Справа № 201/4066/21
Провадження № 1-кс/201/1301/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у залі суду в м. Дніпро клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення тимчасового доступу до документів,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення тимчасового доступу.

В клопотанні слідчого зазначено, що слідчим відділом ВП№5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000838 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2020 з правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 3 ст. 365-2 КК України, за фактом зловживання своїми повноваженнями особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг нотаріусом, з метою отримання неправомірної вигоди, яке завдало тяжкі наслідки інтересам окремих громадян.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 будучи уповноваженою державою особою, яка здійснює незалежну нотаріальну діяльність та будучи зобов`язаним реалізовувати державну функцію з охорони і захисту прав шляхом надання цивільно-правовим відносинам під час здійснення нотаріальних повноважень законного і передбачуваного характеру, запобігати виникненню судових спорів шляхом вчинення нотаріальних дій у точній відповідності з вимогами чинного законодавства, тобто діючи усупереч меті і принципам нотаріату, вчинив злочин проти власності у сфері професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг. ОСОБА_5 переслідуючи корисливу мету отримання неправомірної вигоди для інших осіб, за невстановлених слідством обставин погодилась на умисне порушення норм діючого законодавства, незаконне збагачення в результаті відчуження об`єктів нерухомого майна, чи отримання в будь-який інший спосіб матеріальної вигоди, при наступних обставинах:

24 квітня 2015 року ОСОБА_6 було уповноважено ОСОБА_7 на вчинення дій від імені довірителя, у зв`язку з чим на ОСОБА_7 було видрано довіреність. Документ посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_8 зареєстрований в реєстрі за № 635.

03 листопада 2015 року ОСОБА_7 звернувся до приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_8 для отримання дублікату довіреності від 24 квітня 2015 року, та на підставі заяви отримав від ОСОБА_8 дублікат довіреності.

27 січня 2016 року ОСОБА_7 звернувся до приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 з довіреністю від 24 квітня 2015 року, з метою переоформлення довіреності оформлення довіреності на іншу особу а саме ОСОБА_9 . Приватний нотаріус ОСОБА_5 встановила факт того, що пред`явлена довіреність від 24 квітня 2015 року втратила чинить у зв`язку з видачею дублікату від 03 листопада 2015 року, однак усвідомлюючи відсутність цих очевидних візуальних ознак їх достовірності, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи досягнення єдиного злочинного результату, вирішила умисно не вживати заходів щодо належної перевірки поданих документів, як нотаріус прийняв незаконне рішення про прийом документів, безпідставно визнавши їх достатніми для проведення реєстраційних дій і такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Повною мірою усвідомлюючи, що при вчиненні будь-якої нотаріальної дії нотаріус приймає юридично рішення, що впливає на правовий статус зацікавлених осіб, ОСОБА_5 вирішила використати свої повноваження усупереч тим цілям і завданням, якими вона була наділена як повноважна особа, яка надає публічні послуги, і провести незаконні реєстраційні та нотаріальні дії на користь ОСОБА_9 та інших зацікавлених осіб, одночасно з цим грубо порушила законні права й інтереси ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Відповідно ст. 54 Закону №3425 передбачено, що нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, посвідчують угоди, щодо яких законодавством встановлено обов`язкову нотаріальну форму, а також за бажанням сторін. Нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, перевіряють, чи відповідає зміст посвідчуваної ними угоди вимогам закону і дійсним намірам сторін.

Відповідно до пункту 9 глави 7 розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, витребування відомостей і документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. На копіях (фотокопіях) зазначених у пунктах 4 8 цієї глави документів проставляється відмітка „Згідно з оригіналом з проставленням дати, підпису нотаріуса.

Відповідно до пункту 5 глави 4 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5: Посвідчення довіреності, виданої в порядку передоручення:

5.1. Довіреність, видана в порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню після подання основної довіреності, у якій застережене право на передоручення, або після подання доказів того, що представник за основною довіреністю примушений до цього обставинами для охорони інтересів особи, яка видала довіреність.

