами ч.1 ст. 197 КПК України, якою передбачено, що строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 підлягає до часткового задоволення, а ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.06.2021 зміні в частині визначення строку тримання під вартою обвинувачених, який слід визначити - 60 днів, та вважати вірним, що строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 продовжено до 20.08.2021 включно, а не до 22.08.2021.

В решті ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.06.2021 слід - залишити без змін.

Керуючись ст. 183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2021 року про продовження обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 22.08.2021 включно, змінити в частині визначення строку тримання під вартою обвинувачених на 60 днів.

Вважати вірним, що строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 продовжено до 20.08.2021 включно, а не до 22.08.2021.

В решті ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2021 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення іоскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді