Справа № 761/5234/21
Провадження № 1-кс/761/3867/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого управління ГУ Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.08.2013 за № 0013505, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого управління ГУ Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.08.2013 за № 0013505, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, звернувся до суду з клопотанням про встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування підозрюваним ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та їх захисникам, з матеріалами кримінального провадження № 0013505 від 27.08.2013 до 22.02.2021.
Своє клопотання обґрунтовує тим, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальним) провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0013505, відомості про яке внесені до Єдиною реєстру досудових розслідувань 27.08.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України
Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно нової редакції Статуту Фермерського (селянського) господарства «Мрія», ідентифікаційний код 20591954, юридична адреса: 08105. Київська область. Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Кільцева, 17-А, затвердженої загальними зборами членів господарства (протокол № 2 від 08 листопада 2006 року), засновником Господарства є громадянка України ОСОБА_9 , яка є одночасно його Головою і власником.
Членами вказаного господарства, окрім інших, є її чоловік ОСОБА_10 та дочка ОСОБА_11 .
Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого 25 листопада 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, 25 листопада 2011 року зареєстровано шлюб ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , унаслідок чого прізвище чоловіка та дружини після державної реєстрації стало ОСОБА_13 .
В першій половині 2009 року ОСОБА_10 в м. Києві познайомив свою дружину ОСОБА_9 та дочку ОСОБА_14 зі своїм знайомим - директором ТОВ «Л.І.Т. груп» ОСОБА_15 , з яким раніше підтримував товариські стосунки. Зі слів ОСОБА_10 він та його родина були власниками селянського (фермерського) господарства «Мрія», яке розташовано в с. Г`оренка Києво-Святошинського району Київської області. ОСОБА_10 також повідомив, що у вказаного фермерського господарства в користуванні на той час було близько 50 гектарів землі, а очолювала не господарство його дружина ОСОБА_9 . Вони також разом поспілкувались з ОСОБА_15 на побутові теми, а також запрошували відвідати їх домівку.
Після знайомства з ОСОБА_15 та отримавши відомості про те. що він володіє певними фінансовими можливостями, ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , вирішили використати товариські стосунки ОСОБА_15 з ОСОБА_10 щоб шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_15 заволодіти його грошовими коштами в особливо великих розмірах.
З цією метою, ОСОБА_9 та ОСОБА_14 домовились, що створять у ОСОБА_15 враження про себе, як про порядних, чесних та надійних партнерів. Після того, переконають ОСОБА_15 у вигідності передачі їм його власних грошових коштів на облаштування їх бізнесе. Коли значна частина коштів буде отримана, вони створять умови, за яких ОСОБА_15 , щоб отримати назад свої гроші, доведеться їм ще неодноразово додатково надавати власні кошти. Після того як ОСОБА_15 зрозуміє, що його ошукали, перестане їх фінансувати та заявить вимогу про повернення грошей, всі отримані від нього грошові кошти вони домовились привласнити та використати на власні потреби, а надані ОСОБА_15 кошти під надуманими приводами повертати відмовляться.
Надалі ОСОБА_14 та ОСОБА_9 стали періодично зустрічатися з ОСОБА_15 і спілкуватися на різні побутові теми, намагаючись перевести їх стосунки у приятельські та довірительці.
Реалізуючи свій злочинний намір, приблизно в жовтні-листопаді 2009 року до ОСОБА_15 в офіс ТОВ «Л.І. Т. груп», що розташований в офісному центрі за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 97. приїхали ОСОБА_9 і а її дочка ОСОБА_4 . В ході розмови ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , повідомила, що у очолюваного нею фермерського господарства виникли проблеми з приватизацією земельної ділянки, яку використовувало їх господарство, та запропонувала для подолання вказаних проблем позичити їй кошти в розмірі 287 500 доларів США. За це вона пообіцяла ОСОБА_15 , зловживаючи його довірою, окрім повернення йому отриманих від нього коштів, включити його до складу співзасновників С(Ф)Г «Мрія» та переоформити на нього в рахунок боргу певні земельні ділянки.
ОСОБА_15 , не маючи сумнівів у порядності родини ОСОБА_16 га довіряючи їм, на пропозицію ОСОБА_9 іа ОСОБА_4 погодився. У зв`язку з тим, що необхідної ОСОБА_9 та ОСОБА_4 суми вільних коштів у нього на той час не було, вони домовились, що він буде передавати ці кошти частинами, а відповідальною особою за спілкування із ним та отримання від нього коштів буде дочка ОСОБА_9 - ОСОБА_4 .
