Справа № 487/6280/20
Провадження № 1-кп/487/394/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, маючого повну середню освіту, працюючого адміністратором магазину «Єва» ТОВ «РУШ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України -
за участю сторін кримінального провадження:
зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4
зі сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3
інший учасник - потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглянути справу у його відсутності

ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним:

23.09.2020 приблизно о 12.20 год., ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні кафетерію «Декабрист», що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Погранична 1, реалізовуючи свій корисливий умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку працівників кафетерію «Декабрист» та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, викрав з барної стойки мобільний телефон марки « Vivo» модель «Y91С» в корпусі синьо-голубого кольору, в прозорому чохлі, Іmеіl: НОМЕР_1 , Іmеіl2: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 . Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального проступку зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі 2089,75 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та зазначив про те, що ним вони не оспорюються.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та детальніше суду показав, що 23.09.2020 приблизно о 12.20 год., провів брата за кардон, та зайшов до бару «Декабрист», що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Погранична 1. Побачив на барній стойці мобільний телефон марки « Vivo», та скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку працівників кафетерію, поклав телефон до кишені. Наступного дня віддав телефон слідчому.
У вчиненому ОСОБА_3 щиро розкаявся.
Такі показання обвинуваченого надані без будь-якого примусу, у зв`язку з чим суд вважає їх послідовними, логічними, такими, що підтверджують правильність розуміння ним змісту встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність його позиції.
Крім визнання вини у вчинення кримінального правопорушення вина ОСОБА_3 таож підтверджується перевіреними судом доказами.
Протоколом огляду предмету від 24.09.2020 року, відповідно до якого дізнавачем СД Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області був проведений огляд мобільного телефону марки « Vivo» модель «Y91С» в корпусі синьо-голубого кольору, в прозорому чохлі, Іmеіl: НОМЕР_1 , Іmеіl2: НОМЕР_2 , який 24.09.2020 був добровільно виданий громадянином ОСОБА_3 ;
Заявою ОСОБА_3 від 24.09.2020 про добровільну видачу мобільного телефону марки « Vivo» модель «Y91С» в корпусі синьо-голубого кольору, в прозорому чохлі;
Висновком експерта №1492 від 16.10.2020, відповідно до якого ринкова вартість (без урахування суми податку на додану вартість) смартфону марки « Vivo» модель «Y91С» 1820 синього кольору, який був у використанні, станом на 24.09.2020 могла становити 2089,75 грн.
За такого, показання обвинуваченого, та перевірені докази, визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми на підтвердження встановлених судом фактичних обставин та вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнається судом доведеною.
Згідно зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинне бути адекватним характеру скоєних дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які його пом`якшують та обтяжують.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків.
Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не виявлено.
При обранні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд також враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судим, згідно характеристики ДОП СП Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області за місцем мешкання характеризується посередньо, на психіатричному та наркологічному обліку в комунальному некомерційному підприємстві "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради не перебуває.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень ОСОБА_3 є покарання в межах санкції статті у вигляді обмеження волі.
Крім того,суд при призначенні ОСОБА_3 покарання виходить з принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуальності покарання, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального проступку, конкретних обставин його вчинення, відсутність тяжких наслідків та шкоди внаслідок протиправних дій, процесуальної поведінки обвинуваченого за період кримінального провадження, даних про його особу, який раніше не судим, працює, а також враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, яке підтверджується визнанням вини в повному обсязі, добровільним поверненням телефону, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Згідно з приписами ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Підставою звільнення особи від відбування покарання з випробуванням є переконання суду, викладене у мотивованому висновку про можливість її виправлення без відбування покарання. Висновок суду ґрунтується на тих даних, які він оцінює на час ухвалення вироку, зокрема на даних про вчинений особою злочин, посткримінальну поведінку та її характеристику, спосіб життя, соціальні зв`язки тощо. Зазначене кореспондується з постановою Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 489/3213/15-к (провадження 51-4989км19).
На підставі викладеного, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробування, відповідно до ст. 75 КК України, але в умовах здійснення контролю за його поведінко, з покладенням обов`язків відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: один диск DVD-R залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки « Vivo» модель «Y91С» в корпусі синьо-голубого кольору, в прозорому чохлі залишити у розпорядженні ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченим.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1