ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 568/396/21

Провадження № 1-кп/568/58/21

"06" квітня 2021 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

Суддя ОСОБА_1

секретарь судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000037, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.21року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Хорупань, Млинівського р-ну, Рівненської обл., жителя АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, одружений, на утриманні малолітніх та працездатних осіб немає, працює тракторист ТОВ " Західна агровиробнича компанія", не депутат, не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
14.03.2021 р. о 15:00 год. ОСОБА_3 перебуваючи в с. Березини, Дубенського р-ну, Рівненської обл., усвідомлюючи, що посвідчення тракториста-машиніста отримано ним незаконно, всупереч вимогам п.п. 2, 7 Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.1994 р. № 217, пред`явив інспектору СРПП відділення поліції № 2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області старшому лейтенанту поліції завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиниста на право керування транспортним засобом з анкетними даними ОСОБА_3 , з серійним номером НОМЕР_1 , видане 06.12.19 р. ДІСГ в Рівненській області.

Відповідно до висновку судової експертизи документів від 23.03.2021 року № СЕ-19/118-21/2533-ДД, бланк посвідчення тракториста-машиніста з серійним номером документа НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_3 , від 06.12.19 р., не відповідає аналогічним бланкам посвідчення тракториста-машиніста, що перебувають в офіційному обігу на території України по способах друку та елементах захисту.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченого, суд вважає вірною.

Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, у відповідності до ч. 2 ст. 382 КПК України, судом не досліджувались з огляду на те, що такі обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України. У своїй заяві обвинувачений вказав також, що не заперечує проти застосування відносно нього покарання у виді штрафу у межах санкції статті.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Сторони кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 2 ст. 381 КПК України, в судове засідання не викликалися.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Так, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України враховує, що ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: штраф.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме тяжкості правопорушення, та не буде становити «особистий надмірний тягар для обвинуваченого та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства вимогам захисту основоположних прав особи".

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З цих підстав, суд приходить до висновку про стягнення з обвинуваченого на користь держави витрат на залучення експерта, що є документально підтвердженими в розмірі 1634,5 гривень.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відносно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 370, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, ст.ст. 12, 53, 358 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 1634,5 гривень.

Речові докази: посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 06.12.19 р., видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке поміщено в спеціальний сейф-пакет "Національної поліції України Головне слідче управління" № INZ1055969 - знищити.

На вирок суду може бути подано апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня оголошення вироку через Радивилівський районний суд Рівненської області.

На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1