5.2. При посвідченні довіреності в порядку передоручення нотаріус роз`яснює представнику довірителя вимоги статті 240 Цивільного кодексу України.

5.3. У довіреності, виданій у порядку передоручення, не допускається передавання повіреній особі права на передоручення.

5.4. Довіреність, видана в порядку передоручення, не може містити в собі більше прав, ніж їх передано за основною довіреністю.

5.5. Строк дії довіреності, виданої за передорученням, не може перевищувати строку дії основної довіреності, на підставі якої вона видана.

5.6. У довіреності, виданій у порядку передоручення, мають бути вказані дата і місце посвідчення основної довіреності, та реєстровий номер, найменування нотаріального округу, прізвище, ім`я та по батькові нотаріуса, який її посвідчив, прізвище, ім`я, по батькові і місце проживання особи, якій видана основна довіреність, і особи, якій вона передоручає свої повноваження.

Відповідно до пункту 5. 6 глави 22 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5

5. Видача дубліката довіреності

5.1. Нотаріус при видачі дубліката втраченої довіреності перевіряє дійсність цієї довіреності за даними Єдиного реєстру довіреностей.

5.2. Дублікати втрачених довіреностей підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиному реєстрі довіреностей відповідно до Положення про Єдиний реєстр довіреностей, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.12.2006 № 111/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.12.2006 за № 1378/13252 (із змінами).

6. Зміст дубліката документа

6.1. Дублікат документа повинен містити весь текст посвідченого або виданого документа, оригінал якого вважається таким, що втратив чинність.

6.2. На дублікаті документа робиться відмітка про те, що він має силу оригіналу, і вчиняється посвідчувальний напис. Крім того, про видачу дубліката нотаріус робить відмітку на примірнику документа, який зберігається у справах державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса.

Відповідно до Положення про Єдиний реєстр довіреностей, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.12.2006 № 111/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.12.2006 за № 1378/13252 (із змінами).

Порядок реєстрації довіреностей:

2.1. Обов`язковій реєстрації у Єдиному реєстрі підлягають довіреності (у тому числі їх дублікати), посвідчені в нотаріальному порядку, та довіреності, прирівнювані до нотаріально посвідчених, а також відомості про припинення їх дії.

2.2. Реєстрація довіреностей (їх дублікатів), посвідчених посадовими, службовими особами, перерахованими в частині 3 статті 245 Цивільного кодексу України, статті 38 (у разі відсутності доступу до Єдиного реєстру), частині другій статті 40 Закону України "Про нотаріат", а також відомості про припинення їх дії, здійснюється в Єдиному реєстрі за заявою довірителя про реєстрацію таких довіреностей.

Заява про реєстрацію зазначених довіреностей надається Реєстратору безпосередньо довірителем.

У разі неможливості подачі заяви на реєстрацію довіреності безпосередньо довірителем підпис довірителя на такій заяві повинен бути засвідчений підписом та печаткою особи, яка посвідчила довіреність.

2.4. Реєстрація довіреностей (їх дублікатів) та відомостей про припинення їх дії здійснюється шляхом унесення Реєстратором відповідних відомостей до Єдиного реєстру.

2.5. Реєстрація припинення дії дубліката довіреності здійснюється шляхом унесення Реєстратором до Єдиного реєстру відомостей про припинення дії цієї довіреності.

2.7. Кожному реєстраційному запису про посвідчення довіреності (у тому числі видачу дубліката) в Єдиному реєстрі присвоюються реєстраційний номер запису та поточна дата реєстрації в Єдиному реєстрі.

2.8. На прохання особи, яка бажає припинити дію довіреності, що не була зареєстрована в Єдиному реєстрі, нотаріус одночасно вносить до Єдиного реєстру реєстраційний запис про таку довіреність, а в разі видачі її дубліката - реєстраційний запис про виданий дублікат, а також відомості про припинення її дії.

Відповідно до положень ч.2 ст.27 Закону № 3425, нотаріус не несе відповідальності у разі, якщо особа, яка звернулася до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії подала неправдиву інформацію щодо будь-якого питання, пов`язаного із вчиненням нотаріальної дії; подала недійсні та/або підроблені документи; не заявила про відсутність чи наявність осіб, прав чи інтересів яких може стосуватися нотаріальна дія, за вчиненням якої звернулася особа.

Усвідомлюючи передбачений чинним законодавством обов`язок нотаріуса щодо проведення державної реєстрації заявлених прав та їх обтяжень виключно за умови їх відповідності законодавству і поданим документам, ОСОБА_5 вирішила зловжити нормативними положеннями закону щодо відповідальності заявника за достовірність наданих для реєстрації документів, керуючись звуженим тлумаченням чинного на той час законодавства щодо основних принців і правових засад здійснення нотаріальної діяльності в Україні. При цьому ОСОБА_5 умисно не виконала вимогу закону, що саме на неї як на уповноважену державою особою, яка надає публічні послуги, покладено прямий обов`язок встановити наявність підстав для вчинення нотаріальних і реєстраційних дій, визначених у чинних законодавчих наказів та закону, якими у даному випадку не повинно бути дублікату довіреності. Свої обов`язки в цій частині ОСОБА_5 свідомо не виконала і, більше того, нотаріально засвідчила довіреність від 27 січня 2016 року, якою ОСОБА_7 уповноважив ОСОБА_9 , діяти від імені ОСОБА_6 в будь-яких органах, організаціях, тощо розпорядження земельною ділянкою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:012:0646. При цьому повноваження ОСОБА_7 підтверджувались довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_8 , зареєстрованою в реєстрі за № 635, що стало підставою для проведення нею незаконних нотаріальних і реєстраційних дій, як це було передбачено умовами злочинного плану, направленого на подальше заволодіння чужим майном.

Цю дії ОСОБА_5 повинна була провести з метою створення передбачених діючим законодавством підстав для вчинення нею, як нотаріусом, реєстраційних дій а саме: оформити та посвідчити договір купівлі - продажу земельної ділянки АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:012:0646.

Зі змісту наведених норм слідує, що нотаріус, як спеціальний суб`єкт наділений повноваженнями одночасного проведення державної реєстрації права власності, у разі коли у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, земельною ділянкою виникають речові права, що є похідними від права власності, за відсутності державної реєстрації права власності на майно у Державному реєстрі прав.

Нотаріус не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства і якщо вчинення нотаріальної дії суперечить законодавству України, а також якщо не подано необхідні для цього відомості (інформацію) та документи. Такими є вимоги ч.3 ст. 47, п.п.1, 2 ч.1 ст. 49 Закону № 3425.

Приписами ч.3 ст.17 Закону України № 1952 визначено, що документи, які встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Але, ОСОБА_5 маючи намір довести свій злочинний умисел, направлений на проведення уповноваженою на те особою незаконних реєстраційних дій щодо земельної ділянки АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:012:0646, та житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його подальшого протиправного відчуження до кінця і виступаючи при цьому як зацікавлена особа, вирішила не перевіряти достовірність звіту про експертну грошову оцінку, індефікатор за базою ФДМУ 953623_19012016_001, де тільки оцінка щодо земельної ділянки АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:012:0646 та не має оцінки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та який взагалі не міг бути чинним, тому що оцінювач виконав оцінку 19.01.2016 року раніше чим ОСОБА_5 нотаріально засвідчила довіреність від 27 січня 2016 року, де ОСОБА_7 уповноважив ОСОБА_9 , діяти від імені ОСОБА_6 .

Незважаючи на сукупність усіх вищевказаних обставин, ОСОБА_5 усвідомлюючи противоправність своїх дій, недостовірність довіреності, оцінки та інших документів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи досягнення єдиного злочинного результату, вирішила умисно не вживати заходів щодо належної перевірки поданого звіту про експертну грошову оцінку, індефікатор за базою ФДМУ 953623_19012016_001, та як нотаріус прийняв незаконне рішення про прийом документів, безпідставно визнавши їх достатніми для проведення реєстраційних дій і такими, що відповідають вимогам чинного законодавства та підставі незаконних документів. Для доведення своєї мети та отримання неправомірної вигоди посвідчила договір купівлі-продажу від 09 березня 2016 року земельної ділянки АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:012:0646, використавши прийняття такого рішення як передбачену законом передумову до здійснення нею як нотаріусом реєстраційних дій щодо цього майна.

Таким чином, є підстави вважати, що, в діях нотаріуса ДМНО ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 365- 2 КК України, а саме зловживання своїми повноваженнями особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг нотаріусом, з метою отримання неправомірної вигоди, яке завдало тяжкі наслідки інтересам окремих громадян.

Враховуючи викладене, виникла необхідність у доступі до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю, та проведенні їх вилучення (виїмки) у Дніпропетровській регіональній філії державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а саме документів: копії від сканованих та долучених нотаріусом документів, які стали підставою вчинення нотаріальних та реєстраційних дій 27 січня 2016 року та 09 березня 2016 року стосовно довіреності та земельної ділянки АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:012:0646; копії договору купівлі продажу захищених носіїв особистих ключів із специфікацією; копії договору про надання додаткових послуг з супроводження роботи з Єдиними та Державними реєстрами; інформацію про дату та результати проходження верифікації відомостей приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 із наданням копії відео-файлу проходження верифікації; відомості про видані ОСОБА_5 носії інформації «Алмаз-1к», дата та час оформлення цифрового підпису, анкетні данні надані останнім під час оформлення цифрового підпису та інші документи та відомості які стали підставою для роботи ОСОБА_5 з державними реєстрами.

Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без його особистої участі та засобів технічної фіксації.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали додані до нього, приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 2 ст. 91 КПК України передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, а також шляхом проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ст. 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим кодексом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей та документів, як один із заходів забезпечення кримінального провадження, полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володіння якої знаходяться такі речі та документи, можливості ознайомитись з ними, зробити їхні копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей та документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій.

Згідно ч.5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах та документах, та неможливість іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей та документів.

Клопотання слідчого, яке надійшло до суду відповідає вимогам ст. 160 КПК України.

З урахуванням викладеного відповідно ст. 36 КПК України та ст. 40 КПК України дозвіл на проведення тимчасового доступу може бути наданий лише слідчому (прокурору), який подав клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, у даному випадку старшому слідчому СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , прокурору ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів, підлягає частковому задоволенню, оскільки слідчим надано суду належні та достатні докази того, що дана слідча дія є необхідною в даному кримінальному провадженні, а дані які необхідно здобути слідчому мають суттєве значення для виявлення та фіксації обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлення кола причетних осіб, а також ефективного та повного досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні. Крім того, слідчим суддею враховано те, що здобути необхідну для досудового розслідування інформацію іншим шляхом, окрім як звернення до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів та отримання останнього, є неможливим.

Враховуючи викладене, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, керуючись ст. ст. 91,93 110,131-132, 159-160 163166, 309, 369372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Надати старшому слідчому СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 та прокурору Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , дозвіл на отримання тимчасового доступу до речей та документів, що містять охоронювану законом таємницю, з можливістю вилучення (виїмки) копії оригіналів, що знаходяться у Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 а саме документів: копії від сканованих та долучених нотаріусом документів, які стали підставою вчинення нотаріальних та реєстраційних дій 27 січня 2016 року та 09 березня 2016 року стосовно довіреності та земельної ділянки АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:012:0646; копії договору купівлі продажу захищених носіїв особистих ключів із специфікацією; копії договору про надання додаткових послуг з супроводження роботи з Єдиними та Державними реєстрами; інформацію про дату та результати проходження верифікації відомостей приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 із наданням копії відео-файлу проходження верифікації; відомості про видані ОСОБА_5 носії інформації «Алмаз-1к», дата та час оформлення цифрового підпису, анкетні данні надані останнім під час оформлення цифрового підпису та інші документи та відомості які стали підставою для роботи ОСОБА_5 з державними реєстрами.

Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню.
Строк дії ухвали становить 1 місяць з моменту її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1