Надалі, в один із днів в першій декаді листопада 2009 року ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 зловживаючи довірою ОСОБА_15 , у його робочому кабінеті, розташованому в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , отримала від нього готівкою його власні грошові кошти в сумі 155 000 доларів США, що за курсом НБУ становило на той час 1 238 450 грн. При цьому ОСОБА_4 , обманюючи ОСОБА_15 повідомила, що ці кошти вона отримала для подолання юридичних перешкод у приватизації земель С(Ф)Г «Мрія».
І Іро отримання грошових коштів ОСОБА_4 . ОСОБА_15 написав розписку на вирваному з блокнота аркуші паперу в клітинку, яку підписала ОСОБА_14 , написавши своє прізвище та поставивши у ній свій підпис.
25 листопада 2009 року, діючи з тією ж метою, в офіс до ОСОБА_15 прибула ОСОБА_9 та повідомила про наявність відповідного розпорядження Києво-Святошинської РДА на виготовлення технічної документації щодо приватизації їх земельної ділянки.
Згодом ОСОБА_9 , діючи з тим же злочинним наміром, попросила ОСОБА_15 позичити ще додатково грошові кошти в розмірі 45 000 доларів США для остаточного подолання юридичних труднощів у приватизації земельних ділянок для членів її родини.
Будучи введеним ОСОБА_9 в оману щодо її дійсних намірів. ОСОБА_15 погодився позичити необхідну ОСОБА_9 суму коштів.
Тоді ж, 25 листопада 2009 року, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , зловживаючи довірою ОСОБА_15 , в його робочому кабінеті, розташованому в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 отримала від нього готівкою його власні грошові кошти в сумі 45 000 доларів США, що за курсом НБУ становило на той час 359 550 гри.
При цьому ОСОБА_9 , обманюючи ОСОБА_15 повідомила, що ці кошти вона отримала для подолання юридичних перешкод у приватизації земель С(Ф)Г «Мрія».
Про отримання вказаних коштів ОСОБА_9 в присутності ОСОБА_15 на аркуші паперу власноручно написала відповідну розписку, в якій зобов`язалася повернути отримані кошти на першу вимогу.
В першій половині березня 2010 року, діючи з тією ж метою, в офісі ОСОБА_15 прибула ОСОБА_4 та повідомила, що процес приватизації земельних ділянок перебуває в стадії завершення і для його повного оформлення необхідно ще 62 500 доларів США.
Будучи введеним ОСОБА_4 в оману щодо її дійсних намірів ОСОБА_15 , будучи впевненим у її та ОСОБА_9 добропорядності, погодився позичити вказану ОСОБА_4 суму коштів.
Тоді ж, в один із днів березня 2010 року, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , зловживаючи довірою ОСОБА_15 , в його робочому кабінеті, розташованому в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 отримала від нього готівкою його власні грошові кошти в сумі 62 500 доларів США, що за курсом 11БУ становило на той час 499 375 гривень.
Тоді ж ОСОБА_9 , діючи з тим же злочинним наміром, попросила ОСОБА_15 передати їй ще додатково грошові кошти в розмірі 25 000 доларів США для переоформлення приватизованих земельних ділянок, в тому числі і на ОСОБА_15 . При цьому ОСОБА_9 вкотре переконувала ОСОБА_15 в своїй порядності та надійності, а також запевняла, що частину приватизованих земельних ділянок найближчим часом буде переоформлено на нього, та що після продажу іншої частини приватизованої землі за рахунок триманих коштів із ним буде проведено повний розрахунок по залишку боргу, будучи введеним ОСОБА_9 в оману щодо її дійсних намірів, ОСОБА_15 погодився позичити необхідну ОСОБА_9 суму коштів.
26 березня 2010 року, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 зловживаючи довірою ОСОБА_15 , в його робочому кабінеті, розташованому в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 отримала від нього готівкою його власні грошові кошти в сумі 25 000 доларів США, що за курсом НБУ становило на той час 198 250 грн.
Про отримання вказаних коштів ОСОБА_9 в присутності ОСОБА_15 на аркуші паперу власноручно на додаток до написаної нею розписки від 25 листопада 2009 року, відповідно до якої вона раніше отримала у нього 45 000 доларів США, написала розписку про те, що 29 березня 2010 року додатково отримала 25 000 доларів США на тих же умовах.
Надалі, в період з березня 2010 року до березня 201 1 року ОСОБА_9 та ОСОБА_4 діючи з тим же умислом, періодично спілкувалися з ОСОБА_15 по телефону та особисто. В ході спілкування вони запевняли ОСОБА_15 , що частину приватизованих ними земельних ділянок буде переоформлено на нього, частину з них буде продано, унаслідок чого зі ним буде проведено повний розрахунок (повернено отримані ними його кошти).
