ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4096/21
провадження № 1-кс/753/780/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження№ 0001254 відомості про яке внесено до ЄРДР від 19 лютого 2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києв ОСОБА_5 за погодженням з процесуальним керівником прокурором київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження№ 0001254 відомості про яке внесено до ЄРДР від 19 лютого 2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, посилаючись на ризики переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0001254 від 19 лютого 2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 18 лютого 2019 року в період часу з 18 год. до 20 год. 15 хв. з хуліганських спонукань та мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалась висловленням нецензурної лексики, грубо порушуючи громадський порядок, пошкодив автомобіль марки «Skoda Octavia» 1998 року випуску н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Славгородська, 55, ресторан «Колиба», в період часу з 18 год. до 20 год. 15 хв. 18 лютого 2019 року здійснив замовлення таксі з вказанням маршруту АДРЕСА_2 , яке отримав ОСОБА_6 , який працював у службі таксі використовуючи автомобіль «Skoda Octavia» 1998 року випуску н.з. НОМЕР_1 . Перебуваючи в автомобілі, під час поїздки, ОСОБА_4 почав висловлюватися нецензурною лексикою у бік водія ОСОБА_6 , з приводу того що останній не розмовляє ним, на що ОСОБА_6 відповів що не хоче відволікатися від дороги за для його ж безпеки, нащо ОСОБА_4 , безпричинно з хуліганських мотивів вчинив сварку з ОСОБА_6 , в ході якої ображав та висловлювався на його адресу нецензурними словами, не реагуючи на зауваження потерпілого, який вимагали від нього припинення хуліганських дій.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганський дій, по закінченню поїздки, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Ідейна, 13, в ході словесного конфлікту, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії та контролювати їх, проявляючи явну демонстративну зневагу до установлених та загальноприйнятих у суспільстві норм поведінки та моралі, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, кинув у автомобіль потерпілого пляшкою з-під спиртного напою, яку тримав у руках, в результаті чого розбив скло задніх дверцят автомобіля.
Продовжуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 , пішов за місцем свого проживання, де відшукав кухонний ніж, маючи на меті його використати під вчинення подальших хуліганських дій, таким чином, заздалегідь приготувавши їх для цієї мети. Після цього з метою продовження хуліганських дій повернувся до автомобіля, в якому зачинений сидів ОСОБА_6 для убезпеченнях себе від протиправної поведінки ОСОБА_4 , та продовжив свої хуліганські дії, зокрема, почав наносити удари ножем по склу дверцят автомобіля та розбив ще одне скло задніх дверцят, чим спричинив ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 1 910 гривень 66 корпійок.
Після вчинення хуліганських дій що супроводжувалися зухвалою поведінкою ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що своїми умисними діями вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом (хуліганство), вчинене із застосуванням предметів заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, тобто вчинив злочин передбачений ч. 4 ст. 296 КК України.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу, посилаючись на ризики, визначені ст. 177 КПК України - переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Підозрюваний просив застосувати більш м"який запобіжний захід, не пов"язаний із триманням під вартою, водночас підозрюваний визнав вину у вчиненні злочину, у якому підозрюється, щиро розкаявся. Від захисту - адвоката відмовився. Зазначив, що має належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування, сам з"являється до слідчого, цікавиться досудовим розслідуванням, натомість слідчий його ніколи не викликав, не допитував, вважаючи, що підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою немає.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з"ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, проаналізувавши надані строною обвинувачення доказів підозри, у їх сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.
Наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
-рапортом від 18 лютого 2019 року інспектора 1 роти 4 батальйон 2 полк УПП в м. Києві ДПП сержанта поліції ОСОБА_7

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18 лютого 2019 року від ОСОБА_8

-протоколом огляду місця події від 18 лютого 2019 року за адресою: АДРЕСА_3 ;

-протоколом огляду предметів (ніж біло-зеленого кольору, п"яшка кон"яку);

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 19.02.2019 року;

-дорученням про проведення слідчих (розшукових) дій;

-протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;

-іншими матеріали кримінального провадження, а також визнанням вини підозрюваним.
04 лютого 2021 року ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження
№ 0001254 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченогоч. 4 ст. 296 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, що згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу відносно такого підозрюваного.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991 року).
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
При цьому слідчий суддя враховує те, що відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також ризиків, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що зазначені в ч. 1 цієї статті, що є підставою для застосування до нього запобіжного заходу.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду й розумніння наслідків покарання може вплинути на зміну його процесуальної поведінки.
Зазначені обставини у їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Інший ризик, на який посилається сторона обвинувачення, а саме - вчинення іншого злочину, не доведені й будуються стороною обвинувачення лише на припущенні, які слідчим суддею не можуть прийматися до уваги.
З урахування встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про те, що прокурор не довів дійсні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу, а саме - тримання під вартою, й вважає, що запобіжний захід домашній арешт у нічний час доби забезпечить належну процесуальну поведінку вказаного підозрюваного з урахуванням обставин правопорушення та його особи.
Варто зауважити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого/прокурора про можливість вчинення підозрюваним іншого злочину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризику, передбаченому ст. 177 КПК України. Доводи, які зазначені в клопотанні слідчого/прокурора про застосування запобіжного заходу щодо можливості вчинення підозрюваним іншого злочину, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.
Відповідно до частини 4 статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За вказаних обставин, надавши оцінку усім наданим сторонами доказам, та з урахуванням даних про особу підозрюваного, сімейного і матеріального стану, розміру завданих збитків, внаслідок вчиненого ним злочину та його намурі відшкодування на цій стадії досудового розслідування, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування найсуворішного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, водночас враховуючи вказані обставини, слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід, як домашній арешт у нічний час доби строком на два місяці забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства.
Беручи до уваги обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: наявність вагомих доказів, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_4 злочину, тяжкість вчинення ним такого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, наявність постійного місця проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , наявність повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, визнання підозрюваним вини, розміру завданих збитків, внаслідок вчиненого ним злочину та його наміру відшкодування на цій стадії досудового розслідування, враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи порівняно із домашнім арештом у нічний час доби не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим ( ч. 6 ст. 181 КПК України) .

Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Пунктом 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визначено право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Разом з тим, відповідно до ст. 178 КПК України, суд при вирішенні даного питання, враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання за вчинення кримінальних правопорушень, у яких він обвинувачується, особу обвинуваченого, зокрема стан його здоров`я, сімейний і матеріальний стан.

На думку слідчого судді період часу домашнього арешту має бути цілодобий, що не порушує норми Європейської конвенції з прав людини та практику Європейського суду з цих питань, а також визнається підозрюваним та його захисником.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором (ч.5 ст. 194 КПК України).

Відтак, норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статте , які будуть покладені на підозрюваного.

Відповідно, наявна необхідність покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слiдчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києвi, прокурора та суду за першою вимогою;

- заборонити підозрюваному залишати мiсце своєї реєстрації, що за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час доби без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Вирішуючи клопотання захисника підозрюваного про застосування ч.6 ст. 206 КПК України, надавши йому правову оцінку, те, що саме при затриманні підозрюваного свідком були завдані тілесні ушкодження, що визнається самим підозрюваним та його захисником, а не уповноваженою особою органу державної влади, якому надано право здійснювати затримання, тримання під вартою осіб, підстави для застосування вказаної норми відсутні.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 183 - 184, 193 194, 206, 369 - 372, 376 КПК України, з урахуванням Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, слідчий судя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження№ 0001254 відомості про яке внесено до ЄРДР від 19 лютого 2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби строком на 2 (два) місяці, тобто до 26 квітня 2021 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час доби - з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Визначити строк дії ухвали два місяці, тобто до 26 квітня 2021 року включно.

Контроль за поведінкою підозрюваного покласти на слідчого.

Підозрюваному письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити про те, що в разі невиконання покладених цією ухвалою зобов`язань до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0, 25 розміру мінімальної заробітної плати до 2-х розмірів мінімальної заробітної плати.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному негайно після її оголошення (ч.5 ст.196 КПК України).

Копію ухвали направити до Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві для постановки ОСОБА_4 . на облік та здійснення контролю за виконанням ним ухвали суду.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження (ч. 4 ст. 181 КПК України).

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: