Справа № 947/9365/21
Провадження № 1-кс/947/4060/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000169 від 19.03.2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Слідчим відділом відділу поліції № 4 ОРУП № 1ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 від 19.03.2021, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 за фактом заволодіння шахрайським шляхом майновими правами юридичних осіб ТОВ «ВИНХОЛ ОКСАМИТНЕ» () та ТОВ «БТК АГРО» ().
В ході досудового розслідування встановлено, що 24.04.2009 рішенням засновника створено ТОВ «БТК АГРО» (номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи - № 0000747), основним видом діяльності якого є вирощування винограду (основний);вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур;допоміжна діяльність у рослинництві; допоміжна діяльність у тваринництві; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; оптова торгівля фруктами й овочами; надання в оренду сільськогосподарських машин і устатковання; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Засновником та директором на момент створення вказаної юридичної особи являвся ОСОБА_5 .
У подальшому, на підставі протоколу засідання зборів учасників (засновників) ТОВ «БТК АГРО» № 1/2013 від 07.03.2013 звільнено з посади директора ТОВ «БТК АГРО» ОСОБА_5 та призначено на посаду директора ОСОБА_6 , про що внесено відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.
Окрім цього встановлено, що 27.12.2006 рішенням засновника створено ТОВ «ВИНХОЛ ОКСАМИТНЕ» (номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи - № 0001795), основним видом діяльності якого є виробництво виноградних вин (основний); вирощування винограду; оптова торгівля напоями; роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; будівництво житлових і нежитлових будівель. Засновником та директором на момент створення вказаної юридичної особи являвся ОСОБА_5 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 04.11.2020, виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
На підставі вищевказаного свідоцтва про смерть приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_7 відкрито спадкову справу № 24/2020 щодо майна померлого ОСОБА_5
12.11.2020 в рамках спадкової справи № 24/2020 приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_7 видано та посвідчено свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за № 702, відповідно до якого встановлено, що у складі спадщини померлого є такі корпоративні права частка у розмірі 100% (сто відсотків) статутного капіталу, передбачені статутом ТОВ «ВИНХОЛ ОКСАМИТНЕ» та відповідно до ст. 61 Закону України «Про нотаріат» для управління корпоративними правами вищевказаної юридичної особи призначено особу з числа спадкоємців ОСОБА_8 .
У подальшому, а саме 13.11.2020 рішенням управителя спадщини у вигляді ТОВ «ВИНХОЛ ОКСАМИТНЕ» ОСОБА_8 , яке посвідчене приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_7 , зареєстровано в реєстрі за № 707 вирішено у зв`язку зі смертю звільнити з посади директора ТОВ «ВИНХОЛ ОКСАМИТНЕ» ОСОБА_5 та призначено на посаду в.о. директора ОСОБА_9 . Окрім цього, вказаним рішенням надано повноваження ОСОБА_10 вчиняти дії від імені Товариства.
У свою чергу, 12.11.2020 в рамках спадкової справи № 24/2020 приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_7 видано та посвідчено свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за № 704, відповідно до якого встановлено, що у складі спадщини померлого є такі корпоративні права частка у розмірі 100% (сто відсотків) статутного капіталу, передбачені статутом ТОВ «БТК АГРО» та відповідно до ст. 61 Закону України «Про нотаріат» для управління корпоративними правами вищевказаної юридичної особи призначено особу з числа спадкоємців ОСОБА_8 .
13.11.2020 рішенням управителя спадщини у вигляді ТОВ «БТК АГРО» ОСОБА_8 , яке посвідчене приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_7 , зареєстровано в реєстрі за № 709 вирішено у зв`язку зі смертю припинено повноваження з представництва ОСОБА_5 та надано повноваження ОСОБА_8 вчиняти дії від імені Товариства. Окрім цього, уповноважено директора ОСОБА_11 на вчинення необхідних дій для проведення державної реєстрації змін до відомостей про Товариство, в порядку встановленому чинним законодавством.
В ході досудового розслідування допитано у якості потерпілого ОСОБА_8 зі свідчень якої вбачається, що її чоловік ОСОБА_5 являвся власником (засновником) ТОВ «БТК АГРО» та ТОВ «ВИНХОЛ ОКСАМИТНЕ».
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, у зв`язку з чим відповідно до свідоцтв, виданих та посвідчених приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_7 , ОСОБА_8 являється управителем спадкового майна, зокрема майнових прав ТОВ «БТК АГРО» та ТОВ «ВИНХОЛ ОКСАМИТНЕ».
19.03.2021 до ОСОБА_8 на належний їй номер мобільного телефону зателефонував її син ОСОБА_10 та повідомив, що останньому від співробітника банку, який займається розрахунковими рахунками відкритими ТОВ «БТК АГРО» та ТОВ «ВИНХОЛ ОКСАМИТНЕ», стало відомо про те, що у вказаних підприємств 17.03.2021 нібито змінився власник та директор та відповідні відомості внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.
У подальшому, ОСОБА_8 разом з її синами направились за місцем фактичної діяльності ТОВ «БТК АГРО» та ТОВ «ВИНХОЛ ОКСАМИТНЕ», де побачили, що у приміщеннях вказаних юридичних осіб знаходяться невідомі люди та не надають доступу до вищевказаних приміщень.
Окрім цього, ОСОБА_8 пояснила, що з 2006 році, на винному заводі ТОВ «ВИНХОЛ ОКСАМИТНЕ», який розташований за адресою: Одеська область, Болградський район, с. Оксамитне, вул. Нова, 1-Б, почала працювати ОСОБА_12 , яка у подальшому займала посаду начальника цеху вказаного підприємства. Однак після смерті ОСОБА_5 до сина ОСОБА_8 ОСОБА_9 почала телефонувати ОСОБА_12 та повідомила, що у неї нібито є спільна дитина з ОСОБА_5 , якій на теперішній час 11 років, та повідомила, що ОСОБА_5 передав корпоративні права на підприємства за свого життя їй.
У подальшому, а саме 17.03.2021 о 09:04:37 державний реєстратор виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області ОСОБА_13 здійснила державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «ВИНХОЛ ОКСАМИТНЕ», а саме змінила засновника та директора вказаної юридичної особи, якими стали ОСОБА_14 та ОСОБА_15 відповідно.
Окрім цього, 17.03.2021 о 09:01:54 державний реєстратор виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області ОСОБА_13 здійснила державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «БТК АГРО», а саме змінила засновника та директора вказаної юридичної особи, якими стали ОСОБА_14 та ОСОБА_15 відповідно.
Слід зазначити, що 19.03.2021 державний реєстратор виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області ОСОБА_13 самостійно, без відповідної заяви, здійснила скасування раніше внесених нею змін до до відомостей про юридичну особу ТОВ «БТК АГРО» та ТОВ «ВИНХОЛ ОКСАМИТНЕ».
Таким чином вбачається, що у період з 17.03.2021 по 19.03.2021 група невстановлених осіб, ймовірно використовуючи завідомо підроблені документи, вчинили маніпуляції у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відносно ТОВ «БТК АГРО» та ТОВ «ВИНХОЛ ОКСАМИТНЕ», чим фактично заволоділи майновими правами вказаних Товариств, на підставі вищевикладеного в діях невстановлених осіб вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Так, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на: корпоративні права ТОВ «БТК АГРО» (), єдиним засновником якого є померлий ОСОБА_5 , що становить 100% статутного капіталу ТОВ «БТК АГРО» (), юридична адреса: Одеська область, м. Болград, вул. Поштова (колишня Г. Трайкова), 92; все рухоме та нерухоме майно, що належить ТОВ «БТК АГРО» (); банківські рахунки відкриті на ім`я ТОВ «БТК АГРО» ().
Крім того, щодо вказаного об`єкту нерухомого майна існує сукупність достатніх підстав вважати, що він є предметом злочину, тобто містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існує необхідність у його збереженні, та з метою забезпечення в подальшому відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Отже, наявні підстави вважати, що корпоративні права ТОВ «БТК АГРО» () у вигляді його статутного капіталу, рухоме та нерухоме майно, що належить ТОВ «БТК АГРО» () є предметом злочину, з метою запобігання їх можливого подальшого відчуження, дарування, перереєстрацію, змін учасників, керівників, тощо, виникла необхідність у накладені арешту на вищевказане майно.
2. Доводи сторін.
Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Згідно вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, за клопотанням сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна, з метою забезпечення арешту майна, в цілях запобігання його відчуження та вчинення інших реєстраційних дій.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.1 ст.167 ГК України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає встановленим в судовому засіданні те, що відносно корпоративних прав, всього рухомого та нерухомого майна, які належать ТОВ «БТК АГРО» існує сукупність достатніх підстав вважати, що вони є об`єктами кримінально протиправних дій, зокрема, як вбачається з матеріалів клопотання, у період з 17.03.2021 по 19.03.2021 група невстановлених осіб, ймовірно використовуючи завідомо підроблені документи, вчинили маніпуляції у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відносно ТОВ «БТК АГРО», чим фактично заволоділи майновими правами вказаного Товариства, тобто відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів.

В частині накладення арешту на банківські рахунки відкриті на ім`я ТОВ «БТК АГРО», слідчий суддя зазначає, що арешт майна, відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, може бути накладений на кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках, а не на сам банківський рахунок, як зазначено в клопотанні сторони обвинувачення, у зв`язку з чим, в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

3.3. Завдання та необхідність арешту частини майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, корпоративні права, рухоме та нерухоме майно відповідає критеріям речових доказів.
Оскільки майно є об`єктом кримінально-протиправних дій, слідчий суддя вважає, що існує ризик його відчуження, дарування, перереєстрації, а також в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначене у клопотанні майно.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчої судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на частину майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню.
Також, враховуючи те, що існує ризик зміни, відчуження, перереєстрації майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону державним реєстраторам та іншим особам уповноваженим на вчинення реєстраційних дій здійснювати державну реєстрацію змін до установчих документів, а також змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо зміни засновників, учасників, керівників, місцезнаходження та виду економічної діяльності (КВЕД) ТОВ «БТК АГРО», з метою запобігання вищевказаним ризикам.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000169 від 19.03.2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на:

- корпоративні права ТОВ «БТК АГРО» (), єдиним засновником якого є померлий ОСОБА_5 , що становить 100% статутного капіталу ТОВ «БТК АГРО» (), юридична адреса: Одеська область, м. Болград, вул. Поштова (колишня Г. Трайкова), 92;

- все рухоме та нерухоме майно, що належить ТОВ «БТК АГРО» ();

Заборонити державним реєстраторам та іншим особам уповноваженим на вчинення реєстраційних дій здійснювати державну реєстрацію змін до установчих документів, а також змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо зміни засновників, учасників, керівників, місцезнаходження та виду економічної діяльності (КВЕД) ТОВ «БТК АГРО» ().

В іншій частині клопотання відмовити.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1