Продовжуючи діяти з тією ж злочинною метою, спрямованою на заволодіння коштами ОСОБА_15 , з квітня 2010 року ОСОБА_9 та ОСОБА_4 під час спілкування постійно переконували ОСОБА_15 в тому, що у випадку швидкого продажу землі її вартість буде мінімальною. Для тою. щоб дорого продати землю ОСОБА_15 мав понести додаткові витрати на облаштування зони відпочинку, розташованій на приватизованих С(Ф)Г «Мрія» земельних ділянках в с. Горенка Киево-Святошинського району Київської області, що суттєво підвищить вартість земельних ділянок.
При цьому, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 переконали ОСОБА_15 в тому, що процес облаштування зони відпочинку та продажу землі триватиме довго і ОСОБА_15 періодично змушений буде додатково передавати ОСОБА_4 для цього власні грошові кошти.
Будучи введеним ОСОБА_9 та ОСОБА_4 в оману щодо їх дійсних намірів, ОСОБА_15 на їх пропозицію вимушений був погодитися.
З метою обліку своїх майбутніх витрат ОСОБА_15 вирішив кожного разуу фіксувати передачу коштів ОСОБА_4 шляхом виготовлення видаткових касових ордерів (ВКО) за допомогою встановленої на його особистому комп`ютері комп`ютерної програми «Бухгалтерія 1С», яка б в автоматичному режимі створювана ці видаткові касові ордери, надавала б їм індивідуальні номери та підсумовувала б суму виданих коштів. З таким порядком отримання коштів ОСОБА_4 попередньо погодилась.
Вказані видаткові касові ордери, які були оформлені на особистому комп`ютері ОСОБА_15 , були формою боргової розписки, які підтверджують факт отримання ОСОБА_14 у нього грошових коштів. Цю боргову розписку ОСОБА_15 міг складати на свій розсуд, використовуючи комп`ютер або пишучи її від руки, заповнюючи певні поля або лишаючи їх вільними, вносячи реквізити, паспортні данні особи, що отримувала копни, іа особи, що позичила ці кошти. Від цього суть даного боргового документ) не змінюється, підтверджуючи факт отримання від нього грошей.
Надалі, в період з квітня до червня 2010 року, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , зловживаючи довірою ОСОБА_15 в його робочому кабінеті, розташованому в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 отримала від нього готівкою його власні грошові кошти, а саме: 20 квітня 2010 року - 1000 доларів СПІД, що за курсом НБУ становило на той час 7 920 гри., 27 квітня 2010 року - 1 500 доларів CШA, що за курсом НБУ становило на той час 1 1 880 грн., 27 квітня 2010 року - 18 000 доларів CLLIА, що за курсом НБУ становило на той час 143 560 грн.. 18 травня 2010 року - 11 400 доларів США, що за курсом НБУ становило на той час 90 288 грн., та 16 червня 2010 року - 3 000 доларів США, що за курсом НБУ становило на той час 23 730 грн.
Про отримання грошових коштів ОСОБА_4 у видаткових касових ордерах кожного разу власноручно написала суму отриманих коштів поставила свій підпис.
31 березня 2011 року через те, що в подальшому фактично ніяких дій, спрямованих на проведення розрахунків зі ОСОБА_15 , повернення йому отриманих у нього коштів, з боку ОСОБА_9 та ОСОБА_4 не відбувалось. ОСОБА_15 під час зустрічі запропонував ОСОБА_4 вжити заходів для негайного повернення йому отриманих у нього коштів в повному обсязі.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру ОСОБА_4 повідомила, що земельні ділянки, які вони приватизували за рахунок отриманих у ОСОБА_15 коштів, можуть реально бути проданими за 450 000 доларів США. З цих коштів ОСОБА_4 запропонувала ОСОБА_15 частин) повернути йому готівкою, а частину вкласти в спільний бізнес, який буде в подальшому приносити прибуток - продовжити будувати базу відпочинку ж. земельних ділянках поблизу озера в селі Горенка. При цьому ОСОБА_4 вкотре запевнила ОСОБА_15 у своїй порядності та бажанні виконати всі зобов`язання по погашенню фінансових зобов`язань перед ним, переконувала, що збудована ними спільно база відпочинку буде приносити прибутки, що після відповідного облаштування вартість земельних ділянок, які планувалося продати, значно виросте, що мало бути вигідно для всіх, а також умовляла не забирати всі позичені її сім`ї кошти, залишивши їх частину у спільному бізнесі.
ОСОБА_15 , будучи введеним ОСОБА_4 в оману, за умови, що обіцяне ОСОБА_4 буде ними зафіксовано письмово у вигляді підписання відповідної угоди, на її пропозицію погодився.
Тоді ж ОСОБА_15 на аркуші паперу в клітинку, вирваному з блокноту у присутності та за згодою ОСОБА_4 власноручно написав угоду від 31 березня 2011 року, відповідно до якої вони домовились, то ОСОБА_4 зобов`язується до 01 вересня 2011 року продати землю в с. Горенка на загальну суму 450 000 доларів США, з яких 125 000 доларів США повернути ОСОБА_15 ,, а решту коштів спільно використати на розвиток зони відпочинку на озері в с. Горенка. Вказану угоду підписав ОСОБА_15 , а також її власноручно підписала ОСОБА_14 та написала у ній своє прізвище.
В подальшому, діючи повторно, з тим же умислом на заволодіння коштами ОСОБА_15 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 .. ОСОБА_4 продовжила, обманюючи та зловживаючи довірою ОСОБА_15 отримувати у нього його власні грошові кошти.
З цією метою вона періодично приїжджала до ОСОБА_15 де отримувала від нього вказані нею суми коштів, які, як вона переконувала ОСОБА_15 , нею мали витрачатися на облаштування зони відпочинку в е. Горенка. Перед цим вона кожного разу попередньо телефонувала ОСОБА_15 , на мобільний телефон, повідомляла, на які роботи (послуги) їй потрібні кошти та суму коштів, після чого вони домовлялись про зустріч. Відповідно ОСОБА_15 готував необхідну ОСОБА_4 суму коштів та видатковий касовий ордер.
Надалі, в період з квітня 2011 року до травня 2012 року, діючи та попередньою змовою з ОСОБА_9 , зловживаючи довірою ОСОБА_15 в його робочому кабінеті, розташованому в офісному приміщенні та адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 отримала від нього готівкою його власні грошові кошти на підставі наступних боргових документів (видаткових касових ордерів та боргової розписки): № ро-0003283 від 26.04.2011 р. - 3 000 грн.: № ро-003549 від 30.06.2011р. - 100 000 грн., боргової розписки від 13.07.2011 р. - 68 000 грн.; № ро- 0003677 від 22.07.2011р. - 70 000 грн.. № ро- 0003709 від 28.07.2011р. - 50 000 грн. , № ро-0003775 від 11.08.2011р. - 100 000 грн., № ро-0003821 від 26.08.2011 р. - 50 000 грн.; № ро-0003824 від 26.08.2011 р. - 20 000 грн.; №ро-0003824 від 09.09.2011 р. - 150 000 грн.; № ро-0004818 від 20.04.2012 р. - 100 000 грн.; № ро-0004845 від 25.04.2012 р. - 180 220 грн.; № ро-0004925 від 15.05.2012 р. - 331 894 грн.; №ро- 0004887 від 04.05.2012 р. 300 000 грн.; № ро-0004946 від 16.05.2012 р. - 89 080 грн., а всього на загальну суму 1 612 194 грн.
Як зазначає у своєму клопотанні слідчий, Отримані кошти ОСОБА_17 та ОСОБА_4 використали не за цільовим призначенням, а привласнили та розпорядилася ними на власний розсуд, використавши на особисті потреби.
За переконання слідства, всього ОСОБА_17 в період з листопада 2009 року до 16 травня 2012 року, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 (101). шляхом обману та зловживання довірою заволоділи чужим майном - грошовими коштами ОСОБА_15 . В розмірі 322 400 доларів США, що за курсом НБУ становить 2 571 943 грн. та 1 612 194 грн., на загальну суму 4 184 137 грн., яка в двісті разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто в особливо великих розмірах.
04 квітня 2016 року повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбачених ч. 4 ст. 190 КК України вручено підозрюваній ОСОБА_4 .
27 травня 2016 року повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбачених ч. 4 ст. 190 КК України вручено підозрюваній ОСОБА_9 .
22 листопада 2019 року прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_18 на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/37697/19 провадження №1 -кс/761/25963/2019 від 03.10.2019 відповідно до ст. 290 КПК України надано доручення слідчому СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_19 повідомити підозрюваних та їх захисників про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0013505 від 27.08.2013.
