ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: №645/6099/14 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження: №11кп/818/1366/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: приведення вироку у відповідність
до вимог Закону України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 січня 2021 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволені клопотання Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII (далі - Закон) вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2014 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14.11.2012 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.286 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, на 2 роки позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік;

- 14.10.2014 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Суд мотивував своє рішення тим, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 травня 2020 року щодо ОСОБА_7 був врахований вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2014 року та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання із застосуванням ст.71 КК України. На думку суду першої інстанції, згідно з п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання повинно бути подано до суду, в межах якого виконується вирок. Отже суд першої інстанції дійшов до висновку, що на даний час виконується вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 травня 2020 року, а тому подання повинно бути передано до суду в межах територіальної юрисдикції якого виконується саме вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 травня 2020 року.

В апеляційній скарзі засуджений посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначив, що висновки суду суперечать ч.2 ст.5 КК України. Просить ухвалу суду змінити, виключити застосування ст.71 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який вважав, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Висновки суду першої інстанції про те, що на даний час виконується вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 травня 2020 року позбавлені підстав.

Згідно отриманої інформації, вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 травня 2020 року наразі не набрав законної сили, оскільки прокурором, обвинуваченим ОСОБА_7 та захисником ОСОБА_8 був оскаржений в апеляційному порядку. Апеляційний розгляд призначено на 29 червня 2021 року.

Отже, враховуючи, що вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 травня 2020 року не набрав чинності, колегія суддів приходить до висновку про те, що клопотання Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області подано до належного суду, відповідно до вимог ст.539 КПК України.

Доводи засудженого про необхідність виключення з вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 травня 2020 року посилання на ст.71 КК України, при призначенні йому остаточного покарання, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказаний вирок не набрав чинності та є предметом розгляду в Харківському апеляційному суді в іншому провадженні, а тому доводи щодо незгоди з вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 травня 2020 року можуть бути включені до апеляційної скарги на цей вирок.

Частинами 2, 3 ст.74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 цього Кодексу.

01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, яким внесено зміни до Кримінального кодексу України, у тому числі до ч.1 ст.185 КК України.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має звороту дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Як слідує із матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2014 року за ч.1 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

На момент вчинення кримінального правопорушення, за який ОСОБА_7 засуджено вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2014 року, санкція ч.1 ст.185 КК України, наряду з іншими видами, передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Наразі частина 1 статті 185 КК України в редакції Закону України №2617-VIII передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Оскільки санкція ч.1 ст.185 КК України передбачає більш м`який вид покарання, вирішуючи питання в порядку ст.537 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що вид покарання, який призначено ОСОБА_7 за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2014 року, підлягає зміні з позбавлення волі на обмеження волі.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги засудженого про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, є обґрунтованими.

З огляду на наведене ухвала суду щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.409 КПК України та ухваленням нової ухвали відповідно до положень п.4 ч.1 ст.407 КПК України.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Ухвалити нову ухвалу.

Клопотання Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII (далі - Закон) вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_7 задовольнити.

Привести вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2014 року у відповідність із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII

Вважати ОСОБА_7 засудженим вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2014 року за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, вважати його звільненим від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: