Справа №519/1159/20
Провадження №1-кп/523/869/21
УХВАЛА
про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

18 травня 2021 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підсудного ОСОБА_6 ,

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження №0000173, внесеного до ЄРДР 12.08.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Стройне Свалявського району Закарпатської області, українця за національністю, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, зі слів одруженого, непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не маючого судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,
У С Т А Н О В И В:
На розгляді Суворовського районного суду м.Одеси знаходяться означені матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, та останньою за часом ухвалою від 23.03.2021 року вказаному обвинуваченому застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 21.05.2021 року.

Прокурором ОСОБА_3 до суду подано та в судовому засіданні підтримано письмове клопотання про продовження строку дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підсудного ОСОБА_6 , мотивуючи його тим, що судовий розгляд ще триває, строк тримання підсудного під вартою спливає, а ризики, передбачені ст.177 КПК України (зокрема, переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого і свідків), не відпали.

Заслухавши в судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, з`ясувавши позицію потерпілого ОСОБА_4 , вислухавши позицію захисника ОСОБА_5 та підсудного ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити останньому запобіжний захід на особисте зобов`язання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 3 ч.2 ст.183 цього ж Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
За обвинувальним актом, ОСОБА_6 висунуте обвинувачення у скоєнні закінченого замаху на особливо тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, за кваліфікуючими ознаками закінченого замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за яке визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років.

Як слідує з обвинувального акту та встановлено під час підготовчого провадження, незважаючи на те, що підсудний ОСОБА_6 в силу ст.89 КК України не має судимості, одружений, володіє місцем тимчасового проживання в Одеській області, але останній місцем реєстрації та постійного проживання в м.Одесі чи Одеській області не забезпечений, офіційно непрацевлаштований і суспільно-корисною працею на час затримання не займався, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності на території України й іншої держави, та згідно відомостей УІАП ГУНП в Одеській області в межах іншого кримінального провадження майже протягом шести років перебував у розшуку, обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на особливо тяжке кримінальне правопорушення, яке характеризується застосуванням насилля та підвищеною суспільною небезпечністю.
Наведені обставини, у своєї сукупності обумовлюють недостатню міцність соціальних зв`язків підсудного ОСОБА_6 в місці його тимчасового проживання, його схильність до протиправної поведінки, що у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини останнього у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком до десяти років та у певній частині показань допитаного в суді потерпілого ОСОБА_4 , частково підтверджують актуальність передбачених ст.177 КПК України ризиків, а також об`єктивно доводять існування ризиків можливого ухилення підсудного від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на потерпілого і свідків, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання підсудним процесуальних обов`язків та запобігти означеним ризикам.

Оцінюючи ж доводи захисника ОСОБА_5 щодо зміни підсудному ОСОБА_6 запобіжного заходу на особисте зобов`язання, суд вважає їх необ`єктивними й необґрунтованими, оскільки станом на теперішній час, запропонований стороною захисту запобіжний захід є неспівмірним зі встановленими в суді ризиками за ст.177 КПК України та з інкримінованим вказаному підсудному кримінальним правопорушенням, особливою тяжкістю висунутого йому обвинувачення та його наслідками, а доводи захисника не містять переконливих підстав застосування будь-якого іншого запобіжного заходу до підсудного, що обумовить гарантії його явки до суду та належну процесуальну поведінку.

Слід зауважити на тому, що судом за ухвалою від 11.11.2020 року підсудному ОСОБА_6 визначено альтернативний триманню під вартою більш м`який запобіжний захід заставу, у зв`язку з чим та зважаючи на особисті дані останнього, суд вважає, що у даному випадку суспільний інтерес, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом права до поваги зазначеної особи на його свободу, але одночасно нівелює доводи прокурора щодо неможливості застосування до цієї особи запобіжного заходу у вигляді застави.
Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованого підсудному ОСОБА_6 кримінального правопорушення, враховуючи незабезпеченість останнього місцем реєстрації та постійного проживання в м.Одесі чи в Одеській області, зважаючи на характеризуючі його особу дані, суд доходить висновку про те, що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до означеного підсудного не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків на цій стадії провадження та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Втім, виходячи з того, що за ухвалою від 11.11.2020 року, при застосуванні до підсудного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якості альтернативного запобіжного заходу, судом визначено розмір застави у відповідному розмірі, встановленому ч.5 ст.182 КПК України, а тому, в разі внесення підсудним або заставодавцям визначеного у вказаній ухвалі розміру застави, внаслідок чого підсудний має бути звільненим з-під варти, на останнього мають бути покладені відповідні обов`язки за ч.7 ст.42, ч.5 ст.194 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.26, 171, 177-178, 182-183, 331, 369-372, Главою 18 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, задовольнити частково.

Продовжити на час подальшого судового розгляду застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 16 липня 2021 року.

У разі внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою суду від 11.11.2020 року (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят), покласти на підсудного ОСОБА_6 в порядку ч.7 ст.42, ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки: повідомити суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із потерпілим, свідками та експертами у даному провадженні.
Додатково роз`яснити підсудному ОСОБА_6 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання підсудним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самим підсудним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого підсудний звільняється з-під варти.

В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, також роз`яснити підсудному ОСОБА_6 , що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підсудного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 16.07.2021 року.

Копії ухвали направити для виконання начальникові ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та надати іншим заінтересованим особам.

На підставі Рішення Конституційного Суду України №4рп-2019 від 13.06.2019 року, ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1