Справа № 487/4234/20
Провадження № 1-кп/487/349/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2021 року місто Миколаїв
Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва матеріали по обвинувальному акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0002086 від 31.05.2020 року, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, українця, громадянина України, має професійно-технічну освіту, неодружений, проживає у цивільному шлюбі, неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статей 89, 90 КК України є таким, що не має судимості,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 скоїв умисне кримінальне правопорушення проти здоров`я особи при наступних обставинах.
Так, 31.05.2020 року, приблизно 17:00 годині, більш точного часу встановити не виявилось можливим, ОСОБА_6 знаходився за місцем свого проживання за адресо: АДРЕСА_1 . Перебуваючи у вищевказаний час у вищевказаному місці, ОСОБА_6 почув стук у вхідні двері своєї квартири, після чого направився до вхідних дверей.
Відчинивши вхідні двері квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 побачив свого знайомого ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. У подальшому між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт на ґрунті неприязних відносин з приводу вживання алкогольних напоїв.
Під час словесного конфлікту, який відбувся на сходовій клітині, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та маючи можливість передбачити їх суспільно-небезпечні наслідки, використовуючи заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних пошкоджень у вигляді ножа, наніс ним один удар потерпілому ОСОБА_5 в область черевної порожнини, спричинивши йому тим самим тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням жовчного міхура, що відноситься до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав та пояснив, що 31.05.2020 року він перебував за своїм місцем проживання у належному йому житлі за адресою: АДРЕСА_1 , в якому він проживає з цивільною дружиною ОСОБА_8 приблизно вісім років. За вказаною адресою у період приблизно з 9:00 до 15:00 він вживали спиртні напої разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та знайомим на ім`я ОСОБА_9 , прізвища якого він не знає. Після цього ОСОБА_6 вигнав ОСОБА_5 , оскільки він був нетверезий та почав багато говори. До цього часу негативних стосунків та конфліктів з ОСОБА_5 у ОСОБА_6 не було. Приблизно о 18:00 годині ОСОБА_5 повернувся, почав стукати у двері руками та ногами, зламав наличники на дверях. Двері ОСОБА_6 спочатку не відкривав, але потім через 15 хвилин все ж таки відкрив та побачив, що двері забруднені рибою. ОСОБА_6 пішов на кухню, взяв у праву руку ніж з кухонного набору загальною довжиною близько 40 см, який лежав на столі, повернувся та вдарив 1 раз потерпілого ОСОБА_5 у ліву ділянку живота, в конкретне місце він не цілився. ОСОБА_5 після удару впав, ОСОБА_6 побачив дірку на його животі. Після цього ОСОБА_6 зайшов додому та очікував поліцію. Шкоду ОСОБА_6 потерпілому не відшкодована, оскільки ОСОБА_5 до нього з цього приводу не звертався.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що 31.05.2020 року за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 поверсі, більш точну адресу не пам`ятає, він протягом дня періодично виживав спиртні напої разом з ОСОБА_6 , його співмешканкою та Денисом, прізвище якого він не знає. ОСОБА_5 вийшов до магазину разом з ОСОБА_9 за алкогольними напоями, через деякий час ОСОБА_9 кудись подівся, а потерпілий пішов назад, щоб повернуся з горілкою до квартири ОСОБА_6 . Коли він підійшов до двері, то почув розмову у середині, але двері ОСОБА_5 ніхто не відчинив, через що він почав по ним стукати. На стук вишли ОСОБА_9 та ОСОБА_6 ; ОСОБА_6 запитав у ОСОБА_5 чого він хоче, після чого зайшов до квартири, повернуся з ножем у руках та встромив його у живіт потерпілого. ОСОБА_5 лівою рукою витягнув та викинув ніж на сходи та впав на бік. Після цього він попросив допомоги, заповз до приміщення квартири, після чого була викликана швидка допомога. Лікування потерпілий проходив у період з 01.06.2020 по 07.06.2020 року, йому видалили частину печінки та жовчний міхур. Наразі претензій матеріального та морального характеру потерпілий до ОСОБА_6 не має.
За змістом рапорту, зареєстрованого Заводським ВП ГУНП в Миколаївській області в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» №12467 від 31.05.2020 року, 31.05.2020 року о 18:34 годині до служби 102 надійшло повідомлення про заподіяння ОСОБА_5 тілесних пошкоджень, а саме: нанесення поранення власником квартири по АДРЕСА_1 . Після прибуття на місце виклику співробітниками поліції було виявлено громадянина ОСОБА_6 .
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 31.05.2020 року о 19:15 годині ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за адресою: АДРЕСА_1 .
Місце події, а саме: квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , було оглянуто 31.05.2020 року у період з 19:17 години до 20:35 години, про що складено відповідний протокол огляду місця події з додатком у вигляді флеш-картки, доданої до протоколу. Під час огляду місця події було вилучено: 15 предметів, ззовні схожих на ножі; килим зі слідами РБК; мобільний телефон «Samsung», мобільний телефон «NOKIA 6021»; ключі в кількості 5 штук.
Місце події, а саме: приміщення «кімнати гігієни», котре розташоване в адміністративній будівлі ЛШМД міста Миколаєва, яке розташоване за адресою: місто Миколаїв, вулиця Корабелів, будинок №14, було оглянуто 31.05.2020 року у період з 19:38 години до 20:00 години, про що складено відповідний протокол огляду місця події з додатком у фототаблиці. Під час огляду місця події було вилучено: куртку зеленого кольору марки «FUDIAO»; сорочку світло-зеленого кольору; дві пари кросівок марки «BRAGGITTI».
Заява потерпілого ОСОБА_5 про нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 була прийнята працівниками Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області 01.06.2020 року.
В ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеного 01.06.2020 року, потерпілий ОСОБА_5 за короткою зачіскою, формою обличчя, формою носа та підборіддя, та за сукупними зовнішніми ознаками впізнав обвинуваченого ОСОБА_6 як особу, яка 31.05.2020 року приблизно о 17 годині 20 хвилин знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , в тамбурі біля ліфту наніс ОСОБА_5 удар ножем в область правого боку, про що складено відповідний протокол від 01.06.2020 року.
Згідно висновку судово-медичної експертизи від 20.07.2020 року №789, згідно медичної карти стаціонарного хворого №3648/418, у ОСОБА_5 , 1993 року народження, мало місце тілесне пошкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням жовчного міхура, яке могло утворитись від однократного ударного впливу, якогось гострого, ріжучого предмету, яким міг бути ніж, в строк незадовго до надходження в стаціонар - 31.05.2020 року. По ступені тяжкості дані тілесні пошкодження у ОСОБА_5 відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя. Тілесне ушкодження у ОСОБА_5 в момент його заподіяння було небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Вірогідно за все, під час удару, потерпілий і нападник, що завдав йому удар, знаходились обличчям один до одного. Не можна виключити, що тілесне ушкодження у потерпілого, в разі ненадання йому своєчасної медичної допомоги могло спричинити за собою смерть потерпілого. Тілесне ушкодження у потерпілого ОСОБА_5 знаходиться в анатомічній ділянці, що може досягти дією своєю рукою. Виключається отримання тілесного ушкодження у потерпілого ОСОБА_5 при падінні з висоти власного зросту, в тому числі з прискоренням. Згідно з актом хіміко-токсикологічного дослідження №1801 від 02.06.2020 р. в крові ОСОБА_5 знайдено етанол в концентрації 1,96‰, що свідчить, що в момент заподіяння йому тілесних ушкоджень він знаходився в стані алкогольного сп`яніння середньої ступені.
Крім того, 01.06.2020 року у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі постанови прокурора Заводського відділу ММП №1 ОСОБА_10 від 31.05.2020 року було відібрано піднігтьовий вміст з фалангів пальців з правої та лівої руки, про що складено протокол відібрання експериментальних зразків від 01.06.2020 року.
Згідно висновку судово-медичної експертизи від 05.06.2020 року №99/Ц, в піднігтьовому вмісті правої та лівої руки підозрюваного ОСОБА_6 , наданого на експертизу, кров та епітеліальні клітини, придатні для дослідження, не виявлені.
Крім того, 04.06.2020 року у потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі постанови прокурора Заводського відділу ММП №1 ОСОБА_3 від 03.06.2020 року взято кров з вени лівої руки, шляхом проколювання шприцом Моновет, було відібрано 5,0 мл, про що складено протокол відібрання експериментальних зразків від 04.06.2020 року.
Згідно висновку судово-медичної експертизи від 04.06.2020 року №403-і, кров ОСОБА_5 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО.
