Житомирський апеляційний суд
Справа №274/1934/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000187 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 листопада 2020 року, яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , неодруженого, не працюючого, інваліда 2 групи загального захворювання, раніше судимого,

- за ч. 2 ст. 121 КК України на 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 суд призначив за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 грудня 2018 року та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання 8 (вісім) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання визначено обчислювати з 23 листопада 2020 року.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_7 залишено попередній - тримання під вартою.
Зараховано ОСОБА_7 у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 21.02.19 до 22.11.20 за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. від 18.05.17) з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

встановила:

Як встановив суд, 16 лютого 2019 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_7 разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 знаходився за місцем свого проживання, а саме: в квартирі АДРЕСА_2 .
В цей час та місці між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 взяв зі столу ніж та, тримаючи його у правій руці, підійшов до ОСОБА_9 , яка на той час лежала на ліжку спиною до нього, на правому боці, та умисно наніс останній один удар ножем в область шиї ззаду, заподіявши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді одиночного, колото-ріжучого, проникаючого в спинномозковий канал ножового поранення шиї з ушкодженням спинного мозку на рівні ІІІ-ІV шийного хребця, які у сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, від яких ОСОБА_9 померла у реанімаційному відділенні Бердичівської ЦМЛ 24 лютого 2019 року.
Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок одиночного, колото-ріжучого, проникаючого в спинномозковий канал ножового поранення шиї з ушкодженням спинного мозку на рівні ІІІ-ІV шийного хребця, що ускладнилось розвитком гнійного менінгіту та гнійного вентрикуліту, набряку-набуханню головного мозку, що призвело до зупинки серцевої діяльності.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі.

Вважає, що в ході судового розгляду суд, всупереч вимог чинного кримінального законодавства, прийняв, без критичного аналізу, позицію обвинувачення.

Крім того, судом в якості єдиного доказу вини обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєнні інкримінованого йому тяжкого злочину стали висновки комплексної судово - медичної експертизи проведеної відповідно до записів в наданій медичній документації та при проведенні судово-медичної експертизи трупа гр. ОСОБА_9 .

При цьому, всупереч клопотанням захисту до експертизи не було залучено сам предмет злочину - ніж, яким було нанесено тяжку травму потерпілій.

Суд, не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_12 , який зазначав, що « ніж був кухонним, який вони використовували для приготування їжі».

Поза увагою суду залишились показання допитаного в суді експерта ОСОБА_13 , який вказував на небезспірний характер діагностики та проведеного лікування пораненої, що разом із враховуванням стану її здоров`я, могло привести до фатального результату. Також, експерт не дав відповіді чи могла потерпіла самостійно нахромитися на ніж.

Судом, при винесенні вироку не було прийнято до уваги характеристики обвинуваченого, наявність постійного місця проживання, його інвалідність 2 групи загального захворювання та надзвичайно хворобливий стан його здоров`я з нагальною потребою оперативного хірургічного втручання, постійного догляду та опіки.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , як вбачається зі змісту, наводить доводи аналогічні доводам апеляційної скарги захисника, просить вирок суду щодо нього за ч. 2 ст. 121 КК України скасувати, а його виправдати.

Зазначає, що наміру спричиняти тілесне ушкодження потерпілій не мав, лише хотів її налякати, приставивши ножа до шиї, однак через прикрий випадок, коли потерпіла намагалася різко встати ніж проткнув її шию.

На його думку доказів умисного спричинення тілесного ушкодження не має, не спростовують його показання і висновки судово медичних експертиз, які не дали категоричної відповіді про неможливість отримання ОСОБА_9 тілесного ушкодження самостійно.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_8 , який змінив свої вимоги та просив скасувати вирок і виправдати обвинуваченого ОСОБА_7 , пояснення останнього, який підтримав апеляційні скарги, заперечення прокурора на апеляційні скарги захисника та обвинувачуваного, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої за обставин наведених у вироку відповідають фактичним обставинам провадження та ґрунтуються на сукупності зібраних та належним чином оцінених доказів.

Так, свідок ОСОБА_12 показав, що прокинувшись від того, що його розбудив ОСОБА_14 , який повідомив, що не знає, що робити - у Люди в шиї ніж, попросив викликати швидку. Хіцова лежала ліжку, на правому боці, обличчям до стіни. Ззаду у ОСОБА_15 в шиї стирчав ніж. Ніж був кухонним, який вони використовували для приготування їжі. Приїхала швидка, ОСОБА_15 заборонили розмовляти, зробили перев`язку, він допоміг завантажити ОСОБА_15 у автомобіль. Вже швидка викликала поліцію. Про обставини спричинення тілесних ушкоджень йому в подальшому розповіли ОСОБА_14 і ОСОБА_15 обвинувачений хотів налякати, а ОСОБА_15 різко обернулася і настромилася на ніж. Вважає, що причиною конфлікту стало те, що вони обоє раніше «сиділи», розпочалися образи, слово за слово. Ці показання він підтвердив при проведенні з ним слідчого експерименту 17.02.2019 р.

Судом досліджено протокол огляду місця події від 16.02.19 з фототаблицею до нього, при проведенні якого в приміщенні травмпункту Бердичівської ЦМЛ вилучено ніж, що був у шиї ОСОБА_9 під час поступлення у лікарню (т. 1, а.п. 15-17).

Обвинувачений ОСОБА_7 , в інкримінованому йому злочині своєї вини не визнав, але в суді пояснив, що вживав алкоголь з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 . Хіцова розпочала сварку, звинуватила його у крадіжці грошей. Потерпіла лежала на своєму ліжку, продовжувала ображати його, тоді він встав, підійшов до столу, взяв кухонний ніж, щоб налякати ОСОБА_15 , яка лежала обличчям до стіни. Підійшов, повідомив, що у нього в руках ніж, щоб вона припинила і приставив ніж, який тримав у правій руці, до середини шиї позаду. В цей момент потерпіла різко повернулася і він не встиг прибрати ніж, який увійшов в шию.

Вказав, що він не мав наміру спричиняти тілесні ушкодження потерпілій, це сталось випадково, оскільки він не зреагував та не встиг прибрати ніж.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що був конфлікт між обвинуваченим та ОСОБА_15 . Карнаух просив, щоб вона його не зачіпала. В якийсь момент обвинувачений не витримав, психанув, підійшов до столу, на якому була коробка з пластикової пляшки, де були ложки, вилки, ножі, вийняв звичайний кухонний ніж з гострим вістрям та підійшов до ліжка, на якому лежала потерпіла. Хіцова лежала обличчям до стіни і ОСОБА_14 не бачила, але при цьому продовжувала ображати того. Після того, як обвинувачений взяв до рук ножа, більше нічого не говорив. Тримаючи в руці, напевно, правій, ножа, ОСОБА_14 наблизив його до шиї потерпілої ззаду, сантиметри за 2. Потерпіла різко повернула голову і нахромилася на нього, сантиметрів на 6. При цьому обвинувачений руку не рухав, рух був виключно з боку потерпілої.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 12 від 16.02.19 при огляді ОСОБА_7 в травмпункті Бердичівської ЦМЛ 16.02.19 о 20.00 встановлено діагноз: алкогольне сп`яніння (т. 1, а.п. 29).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 213 від 28.03.19, у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани шиї з пошкодженням спинного мозку; підшкірної гематоми навколо очних ділянок. Тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани шиї з пошкодженням спинного мозку відноситься до категорії тілесних ушкоджень тяжких, як небезпечних для життя. Тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани шиї виникло від дії колото-ріжучого предмету, що можливо від дії ножа, представленого на експертизу, в термін та за обставин, вказаних в ухвалі (тобто 16.02.19 близько 17.20 при нанесенні одного удару ножем в область шиї).

Характер цього тілесного ушкодження та його розташування вказує про те, що виникнення даного ушкодження при показаннях ОСОБА_11 та ОСОБА_7 при проведенні слідчих експериментів неможливе.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 191 від 28.03.19 на трупі ОСОБА_9 виявлено тілесне ушкодження у вигляді: Одиночного, колото-ріжучого, проникаючого в спинномозковий канал, ножового поранення шиї з ушкодженням спинного мозку на рівні ІІІ-IV шийного хребця; Тілесне ушкодження утворилися прижиттєво, від дії гострого колюче-ріжучого предмету. Вони, у сукупності, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться у прямому причинному зв`язку зі смертю.

Ушкодження у вигляді одиночного, колото-ріжучого, проникаючого в спинномозковий канал, ножового поранення шиї з ушкодженням спинного мозку на рівні ІІІ-ІV шийного хребця могло утворитися за обставин та у час, вказаних у постанові. Ушкодження колюче-ріжучим предметом було спричинене постраждалій ОСОБА_9 з силою, достатньою для наскрізного поранення кісткової частини шийного хребця та травмування спинного мозку.

Під час отримання тілесних ушкоджень постраждала та нападник могли бути у будь-яких позах та їх взаєморозташування могло неодноразово змінюватись. Однак найбільш ймовірно, що під час нанесення колото-різаного поранення, що викликало поранення шийного хребця та спинного мозку, постраждала була повернута до нападника задньою поверхнею тіла. Після отримання тілесних ушкоджень (які є небезпечними для життя), постраждала могла деякий незначний час здійснювати які-небудь самостійні дії (ходити, бігати, говорити та т.і.). Не виключається можливим врятувати життя ОСОБА_18 при наданні їй своєчасної кваліфікованої медичної допомоги. На момент вступу в лікарню в крові постраждалої було виявлено етиловий спирт в концентрації 2,77‰, що відповідає сильному алкогольному сп`янінню. Заподіяні постраждалій ушкодження могли утворитись за обставин та в час, вказаних в Ухвалі суду про призначення експертизи. Враховуючи дані дослідження трупа в морзі, дані обставин подій, дані додаткових методів дослідження, дані медичної карти стаціонарного хворого можна прийти до висновку, що час настання смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може відповідати часу настання смерті, вказаному у медичній картці стаціонарного хворого. Експертизою трупа встановлено, що смерть ОСОБА_9 настала внаслідок одиночного, колото-ріжучого, проникаючого у спинномозковий канал, ножового поранення шиї з ушкодженням спинного мозку на рівні ІІІ-ІV шийного хребця, що ускладнилося розвитком гнійного менінгіту та гнійного вентрикуліту, набряку-набуханню головного мозку, що призвело до зупинки серцевої діяльності. Викладений висновок підтверджується: виявленими при експертизі трупа ушкодженнями, ознаками запалення оболонок та речовини мозку та даними додаткових методів дослідження.

Відповідно до показань допитаного в суді судово-медичного експерта ОСОБА_13 смерть потерпілої настала не внаслідок набряку головного мозку, а набряк головного мозку виник через спричинення тілесних ушкоджень. Крім того вказав, що потерпіла сама не могла настромитися на ніж - для утворення тілесних ушкоджень потрібно прикладання певної сили, яка б була достатньою, щоб пробити кісткову частину хребця з пораненням спинного мозку. Першопричиною настання смерті є одиночне ножове поранення шиї з ушкодженням спинного мозку на рівні ІІІ-ІV шийного хребця. Вказані тілесні ушкодження є тяжкими тілесними ушкодженнями.

Відповідно до висновку комплексної судово-медичної експертизи № 90 від 26.10.20 згідно записів в наданій медичній документації та при проведенні судово-медичної експертизи трупа громадянки ОСОБА_9 вбачається, що рана задньої поверхні шиї більше зліва на рівні 3-4 шийних хребців, довжиною до 3 см, глибиною до 6 см, проникаючої в спинномозковий канал з ушкодженням спинного мозку. Дане тілесне ушкодження виникло від дії колючо-ріжучого предмету, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент його спричинення та через свої ускладнення (гнійний менінгоенцефаліт - гнійне запалення мозкових оболонок та речовини головного мозку, мозочка; гнійний вентрикуліт - гнійне запалення стінок та судинних сплетінь шлуночків головного мозку; гнійно-продуктивний бронхіт - гнійне запалення бронхів; продуктивно-гнійна пневмонія - гнійне запалення паренхіми легень) потягли за собою поліорганну недостатність котра і явилась безпосередньою причиною смерті, тобто тілесне ушкодження у вигляді рани задньої поверхні шиї проникаючої в спинномозковий канал з ушкодженням спинного мозку знаходиться в непрямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Враховуючи характеристику вищевказаних тілесних ушкоджень вказаних в медичній документації, комісія експертів вважає, що по терміну свого виникнення вони можуть відповідати даті 16 лютого 2019 року. Також за життя громадянка ОСОБА_9 хворіла захворюваннями печінки - цирозом печінки (захворювання неспецифічне, воно є кінцевою стадією недуг, які призводять до хронічного пошкодження клітин печінки), підшлункової залози - панкреастеатоз (склероз та жирове переродження тканини підшлункової залози), серця - міокардіодистрофією. Дані захворювання в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не знаходяться, однак могли сприяти настанню смерті.

Незважаючи на надання кваліфікованої медичної допомоги, стан хворої на протязі лікування не покращився та о 16 годині 24 лютого 2019 року лікарями була констатована смерть та виставлений заключний клінічний діагноз: колото-різана рана шиї; відкрита хребетна спинномозкова травма шийного відділу хребта; забій шийного відділу хребта; пошкодження спинного мозку на рівні 3-4 шийних хребців; важкий гнійний менінгіт; набряк мозку; психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю; стан відміни з делірієм.

