Справа № 464/2992/21
пр.№ 1-кс/464/991/21
У Х В А Л А
17.05.2021 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ ВП № 2 Львівського РУП ГУ НП у Львівській області, -

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить зобов`язати слідчого СВ ВП № 2 ЛРУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000158 від 07.04.21. допитати його як потерпілого і долучити на цифровий носій відеоматеріали злочину.

На розгляд скарги її учасники не з`явились, заявником подано клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із доглядом ним за батьком-інвалідом.

Відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши скаргу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

13 травня 2021 року на адресу суду надійшла скарга ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого СВ ВП № 2 ЛРУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000158 від 07.04.21. допитати його як потерпілого і долучити на цифровий носій відеоматеріали злочину.

Вказана скарга надійшла у провадження слідчого судді ОСОБА_1 .

Згідно зі ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою непорушення прав заявника, передбачених у частинах 1, 2 ст.55 Конституції України, де проголошено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, і кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя 14 травня 2021 року постановив ухвалу про відкриття провадження по поданій скарзі з призначенням до розгляду у відкритому судовому засіданні на 17 травня 2021 року з урахуванням правил ч.ч.2, 3 ст.306 КПК України.

Згідно із ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка її подала. Будь-яких підстав (вийнятків) для звільнення особи від обов`язкової участі в судовому засіданні для розгляду скарги нормами кримінального процесуального закону не передбачено. Тому заявлене заявником клопотання про відкладення розгляду скарги з підстав, викладених у клопотання, що нічим не підтверджені, законом не передбачено.

Слідчий суддя зауважує, що заявник є тією особою, яка неодноразово на протязі декількох років звертається з численними скаргами в порядку ст.303 КПК України до слідчого судді і достоменно обізнаний про порядок їх розгляду, зокремі і за правилами ст.306 КПК України. Крім того, відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу» заявник міг у встановленому законом порядку звернутись за наданням безоплатної вторинної правової допомоги, чим не скористався.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В офіційному тлумаченні ч.2 ст.55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14.12.11. № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до ст.7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, і відносяться забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності та диспозитивність.

Водночас, у рішеннях Європейського суду з прав людини від 28 травня 1985 року «Ашінгдан проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), від 08 січня 2008 року "Скорик проти України" зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.
Диспозитивність, як загальна засада кримінального провадження, полягає у тому, зокрема, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачений КПК України.
ОСОБА_3 отримав доступ до правосуддя, під яким згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права, однак на розгляд скарги до суду не з`явився і таку не підтримав.

Крім того суд зауважує, що ОСОБА_3 звертався до слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова (справа № 464/2992/21) зі скаргою, аналогічною за змістом і вимогами, за наслідками розгляду якої постановлено ухвалу від 29 квітня 2021 року, яка набрала законної сили, де у задоволенні скарги про скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 12 квітня 2021 року та зобов`язання слідчого допитати його як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000158 від 07.04.21. відмовлено. Відтак допит особи в якості потерпілого за наявності нескасованої постанови та відсутності відповідного статусу неможливий.
Щодо вимог про зобов`язання слідчого допитати його як потерпілого та долучити на цифровий носій відеоматеріали злочину, слідчий суддя дійшов наступного.
Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст.303 КПК України визначено які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, -

з чітким колом суб`єктів відповідно до оскарження таких рішень, дій чи бездіяльності.

Зазначений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

Відтак вимоги заявника щодо зобов`язання слідчого СВ ВП № 2 Львівського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 допитати його як потерпілого, як і долучити на цифровий носій відеоматеріали злочину, - не входять до переліку дій та рішень слідчого, які можуть бути оскаржені до слідчого судді в порядку, передбаченому ч.1 ст.303 КПК України. Це віднесено до повноважень слідчого, який є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

З урахуванням вищенаведеного слідчий суддя дійшов переконання про відмову у задоволенні поданої ОСОБА_3 скарги.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 369-372, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого СВ ВП № 2 ЛРУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000158 від 07.04.21. допитати його як потерпілого і долучити на цифровий носій відеоматеріали злочину.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1