Крім того, 04.06.2020 року у підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі постанови прокурора Заводського відділу ММП №1 ОСОБА_3 від 03.06.2020 року взято кров з вени правої руки, шляхом проколювання у шприц було набрано 5,0 мл крові, про що складено протокол відібрання експериментальних зразків 04.06.2020 року.
Згідно висновку судово-медичної експертизи від 05.06.2020 року №415-і, кров ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО.
Згідно висновку судово-медичної експертизи від 09.06.2020 року №416-і, кров ОСОБА_5 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО. На сорочці та куртці, наданих на експертизу, знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої, виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО. Висловитися категорично про групову приналежність крові на підставі виявлення лише одного антигену Н не представляється можливим. Однак, дані серологічного дослідження не виключають можливість її походження від особи (осіб) групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В (антиген Н є основним в цій групі крові), у тому числі від ОСОБА_5 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи від 09.06.2020 року №417-і, кров ОСОБА_5 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутним антигеном Н ізосерологічної системи АВО. На килимі, наданому на експертизу, знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, походження якої не виключається від ОСОБА_5 та виключається від ОСОБА_6 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи від 05.06.2020 року №98/Ц, під час проведення цитологічного дослідження 15-ти ножів, наданих на експертизу, сліди крові та епітеліальні клітини, придатні для дослідження, не знайдені.
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що приблизно на початку літа 2020 року за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_4 , на 6 поверсі, більш точну адресу не пам`ятає, він вживав спиртні напої разом з ОСОБА_6 , його співмешканкою та потерпілим. Після вживання алкоголю потерпілий пішов на вулицю шукати ще. Через деякий час, приблизно о 17:00-18:00 годині, ОСОБА_11 , перебуваючи в квартирі ОСОБА_6 , почув гучний стук у двері. На вказаний стук вийшов ОСОБА_6 , після чого повернувся та повідомив, що двері забруднено рибою та він розбереться з ОСОБА_5 коли той прийде. Через 5-10 хвилин стук у двері повторився, ОСОБА_6 вийшов на стук, а свідок ОСОБА_11 разом з ОСОБА_8 залишились у квартирі. В руках у ОСОБА_6 свідок нічого не бачив. Через нетривалий час ОСОБА_6 забіг до квартири та сказав, що «підрізав» потерпілого. Свідок ОСОБА_11 вибіг з квартири на сходову клітину та побачив ОСОБА_5 , який лежав на підлозі та тримався за живіт, поряд з ним лежав ніж. Нікого іншого на сходовій клітині не було. Після цього ОСОБА_11 затягнув потерпілого у приміщення квартири, приклав ганчірку з горілкою до того місця, з якого йшла кров, та викликав швидку допомогу.
В ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеного 01.06.2020 року, свідок ОСОБА_11 за короткою зачіскою, формою обличчя, формою та розміру очей, формою носа та підборіддя, та за сукупними зовнішніми ознаками впізнав обвинуваченого ОСОБА_6 як особу, яка 31.05.2020 року приблизно о 17 годині 20 хвилин знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , в тамбурі біля ліфту наніс ОСОБА_5 удар ножем, про що складено відповідний протокол від 01.06.2020 року.
З метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, за участю свідка ОСОБА_11 було проведено 01.06.2020 року слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень 31.05.2020 року за адресою: АДРЕСА_3 . В ході даного слідчого експерименту свідок ОСОБА_11 на місці за допомогою манекену вказав на місцезнаходження потерпілого ОСОБА_5 , які він побачив, вийшовши із квартири, після нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Вказав на місцезнаходження ножа поряд з потерпілим та описав його. У потерпілого була кров.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що вона на протязі восьми років була співмешканкою ОСОБА_6 , з яким вони мешкали за адресою: АДРЕСА_1 . Потерпілий ОСОБА_5 часто приходив до них у гості, де вони разом проводили час та вживали спиртні напої. 31.05.2020 року під вечір ОСОБА_8 була вдома, чула стук у двері, який усім заважав. Двері були забруднені рибою. Коли ОСОБА_8 вийшла, то побачила ОСОБА_5 , який лежав на підлозі сходовою клітини, вона спочатку подумала, що відбулась бійка, а через деякий час ОСОБА_6 сказав їй, що вдарив потерпілого ножем. Безпосереднім очевидцем нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 не була.
З метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, за участю свідка ОСОБА_8 було проведено 15.07.2020 року слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень 31.05.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 . В ході даного слідчого експерименту свідок ОСОБА_8 на місці за допомогою манекену вказала на місцезнаходження та позу потерпілого ОСОБА_5 , які вона побачила, вийшовши із квартири. Потерпілий просив викликати швидку допомогу та Денис викликав її. ОСОБА_6 сказав, що вдарив ОСОБА_5 ножем.
Статтею 11 КК України передбачено, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
За нормативним визначенням, умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121 КК) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідками, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжку шкоду здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (стаття 24 КК).

Таким чином, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими та узгодженими між собою, суд встановив, що своїми діями, які виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя потерпілого ОСОБА_5 в момент заподіяння, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121КК України.
Відповідно до ст. 3 Загальної Декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Зазначене положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у статті 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 63 КК України, покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років, за винятком випадків, передбачених Загальною частиною КК України.
За змістом ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Більш суворе покарання, ніж передбачене відповідними статтями Особливої частини КК України за вчинене кримінальне правопорушення, може бути призначене за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків згідно зі статтями 70 та 71 КК України.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 121 ч. 1 КК України, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень, причину припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
На обліку у лікарів психіатра та нарколога обвинувачений ОСОБА_6 не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Згідно довідки вимоги про судимість №2-02062020/48003 ОСОБА_6 за нормами ст. 89, ст. 90 КК України вважається таким, що не має судимості.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Згідно досудової доповіді від 10.09.2020 року №29/12/3252-20, складеної Заводським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість ОСОБА_6 , історію правопорушень, середній ризик ймовірності вчинення ним повторного правопорушення, середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення особи без обмеження та позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).
З огляду на викладене, враховуючи ступень тяжкості скоєного ОСОБА_6 кримінального правопорушення, сукупність усіх обставин, що характеризують вказане кримінальне правопрушення, зокрема, форму вини, мотив, спосіб, характер вчинених діянь та тяжкість наслідків, беручи до уваги дані, що характеризують обвинуваченого, а також обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, а також відсутність претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілого, суд вважає що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе в умовах ізоляції його від суспільства із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі в межах мінімальної санкції, передбаченої ч. 1 ст. 121 КК України, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім заходом примусу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази: паперовий конверт зі зрізами нігтьових пластин з лівої та правої руки ОСОБА_6 , нитками марлі, передані до камери зберігання речових доказів Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області згідно квитанції №1350, знищити; паперовий конверт зі зрізами крові ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , переданий до камери зберігання речових доказів Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області згідно квитанції №1349, знищити; фрагмент килиму зі слідами крові, переданий до камери зберігання речових доказів Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області згідно квитанції №1351, знищити; 15 предметів, ззовні схожих на ножі; килим зі слідами РБК; мобільний телефон «Samsung», мобільний телефон «NOKIA 6021»; ключі в кількості 5 штук, повернути власнику ОСОБА_6 , скасувавши арешт вказаного майна, накладений ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 02.06.2020 року; куртку зеленого кольору марки «FUDIAO»; сорочку світло-зеленого кольору; дві пари кросівок марки «BRAGGITTI», повернути власнику ОСОБА_5 , скасувавши арешт вказаного майна, накладений ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 02.06.2020 року.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
За змістом ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_6 був затриманий в межах даного кримінального провадження 31.05.2020 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання 31.05.2020 року.
До набрання вироком законної сили обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Речові докази: паперовий конверт зі зрізами нігтьових пластин з лівої та правої руки ОСОБА_6 , нитками марлі, передані до камери зберігання речових доказів Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області згідно квитанції №1350, знищити; паперовий конверт зі зрізами крові ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , переданий до камери зберігання речових доказів Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області згідно квитанції №1349, знищити; фрагмент килиму зі слідами крові, переданий до камери зберігання речових доказів Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області згідно квитанції №1351, знищити; 15 предметів, ззовні схожих на ножі; килим зі слідами РБК; мобільний телефон «Samsung», мобільний телефон «NOKIA 6021»; ключі в кількості 5 штук, повернути власнику ОСОБА_6 , скасувавши арешт вказаного майна, накладений ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 02.06.2020 року; куртку зеленого кольору марки «FUDIAO»; сорочку світло-зеленого кольору; дві пари кросівок марки «BRAGGITTI», повернути власнику ОСОБА_5 , скасувавши арешт вказаного майна, накладений ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 02.06.2020 року.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1