Справа №705/4991/20
1-кп/705/791/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умань Черкаської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні від 10.06.2020 за №0000621 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жашків Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 09.06.2020, близько 17 год. 00 хв. діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужо майна, зайшов до приміщення КНП «Уманська міська лікарня», що по вул. Шевченка, 50 в м. Умань, де шляхом вільного доступу, перебуваючи в травматологічному відділенні, зайшов до палати №1, де на ліжку поряд з подушкою, таємно, повторно викрав мобільний телефон «IPhone 7», моделі MNAE2LL/A, ІМЕІ НОМЕР_1 , внутрішня пам`ять 32 ГБ, золотистого кольору, згідно висновку експерта № 2603 від 30.07.2020 ринкова вартість станом на 09.06.2020 становила 5651,25 гривень, в якому перебувала сім карта мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , ринкова вартість згідно довідки про вартість від 19.06.2020, могла становити 50 гривень, що належить ОСОБА_5 , після чого покинув приміщення КНП «Уманська міська лікарня», чим завдав останній матеріального збитку загальну суму 5701,25 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викраде чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі. Пояснив, що дійсно у червні 2020 року близько 17.00 год. він зайшов до лікарні, де таємно викрав сенсорний телефон, після чого вийшов на вулицю та пішов у своїх справах, викрадений телефон ходів обміняти на гроші або їжу, проте не встиг так як в нього його забрав син власниці. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, повідомлялась про день та час проведення судового засідання, про поважність причин неявки суд не повідомила.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі потерпілої ОСОБА_5 .

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорювали встановлені фактичні обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, здійснивши допит у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та матеріали щодо речових доказів, процесуальних витрат, суд дійшов висновку, що при встановлених обставинах вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, повністю доведена.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також враховує, що кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст.185 КК України відповідно до вимог ст. 12 КК України є нетяжким злочином, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше судимий, тимчасово не працюючий, є безпритульною особою, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України суд не встановив.

З урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути пов`язано з обмеженням волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів. При цьому суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, оскільки вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, його ставлення до наслідків вчиненого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільного позову не було заявлено.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат у справі не має.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: мобільний телефон фірми «IPhone7», моделі MNAE2LL/A, ІМЕІ НОМЕР_1 , внутрішня пам`ять 32 ГБ, золотистого кольору, в якому перебувала сім карта мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити в останній за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1