Справа № 496/2052/21
Провадження № 1-кп/496/431/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
законного представника неповнолітнього ОСОБА_5
неповнолітнього ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця смт. Крижопіль, Крижопільського району, Вінницької області, громадянина України, учня 5 класу Секретарівської ЗЗСО І-ІІІ ступенів, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До Біляївського районного суду Одеської області надійшло вказане клопотання.
Клопотання обґрунтовано тим, що 22.04.2021 року, в нічний час доби, більш точного часу не встановлено, малолітній ОСОБА_6 , спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи в АДРЕСА_2 , маючи намір направлений на таємне викрадення чужого майна, помітили на території вищезазначеного домоволодіння велосипед марки «Azimut», який визначили предметом свого злочинного посягання.
Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що їх дії залишаться непоміченими сторонніми особами, проникли на територію подвір`я вищевказаного домоволодіння, де заволоділи велосипедом марки «Azimut». Після чого, малолітній ОСОБА_6 спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 1000 гривень.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив застосувати до малолітнього ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері строком на 3 роки.
Захисник ОСОБА_8 , законний представник малолітнього ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.
Потерпілий ОСОБА_7 до судового засідання не з`явився, але подав до суду клопотання про проведення судового засідання у його відсутність.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, додані до клопотання, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та про його задоволення, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років, а ч. 2 вказаної статті передбачає, що особи, що вчинили кримінальні правопорушення у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років, підлягають кримінальній відповідальності лише за ряд злочинів в тому числі і за ст. 185 КК України.
З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, він не досяг віку кримінальної відповідальності. Матір`ю ОСОБА_6 є ОСОБА_5 .
Згідно ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Ст. 498 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України суд застосовує до неповнолітнього такий примусовий захід виховного характеру, як передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють.
З клопотання про застосування мір виховного характеру та з`ясованих обставин в судовому засіданні вбачається, що скоєне малолітнім ОСОБА_6 суспільно небезпечне діяння підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище.
ОСОБА_6 навчається у школі, за місцем проживання та навчання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.
Вказані обставини дають підстави вважати, що виправлення малолітнього ОСОБА_6 можливе із застосуванням до нього такого заходу виховного характеру, як передача під нагляд матері строком на 3 роки.
Керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст. ст. 498, 500, 501 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Застосувати до малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 3 (три) роки.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_1