12.03.2021 Єдиний унікальний № 371/336/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року м. Миронівка

ЄУН 371/336/20
Провадження № 1-кп/371/80/21

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001373, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 листопада 2016 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миронівка Київської області, має повну загальну середню освіту, не одружений, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

7 вересня 2016 року Миронівським районним судом Київської області за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин;

24 листопада 2016 року Миронівським районним судом Київської області за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді арешту на строк три місяці десять днів;

8 серпня 2018 року Миронівським районним судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України, на підставі ст. 70 ч. 1 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки один місяць,

за ст. 190 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

За встановленими обставинами кримінального правопорушення, на початку листопада 2016 року, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами інших громадян, шляхом їх обману під видом продажу через Інтернет-оголошення на сайті «olx.ua» телевізора марки «Samsung UE46S800 Full HD 3D» та каво-машини невстановленої марки, яких він не мав в наявності і не планував придбати для подальшої їх реалізації.

Реалізуючи злочинний умисел, на початку листопада 2016 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного отримання грошових коштів, використовуючи підключення до інформаційної мережі загального доступу Інтернет через маршрутизатор, ОСОБА_4 розмістив на веб-ресурсі сайту «olx.ua» оголошення про продажу телевізора марки «Samsung UE46S800 Full HD 3D» та каво-машини невстановленої марки, усвідомлюючи, що власником вказаного майна він не являється та продавати будь-яке майно в дійсності не збирається.

З метою надання ознак правдивості своїм злочинним намірам, обвинувачений додав до оголошення, розміщеного на веб-ресурсі сайту «olx.ua», фотознімки телевізора та каво-машини, які скопіював у мережі Інтернет.

16 листопада 2016 року потерпілий ОСОБА_5 , після ознайомлення із оголошенням ОСОБА_4 , яке останній розмістив на веб-ресурсі «olx.ua», зателефонував на контактний номер телефону оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна»: НОМЕР_1 , який знаходився у розділі контактної інформації поданого ОСОБА_4 оголошення.

В ході телефонної розмови, ОСОБА_4 , реалізуючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ввів потерпілого в оману, запевнивши його в тому, що після перерахування ним грошових коштів в сумі 400 грн. на вказаний ним картковий рахунок, він поштовим звязком сервісу «Нова пошта», з послугою «післяплата», відправить йому вказані у розміщеному ним на сайті «olx.ua» оголошенні телевізор та каво-машину.

Потерпілий ОСОБА_5 прийняв пропозицію та 17 листопада 2016 року о 12 год. 05 хв. здійснив переказ грошових коштів в сумі 405 гривень на вказаний ОСОБА_4 картковий рахунок, відкритий у АТ «Ощадбанк» за № НОМЕР_2 , яким він користувався.

Після перерахування потерпілим коштів на вказаний обвинуваченим картковий рахунок, 17 листопада 2016 року о 12 год. 13 хв. у банкоматі, що розташований за адресою: Київська область, місто Миронівка, вулиця Благовіщенська, 96, обвинувачений виконав дві операції по зняттю цих та інших грошових коштів, наявних на рахунку, на загальну суму 790 гривень та розпорядився ними на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

Жодних дій, спрямованих на оплатну передачу ОСОБА_6 майна, вказаного у оголошенні, або повернення йому грошових коштів, обвинувачений не виконував та не мав наміру виконувати.

Вказаними діями обвинувачений спричинив потерпілому майнову шкоду на суму 405 гривень.

Фактичні обставини злочину обвинувачений не заперечив, погоджується з кваліфікацією його дій за ст. 190 ч. 2 КК України, на підтвердження встановлених судом обставин винним себе у вчиненні вказаного злочину визнав та надав показання, з яких слідує, що з метою незаконного заволодіння чужими грошовими коштами, наприкінці 2016 року, він вирішив розмістити на веб-ресурсі сайту «olx.ua» інтернет-оголошення про продаж телевізора та каво-машини. Вказаних речей він не мав та не планував придбати для подальшої реалізації.

Використовуючи підключення до інформаційної мережі загального доступу Інтернет, він розмістив на веб-ресурсі сайту «olx.ua» оголошення про продаж телевізора та каво-машини, марки яких не пам`ятає. До оголошення додав фотознімки телевізора та каво-машини, які знайшов та скопіював у мережі Інтернет.

Вчиняючи вказані дії, усвідомлював, що власником вказаного майна він не являється та продавати будь-яке майно не має наміру.

Після розміщення оголошення, на номер телефону, який він зазначив у розділі контактної інформації та яким він користувався, зателефонував потерпілий ОСОБА_7 . В ході телефонної розмови з останнім, він запевнив його в тому, що після перерахування ним грошових коштів в сумі 400 гривень на його картковий рахунок, він поштовим зв`язком сервісу «Нова пошта», відправить йому вказані у розміщеному оголошенні речі.

