Справа №:755/7017/21
Провадження №: 1-кс/755/1995/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" квітня 2021 р. м. Київ Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001298 від 18.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001298 від 18.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 18.04.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено автомобіль марки Ауді 80, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками втручання номер кузова автомобіля (ЄО № 24983 від 18.04.2021 року).
Так, 18.04.2021 року відповідно до ч. 2 ст. 233 КПК України, дізнавачем відділу
дізнання Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 , було проведено огляд місця події, у ході якого було виявлено автомобіль марки Ауді 80, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та ключі від даного автомобіля.
З метою забезпечення збереження речових доказів, було вилучено: автомобіль
марки Ауді 80, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та ключі від даного автомобіля, який надає органу досудового розслідування сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказаний автомобіль може бути предметом кримінального правопорушення і на ньому можуть міститись сліди його вчинення, а також дають можливість припускати можливість вчинення інших предикатних злочинів, зокрема незаконного заволодіння транспортним засобом, чи інших, перевірка та дослідження яких є обов`язком органу досудового розслідування.
Враховуючи те, що в разі несвоєчасного арешту вилученого майна, зацікавлені
особи можуть знищити, зіпсувати, приховати або відчужити майно, яке має важливе
значення для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового
розслідування у кримінальному проваджені на стадії досудового розслідування виникла
необхідність забезпечення арешту та вилучення автомобілю марки Ауді 80, д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 з метою з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, які можуть бути використаний органами
досудового розслідування як доказ у вказаному кримінальному провадженні, для
встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього копії документів, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання. Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, у порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Зокрема, клопотання про арешт майна складено з істотними порушеннями норм КПК України, є необґрунтованим виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.. З матеріалів клопотання вбачається, що 18.04.2021 року, було проведено огляд, у ході якого було вилучено автомобіль марки Ауді 80, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та ключі від даного автомобіля. До суду прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 клопотання про арешт майна відправила 24.04.2021, що не відповідає вимогам ч. 5 ст.171 КПК України.
Крім того, клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, а саме до нього не додано копії документів, які підтверджують право власності на вилучене майно.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що є підстави для відмови у задоволенні клопотання.

Керуючись вимогами ст. ст. 9, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001298 від 18.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді про відмову в арешті майна може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 30 квітня 2021 року о 11 годині 15 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1