Смерть громадянки ОСОБА_9 настала на 8-му добу після спричинення тілесних ушкоджень. Виставлений лікарями клінічний діагноз повністю відповідає характеру спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Медична допомога громадянці ОСОБА_9 згідно записів в медичній документації була надана своєчасно, згідно курсу лікування та на протязі перебування в лікувальному закладі в повному обсязі з врахуванням характеру отриманого нею поранення та відповідних ускладнень.

Виникнення ускладнень від спричиненого ушкодження шиї громадянці ОСОБА_9 не може бути пов`язане з наданням медичної допомоги лікарями (недостатнім та неналежним курсом лікування громадянки Хіцової). Точних судово-медичних критеріїв про вірогідність врятування життя при отриманні подібного типу поранень не існує.

Тілесне ушкодження у вигляді рани задньої поверхні шиї більше зліва на рівні 3-4 шийних хребців, довжиною до 3 см, глибиною до 6 см, проникаючої в спинномозковий канал з ушкодженням спинного мозку виникло при нанесенні одного удару лезом колючо-ріжучого предмету (ножа) в ділянку задньої поверхні шиї. Характеристика даного ушкодження виключає можливість спричинення його при нахромлюванні потерпілою шиєю на приставлений до неї ніж.

Ці докази, на думку колегії суддів, переконливо свідчать про те, що ОСОБА_7 діяв умисно і вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 121 КК України, а доводи апеляційних скарг про те, що потерпіла випадково нахромилася на ніж є необґрунтованими.

Так, за висновками судово медичних експертиз виключається можливість отримання рани задньої поверхні шиї при нахромлюванні потерпілою шиєю на приставлений до шиї ніж. Таке тілесне ушкодження виникло при нанесенні одного удару ножем. При цьому була застосована значна сила, оскільки було пошкоджено кісткову частину шийного хребця.

Обставини за яких було спричинено тілесне ушкодження ОСОБА_9 , про які вказує свідок ОСОБА_11 : «Карнаух психанув, підійшов до столу, взяв ножа, підійшов до ліжка на якому лежала потерпіла обличчям до стіни, нічого не говорячи, приставив ножа шиї», спростовують його показання про те, що він хотів лише налякати ОСОБА_9 , оскільки остання враховуючи її положення, не могла бачити його дій, жодних словесних погроз застосувати ніж він не висловлював, а діяв мовчки, цілеспрямовано, взяв ножа, підійшов до потерпілої та направив його в розташування життєво важливого органу, а тому його показання на думку колегії суддів є надуманими, направлені на уникнення суворої кримінальної відповідальності.

Суд першої інстанції проаналізував зазначені докази як окремо, так і в своїй сукупності та прийшов до переконливого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 .

Згідно висновку комплексної судово медичної експертизи потерпілій ОСОБА_9 була надана своєчасно, згідно курсу лікування та на протязі перебування в лікувальному закладі в повному обсязі з врахуванням характеру отриманого нею поранення та відповідних ускладнень.

Виникнення ускладнень від спричиненого ушкодження шиї громадянці ОСОБА_9 не може бути пов`язане з наданням медичної допомоги лікарями (недостатнім та неналежним курсом лікування громадянки Хіцової). Точних судово-медичних критеріїв про вірогідність врятування життя при отриманні подібного типу поранень не існує.

Такими висновками фахівців спростовано твердження сторони захисту про те, що потерпіла ОСОБА_15 могла одужати, як би їй була надана своєчасна, кваліфікована медична допомога.

Суд повно та об`єктивно дослідив усі докази у справі та надав їм оцінку у судовому рішенні, також суд сприяв стороні захисту в отримані та перевірці доказів, був допитаний судово медичний експерт ОСОБА_13 , призначено комісійну судово медичну експертизу, а тому підстав для висновку про упередженість суду, обґрунтування висновків на припущення про, що зазначають апелянти колегія суддів не вбачає.

Покарання ОСОБА_7 призначено з дотриманням положень ст. 65 КК України.

При призначенні покарання судом враховано, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, є інвалідом 2 групи, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, як такий, що зловживає спиртними напоями, схильний до створення конфліктних ситуацій, неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння стосовно особи похилого віку.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування вироку щодо ОСОБА_7 колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 листопада 2020 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: