Єдиний унікальний номер 341/961/21
Номер провадження 1-кп/341/193/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року місто Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2021 під № 0000022, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює, із середньою освітою, одружений, на утриманні має одну дитину, українець, громадянин України, не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 Кримінального кодексу України.

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 заподіяв умисне легке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_5 , а також заподіяв умисні легкі тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за наступних обставин.

05 травня 2021 року близько 10 годин 20 хвилин у с. Бовшів між обвинуваченим, який знаходився на своєму подвір`ї по АДРЕСА_1 , та його сусідами ОСОБА_8 і ОСОБА_5 , які проживають по АДРЕСА_2 , і на той час також перебували на своєму подвір`ї, на грунті тривалих неприязних стосунків, що існують між сусідами через межі земельної ділянки, виник конфлікт.

Під час цього конфлікту близько 10 годин 30 хвилин на гужовому транспорті додому повернувся син ОСОБА_8 ОСОБА_6 та його друг ОСОБА_7 та зупинились перед воротами, які мала відкрити ОСОБА_5

ОСОБА_4 у цей час розпочав конфлікт із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . З метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 підійшов до підводи та із застосуванням фізичної сили стягнув його на землю. Надалі обвинувачений, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді шкоди здоров`ю потерпілого і бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_7 один удар кулаком у ділянку голови. Водночас ОСОБА_7 від цього удару ухилився, після чого обвинувачений умисно наніс потерпілому один удар головою у ділянку обличчя, у результаті чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани надбрівної ділянки, яка належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У цей час на допомогу ОСОБА_7 з метою припинення протиправних дій обвинуваченого підійшов ОСОБА_6 . Однак, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, умисно наніс ОСОБА_6 один удар кулаком у ділянку лівої кисті, у результаті чого заподіяв йому тілесне ушкодження у вигляді забійної рани лівої кисті, яка належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений зачепив ОСОБА_6 і обоє упали на землю, шарпали один одного за одяг, а коли піднялись до ОСОБА_4 і ОСОБА_6 підійшла ОСОБА_5 з метою припинення конфлікту.

Обвинувачений, коли побачив ОСОБА_5 , діючи з метою спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, умисно, на грунті тривалих неприязних стосунків, наніс потерпілій по одному удару кулаком у ділянки обличчя та грудної клітки справа, у результаті чого заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді саден у ділянці носа та грудної клітки, які належать до легких тілесних ушкоджень.

З огляду на викладене, суд визнає винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 КК України, оскільки він заподіяв умисне легке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_5 , а також заподіяв умисні легкі тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Водночас розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 здійснювався у межах пред`явленого йому обвинувачення.
Оскільки обвинувачений у судовому засіданні вину визнав та надав суду показання, аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів у цьому кримінальному провадженні, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та правдивості позиції якого у суду немає. Водночас згода обвинуваченого щодо застосування положень частини третьої статті 349 КПК України зафіксована за допомогою технічного запису процесу засідання та письмовою розпискою особи.
Установлені судом обставини також підтверджуються наступними доказами.
Показаннями допитаного у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 05.05.2021 вчинив умисні легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 та умисні легкі тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що спричинило короткочасний розлад їх здоров`я. У судовому засіданні попросив у потерпілих вибачення.

До вчиненого ним кримінального правопорушення ставиться негативно, готовий до покарання. Погодився із покаранням у вигляді штрафу, яке просив призначити прокурор.
Згодою потерпілих на застосування положень частини третьої статті 349 КПК України та визнанням ними обставин, викладених в обвинувальному акті.
Потерпіла ОСОБА_5 просила покарати обвинуваченого згідно з законом.
Поясненнями потерпілого ОСОБА_7 , який у своїй письмовій заяві просив призначати обвинуваченому міру покарання згідно з законом. Фактичні обставини справи, які викладені в обвинувальному акті не заперечує. Збитки йому не відшкодовані. Водночас вказав, що за необхідності подасть цивільний позов у межах цивільного судочинства. Обвинуваченого просив покарати відповідно до закону.
Показаннями потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні, який підтвердив, що ОСОБА_4 05.05.2021 заподіяв йому умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад його здоров`я. Просив призначити покарання обвинуваченому у вигляді виправних робіт.

Висновками експертів № 30, № 31, № 32.

За встановлених обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим за частиною другою статті 125 КК України.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд відповідно до статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно зі статтею 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.
Відповідно до статті 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Суд, врахувавши характер кримінального правопорушення; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, відповідно до довідки-характеристики виконавчого комітету Бурштинської міської ради від 24.05.2021 за місцем проживання характеризується позитивно, відповідно до характеристики за місцем роботи характеризується позитивно, роботу виконує ефективно, у колективі користується повагою та авторитетом, має на утриманні неповнолітню дитину, попросив вибачення у потерпілих, вину визнав, щиро покаявся; а також вчинення кримінального правопорушення щодо кількох потерпілих, дійшов висновку про призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу у межах санкції, визначеної частиною другою статті 125 КК України.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись статтями 100, 368, 374, 376, 532 КПК України, статтями 66, 125 Кримінального кодексу України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Речові докази у справі:
- медичну карту амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_5 та 1 рентгенограму, вважати повернутими потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_2 ;
- протокол доклінічного обслуговування приймального відділення № 554, № 555 на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

СуддяМ. Р. Мергель