Потерпілий погодився та здійснив переказ коштів в сумі 400 гривень на вказаний ним картковий рахунок, відкритий у АТ «Ощадбанк».

Після перерахування коштів, він їх зняв та витратив на власні потреби. У вчиненому щиро кається.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд кримінального провадження проводити без його участі. Вказав, що жодних клопотань, заяв та заперечень, які могли б бути заявлені ним в ході судового розгляду, не має.

Не заперечив встановлених досудовим розслідуванням обставин прокурор.

Заслухавши вступну промову прокурора, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, з`ясувавши їх думку про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та здійснив судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ст. 349 ч. 3 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд з`ясував правильне розуміння учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні при розгляді кримінального провадження.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце, це діяння полягає у заволодінні чужим майном у виді коштів потерпілого ОСОБА_7 шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, та містить склад злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України. Обвинувачений є винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене.

Учасниками кримінального провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого, кваліфікація його дій.

Під час розгляду кримінального провадження, судом не встановлено обставин, які, у відповідності до ст.ст. 36 - 43 КК України, виключають злочинність діяння обвинуваченого, а також підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбачених ст.ст. 44 - 49 КК України.

Судом не встановлено обставин, які свідчать про необхідність застосування до обвинуваченого примусового лікування, а також обставин, які свідчать про те, що обвинувачений вчинив злочин у стані неосудності чи обмеженої осудності.

Судом досліджено письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого.

Як особа, ОСОБА_4 за зареєстрованим місцем проживання характеризується як такий, скарг на поведінку якого не надходило, на засіданнях адмінкомісії і комісії по профілактиці насильства та жорстокості в сім`ї, матеріали про адміністративне правопорушення не розглядалися, компроментуючі матеріли відсутні, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, в даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі.

Такі фактичні дані підтверджуються характеристикою, виданою Миронівською міською радою 05 березня 2020 року, довідками Комунального некомерційного підприємства Миронівської районної ради «Миронівська центральна районна лікарня» від 3 березня 2020 року, вимогою УІАП ГУНП в Київській області від 3 березня 2020 року, вироком Миронівського районного суду Київської області від 8 серпня 2018 року.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 314-1 КК України досудова доповідь не складається щодо особи, яка вже відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

Обвинувачений відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Миронівського районного суду Київської області від 8 серпня 2018 року, тому досудова доповідь щодо нього не складалася.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, має позитивну характеристику, до вчинення даного злочину не мав поведінки, яка відповідає приписам правових норм та не суперечить основним принципам права, мав не зняту та не погашену судимість за вчинення корисливих злочинів, на момент ухвалення вироку відбуває покарання в місцях позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 66 КК України суд вважає можливим визнати щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочину та активне сприяння у його розкритті обставинами, що пом`якшують покарання за скоєне.

Обставин, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому необхідно призначити у виді позбавлення волі.

Підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання відсутні.

Вироком Миронівського районного суду Київської області від 8 серпня 2018 року ОСОБА_4 за кримінальні правопорушення, вчинені у травні, грудні 2017 року та січні 2018 року, засуджено за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України, на підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупності злочинів, до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки один місяць.

Злочин, в якому звинувачується ОСОБА_4 , вчинено до постановлення Миронівським районним судом Київської області вироку від 8 серпня 2018 року.

Згідно правил ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

В порядку, визначеному ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами частини 1 вказаної статті, покарання обвинуваченому необхідно призначити шляхом часткового складання призначених покарань.

У строк покарання, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України, необхідно зарахувати покарання, відбуте обвинуваченимчастково за вироком Миронівського районного суду Київської області від 8 серпня 2018 року за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України.

За інформацією, наданою Миронівським ВП ГУНП в Київській області 25 вересня 2018 року, на виконання вказаного вироку ОСОБА_4 було затримано 24 вересня 2018 року.

Такі відомості підтверджені даними вимоги УІАП ГУНП в Київській області від 3 березня 2020 року.

Відповідно до п.п. 12-14 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Підстави для вирішення вказаних питань не виникли.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, враховуючи покарання, призначене засудженому ОСОБА_4 вироком Миронівського районного суду Київської області від 8 серпня 2018 року за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України, шляхом часткового складання остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки три місяці.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання після набрання чинності вироком Миронівського районного суду Київської області від 8 серпня 2018 року, з 24 вересня 2018 року.

У строк покараннязарахувати частково відбуте обвинуваченим ОСОБА_4 покарання за вироком Миронівського районного суду Київської області від 8 серпня 2018 року за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку підлягає негайному врученню засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1