ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1864/21 Справа № 208/3327/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 травня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.187, ч.2 ст.15 п.п.5, 13 ч.2 ст.115 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 травня 2021 року було продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23 липня 2021 року.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 187, ч.2 ст.15 п.п.5, 13 ч.2 ст.115 КК України, за які, в разі доведеності його вини, може бути призначене покарання у виді довічного позбавлення волі, не має міцних соціальних зв`язків, не має зареєстрованого місця проживання та постійної роботи, тому існує ризик того, що він, усвідомлюючи тяжкість покарання, може ухилитись від суду.

Суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_6 , який є раніше неодноразово судимим за скоєння умисних злочинів, в тому числі і за умисне вбивство, має непогашені судимості, і відносно якого на розгляді Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська знаходиться також кримінальне провадження, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тому суд першої інстанції зробив висновок, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 , та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що оскільки тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки, є підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Вказав, що ОСОБА_8 надала заяву про згоду на перебування ОСОБА_6 , у разі застосування стосовно нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 .
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 187, ч.2 ст.15 п.п.5, 13 ч.2 ст.115 КК України, які є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 , оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочину, у якому він обвинувачується.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_6 , він може вдатись до спроб переховуватись від суду, і без перешкод залишити будь-яке місце проживання, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Колегія суддів також не приймає доводи захисника щодо відсутності вказаних ризиків, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.
Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що ОСОБА_6 , може вчинити інше правопорушення, оскільки відповідно до відомостей, викладених в обвинувальному акті, обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, тобто, має схильність до вчинення злочинів, а тому існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 травня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.187, ч.2 ст.15 п.п.5, 13 ч.2 ст.115 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 травня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.187, ч.2 ст.15 п.п.5, 13 ч.2 ст.115 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4