В подальшому 22.11.2019 слідчим СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 підозрюваним ОСОБА_4 та ОСОБА_9 поштовим зв`язком повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0013505 від 27.08.2013, та зібрані під час розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту. У вказаному повідомленні зазначено, що останні мають право отримати доступ до матеріалів досудового розслідування та ознайомлюватись з ними у приміщенні СУ ГУНП в Київській області за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 15-А починаючи із 25.11.2019. у робочі дні з 09 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. Також в телефонній розмові з підозрюваною ОСОБА_4 останню було додатково проінформовано про завершення досудового розслідування та про необхідність прибути до приміщення СУ ГУНП в Київській області для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, на що остання повідомила, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/37697 19 провадження №1-кс/761 /25963/2019 від 03.10.2019 вона вважає незаконним та виконувати законні вимоги органу досудового розслідування відмовляється.
Слідчий вказує на те, що в своїй сукупності дані свідчать про явне зволікання зі сторони підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , а також їх захисників при ознайомленні з матеріалами провадження, до яких надано повний доступ, чим порушуються вимоги ст. 28 КПК України щодо виконання процесуальних дій у розумні строки.
У зв`язку з чим слідчий просить задовольнити вказане клопотання та встановити строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.
Слідчий у судовому засідання клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Підозрюваний зі своїми захисниками щодо задоволення вказаного клопотання заперечували, просили слідчого суддю відмовити у зв`язку з тим, що останнім не було надано обвинувальний акт. Крім того, зазначають про відсутність підписів підозрюваних про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, що є порушенням п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України.
Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення клопотання, здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, вислухавши пояснення присутніх в судовому засіданні захисників, слідчий суддя приходить до наступного.
Частиною десятою ст. 290 КПК України передбачено, зокрема, що клопотання про встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування розглядається слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Відповідно до ч. 10 ст. 290 КПК України, сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ.
Право на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування гарантує реалізацію конституційного права підозрюваного на отримання інформації, зокрема, щодо суті пред`явленого обвинувачення та стану розгляду справи, а також забезпечує підозрюваному чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.
Таким чином, право на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальному провадженні є складовими конституційного права на захист.
Згідно п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України стороною кримінального провадження з боку захисту є, зокрема, підозрювані та їхні захисники.
Згідно зі ст. 290 КПК України, у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.
Конституційний Суд України вважав, що положення КПК України щодо визначення сторонам строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження узгоджуються з практикою Європейського Суду з прав людини та з підпунктом „b" пункту 3 статті 6 Конвенції, відповідно до якого кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право мати час і можливості для підготовки свого захисту.
При цьому, Європейський Суд неодноразово зазначав, що право на захист не є абсолютним, а за змістом статті 6 Конвенції прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (рішення від 23 квітня 1997 року у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів», від 25 вересня 2008 року у справі «Полуфакін і Чернишов проти Росії»).
Як зауважив Європейський Суд, підпункт „b" пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує обвинуваченому мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту", а це означає, що така підготовка охоплює все, що є «необхідним» для підготовки розгляду справи судом.
Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення для цілей підготовки свого захисту з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі. Однак питання адекватності часу і можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України»).
В свою чергу, Кримінальний процесуальний кодекс України не містить поняття «затягування процесу ознайомлення з матеріалами кримінального провадження», зазначений інститут кримінального судочинства є оціночною категорією і в кожному разі, з огляду на вищезазначену практику Європейського Суду з прав людини, вирішується судом в залежності від конкретних обставин справи.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.
Критерієм для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
При цьому, вимогами ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Приписами ст. 26 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 18.01.2012 №1-рп/2012, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Корнєв і Карпенко проти України», при визначенні адекватності часу та можливостей, які необхідні обвинуваченому для підготовки захисту, суд враховує конкретні обставини справи, її складність, обсяг матеріалів справи, який було пред`явлено для ознайомлення, обсяг матеріалів, з якими необхідно ознайомитись, тощо.
В даному випадку слід зазначити, що на час розгляду вказаного клопотання, його матеріали не містять будь-яких відомостей про відмову сторони захисту від ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, а також доказів, якими б підтверджувався факт зволікання з ознайомленням з матеріалами кримінального провадження.
Також, слід зазначити, що до клопотання не долучено доказів, які б свідчили про належне повідомлення всієї сторони захисту про завершення досудового розслідування вказаного кримінального провадження та надання доступу до матеріалів кримінального провадження у відповідності до вимог КПК України.
З врахуванням вищевказаного, на час розгляду вказаного клопотання відсутні правові підстави для його задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ч. 10 ст. 290, ст.ст. 111, 135, 136, 309, 372, 376, 392 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого слідчого управління ГУ Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.08.2013 за № 0013505, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: