Провадження № 11-кп/4820/147/21 Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Справа № 678/1/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.286 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
головуючої-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000241 від 25 серпня 2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_9 на вирок Старосинявського районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2020 року та ухвалу Старосинявського районного суду Хмельницької області від 17 листопада 2020 року,
в с т а н о в и л а:
Вироком Старосинявського районного суду від 12 жовтня 2020 року, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Летичів, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого продавцем-консультантом у салоні мобільного зв`язку «Київстар» (смт. Летичів), жителя АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання визначено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Зараховано ОСОБА_10 в строк відбування покарання час тримання під вартою з 25 по 26 серпня 2019 року включно відповідно до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 5495,35 грн. (п`ять тисяч чотириста дев`яносто п`ять) грн. 35 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 05 вересня 2019 року на автомобіль «Audi 100», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , дата реєстрації 12.12.2017 в ТСЦ 6841, належить ОСОБА_11 скасовано.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_10 25 серпня 2019 року близько 14 години 30 хвилин, нехтуючи вимогами п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 10 жовтня 2001 року (далі Правил), керував автомобілем «Audi 100», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння, у салоні якого на передньому пасажирському сидінні перебувала ОСОБА_12 , а на задньому пасажирському сидінні знаходились ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Рухаючись автомобілем «Audi 100», реєстраційний номер НОМЕР_3 , по вулиці Кармелюка в смт. Летичів Хмельницької області, з центру смт. Летичева в напрямку до «Щедрівської ГЕС», ОСОБА_10 , грубо порушуючи вимоги п.п. 1.5 та 2.3 (б, д) вказаних Правил, проявив злочинну недбалість, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, порушуючи п.12.4 Правил, здійснюючи рух на вказаній ділянці дороги зі швидкістю близько 100 км/год., перевищив дозволену в населених пунктах швидкість руху у 50 км/год., грубо порушуючи вимоги пункту 12.1 Правил, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, при проїзді плавного заокруглення дороги ліворуч не впорався з керуванням автомобіля, допустив занос транспортного засобу та втратив контроль над його керуванням, внаслідок чого автомобіль у стані некерованості та заносу частково передньою частиною виїхав на зустрічну смугу руху, а далі навпроти будинку №93 по вулиці Кармелюка в смт. Летичеві, виїхав за межі проїзної частини автодороги на праве узбіччя де відбулося зіткнення лівою боковою частиною автомобіля з електроопорою та його зупинка.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Audi 100», р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_13 отримала тілесні ушкодження у вигляді ран лобної ділянки голови справа з переходом до потиличної зліва, верхньої губи зліва, підборіддя зліва, лобної ділянки справа, саден лобної ділянки зліва, лівої щоки, нижньої повіки лівого ока, правої щоки, біля вушної правого вуха, передньої поверхні шиї, крововиливу кінчика носа, перелому кісток носа, нижньої щелепи, кісток основи та склепіння черепа, розривів твердої мозкової оболонки, крововиливу під м`які мозкові оболонки, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті, а також крововиливів правого плеча, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що в причинному зв`язку із настанням смерті не перебувають. Від отриманих травм ОСОБА_13 померла по дорозі в Летичівську ЦРЛ.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Audi 100», р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми голови та правої верхньої кінцівки з тілесними ушкодженнями у вигляді рани м`яких тканин лобно-тім`яної ділянки голови, лінійного перелому лобної кістки склепіння черепа зліва з невеликим зміщенням уламків і переходом на верхню стінку лівої орбіти без зміщення уламків, плаского (до 0,7 см. шириною), епідурального крововиливу (між кісткою та твердою мозковою оболонкою) над лівою лобною часткою головного мозку (на рівні лінії перелому), струсу головного мозку, підшкірного крововиливу лівої навколо-очної ділянки обличчя, закритого перелому правої плечової кістки на рівні нижньої третини діафіза зі зміщенням уламків. Черепно-мозкова травма у ОСОБА_14 за своїми ознаками відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання) та в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Травма правої верхньої кінцівки ОСОБА_14 з закритим переломом діафіза плечової кістки на рівні нижньої третини зі зміщенням уламків за своїми ознаками відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричиняють тривалий розлад здоров`я з відсутністю небезпеки для життя.

Допущені діями ОСОБА_10 порушення вимог 1.5, 2.3 (б, д), 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху, перебувають у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме спричиненням смерті ОСОБА_13 та заподіянням ОСОБА_14 тяжких тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений та його захисник подали апеляційні скарги, в яких просять оскаржуваний вирок змінити, виключити з обвинувачення пункти ПДР порушення яких не доведено належними та допустимими доказами та які не перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із ДТП, виключити обтяжуючу покарання обставину перебування у стані алкогольного сп`яніння. При призначенні покарання врахувати перешкоду для руху обвинуваченого та застосувати до останнього положення ст.75 КК України.

Свої вимоги аргументують тим, що суд в оскаржуваному вироку не встановив причину здійснення обвинуваченим маневру автомобілем, а саме зміни руху вліво, а потім вправо; швидкості його руху перед початком зміни напрямку руху; не з`ясував, що стало мотивом для таких дій; не надав оцінки показанням обвинуваченого стосовно причини зміни руху, а саме наявності перешкоди у вигляді мопеда, який рухався на зустрічній смузі руху; не врахував показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які підтвердили показання обвинуваченого щодо наявності перешкоди під час зміни руху.

Звертають увагу на наявні у матеріалах кримінального поводження судово-медичні експертизи крові обвинуваченого, відповідно до яких будь-якого алкоголю у крові обвинуваченого не виявлено.

Вказують на недопустимість відеозаписів з камер спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які були вилучені слідчим без ухвали слідчого судді, та слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_18 , який проведений з істотними порушеннями норм КПК України.

Зазначають, що судом не враховано особу обвинуваченого, який виключно позитивно характеризується, має сім`ю, стійкі соціальні зв`язки, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, на обліках у лікарів не перебуває, частково визнав свою вину, висловив жаль та приніс вибачення потерпілому.

Крім того обвинувачений ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу на ухвалу Старосинявського районного суду Хмельницької області від 17 листопада 2020 року, якою відмовлено у задоволенні його клопотання про повернення закордонних паспортів.

Свої вимоги аргументує тим, що строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, яким на нього були покладені додаткові обов`язки щодо передачі закордонних паспортів слідчому, закінчився в грудні 2019 року, а тому відсутні правові підстави тримання даних паспортів у матеріалах кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційних скарг, обвинуваченого та його захисника на підтримку поданих апеляційних скарг з підстав наведених у них, потерпілого та прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, надавши обвинуваченому останнє слово та право виступу в судових дебатах, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні, доведеності та переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_10 у порушенні Правил дорожнього руху, за обставин встановлених та викладених у вироку, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_13 отримала тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть, ґрунтуються на наявних в матеріалах провадження доказах, досліджених в ході судового розгляду на предмет відповідності їх вимогам належності та допустимості, зокрема:
-показаннях свідка ОСОБА_14 , який будучи пасажиром автомобіля «Audi 100», під керуванням ОСОБА_10 , на повороті втратив свідомість, та прийшов до тями уже в лікарні. Швидкість руху автомобіля визначити не може, однак вказує, що під час руху автомобіль рухався з однаковою швидкістю та не змінював її;

-показаннях неповнолітнього свідка ОСОБА_19 , який будучи допитаним у присутності законного представника ОСОБА_20 , суду показав, що 25 серпня 2019 року він із друзями ОСОБА_18 та ОСОБА_21 на мопедах повертались від Щедрівської ГЕС у смт. Летичеві та їхали в напрямку центру селища, рухались один за одним по своїй смузі руху, він був останній після ОСОБА_21 . На заокругленій ділянці дороги побачили, як автомобіль на великій швидкості занесло та він вдарився у стовп, це все відбулось дуже швидко. Даний автомобіль рухався їм на зустріч, після зупинки автомобіля вони злякались, були шоковані побаченим, тому не підходили до автомобіля та поїхали далі;

-показаннях неповнолітнього свідка ОСОБА_21 , який у судовому засіданні в присутності законного представника ОСОБА_22 показав, що 25 серпня 2019 року він із друзями на мопедах їхали від Щедрівської ГЕС у смт. Летичева, він рухався по своїй смузі руху ближче правого краю смуги після ОСОБА_18 , а ОСОБА_19 рухався позаду нього. В ході руху на заокругленій ділянці дороги він побачив, як на зустріч їм зі сторони смт. Летичева виїхав автомобіль, та за долі секунд його розвернуло і останній в`їхав у стовп на обочині дороги, після чого вони зупинились та декілька хвилин в шоковому стані дивились, потім приїхала швидка, а вони поїхали з місця події;

-показаннях в судовому засіданні неповнолітнього свідка ОСОБА_18 за участю законного представника ОСОБА_23 , який підтвердив показання попередніх свідків ( ОСОБА_19 та ОСОБА_21 ), вказавши додатково, що він за наведених обставин рухався попереду друзів у правій смузі руху, позаду нього правіше до обочини рухався ОСОБА_21 , а потім ОСОБА_19 , руху якого він не бачив. Під час руху, приблизно за 100 м. від нього, він побачив як на великій швидкості в зустрічному напрямку рухався автомобіль, який спочатку виїхав на його смугу частково передньою частиною, потім його занесло та він лівою стороною вдарився у бетонний стовп. На даній ділянці є поворот, тобто заокруглення дороги, на смугу зустрічного руху він мопедом не виїжджав, а якби виїхав, то автомобіль у заносі зачепив би його. Після зупинки автомобіля вони теж зупинились, постояли декілька хвилин та поїхали;

-даних, зафіксованих у рапорті про отриману заяву в ЄО за №2321 від 25 серпня 2019 року, за повідомленням на службу 102 про ДТП по вул. Кармелюка у смт. Летичеві де автомобіль допустив зіткнення із електроопорою, в результаті чого один пасажир загинув, інші отримали травми;

-даних, зафіксованих у протоколу огляду місця події із ілюстративними таблицями до нього та схемою ДТП від 25 серпня 2019 року, в ході якого в присутності понятих, спеціаліста встановлено, що місцем дорожньо-транспортної пригоди є ділянка дороги по вул. Кармелюка, поблизу будинків №93,95, дорога крива в плані до місця ДТП на відрізку довжиною 50 м., по центру висота до дуги 1,7 м, покриття асфальтобетонне, сухе, дорога двох напрямків, в одному напрямку руху одна смуга шириною 2,4 м., зустрічна смуга шириною 3,35 м., ширина узбіччя 1,4 та 1,2 м., наявна дорожня розмітка 1.5 для розділення зустрічних потоків транспорту, радіус заокруглення в центрі дуги 1,7 м. на ділянці довжиною 50 м., узбіччя грунтовощебеневе у сухому стані, за лівим узбіччям кювет та господарства №93,95 вул. Кармелюка. На місці ДТП виявлено автомобіль «Audi 100», р.н. НОМЕР_3 , що знаходиться на відстані 9,5 м. від середини переднього правого колеса до орієнтиру бетонної опори ЛЕП, що поблизу домоволодіння № 95, до правого краю проїзної частини 15,8 м, зафіксовано сліди шин, початок слідів та закінчення юзу на автодорозі, які відображено у схемі, зафіксовано, що ЛЕП лежить паралельно слідів №12,11,10,9 на схемі, бетонна опора зламана, на нижній частині наявний пучок волосся, біля залізобетонної опори виявлено частини елементів автомобіля (частини модінга, вітровика дверей), які вилучено. При огляді автомобіля «Audi 100» НОМЕР_3 виявлено зовнішнє пошкодження у вигляді деформації та пошкодження лівого боку автомобіля, передні ліві двері водія та задні ліві двері пасажирів (передні зчісування ЛФП, задні зняття обшивки та деформація в салон автомобіля), відламані ліве дзеркало, частини вітровика, молдінг, невелика деформація та зчісування на передньому лівому крилі, деформація даха з лівого боку, деформація порогів з лівого боку, розбите скло передніх та задніх лівих дверей, переднє вітрове скло має тріщини. На задньому сидінні автомобіля виявлено залишки речовини біологічного походження червоно-бурого кольору, схожого на кров, з салону автомобіля вилучено змиви із важеля переключання передач, важеля гальма, нижньої частини керма;

-даних, зафіксованих у протоколі проведення слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_18 від 06 вересня 2019 року зі схемою та ілюстративними таблицями, в ході якого уточнювались відомості щодо взаємного розташування мопеда та автомобіля, швидкості руху автомобіля, в ході якого свідок ОСОБА_18 відтворив на місці події місце розташування його мопеда на смузі руху в напрямку центру смт. Летичева на відстані 1,8 м. від осьової лінії, в результаті чого встановлено, що автомобіль, рухаючись у зустрічному напрямку, вперше попав у поле зору свідка на відстані 100 м. Також в ході слідчого експерименту з`ясовано, що при знаходженні свідка на мопеді у визначеному місці та при неодноразовому проїзді автомобілем із різною швидкістю, свідок вказав на рух автомобіля, який відповідає швидкості руху автомобіля «Audi 100» на час ДТП, яка зафіксована 100 км/год.;

-даних, зафіксованих у протоколі огляду від 12 вересня 2019 року із ілюстративними таблицями, в ході якого слідчим СУ ГУНП ОСОБА_24 в присутності понятих проведено огляд диску із записами з відеокамер зовнішнього спостереження, що встановлені на магазині «Мрія» по вул. Кармелюка в смт. Летичеві, на якому зафіксовано стоянку для автомобілів та проїзну частину дороги перед магазином в період часу з 14.00 години по 15.00 годину 25 серпня 2019 року, виготовлено стопкадри у моменти, що мають значення для встановлення руху автомобілів;

-даних, зафіксованих у висновку експерта № 10.2-0355:19 від 25 жовтня 2019 року судової інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу, з якого вбачається, що на момент огляду та до моменту ДТП робоча гальмова система автомобіля «Audi 100» НОМЕР_1 перебувала у несправному стані, однак виконувала свої конструктивні функції, ознак, які б свідчили про відмову робочої гальмової системи автомобіля до моменту ДТП не встановлено; рульове керування автомобіля перебуває у несправному стані у зв`язку з дією ударних навантажень під час розвитку ДТП, ознак, які б свідчили про непрацездатність та відмову рульового керування до моменту ДТП не встановлено; ходова частина автомобіля у працездатному стані, однак, які б свідчили про її непрацездатність до моменту ДТП не встановлено;

-даних, зафіксованих у висновку експерта судової інженерно-транспортної експертизи обстановки та механізму ДТП № 10.1-0383:19 від 12 листопада 2019 року, відповідно до якого в заданій дорожній обстановці при заданих вихідних даних, за умови, що мопед під керуванням ОСОБА_18 , на момент попадання в поле зору водія ОСОБА_10 на відстані 100 м., рухався назустріч по власній смузі руху без зміни напрямку руху, ОСОБА_10 повинен був діяти відповідно до вимог пп.12.1,12.4 ПДР України. При заданих обставинах пригоди та вихідних даних в умовах відповідності швидкості руху технічно-справного автомобіля «Audi 100» НОМЕР_1 дозволеній швидкості руху в населених пунктах 50 км/год, а також збереження напрямку вказаним автомобілем та мопедом, водій ОСОБА_10 з моменту виявлення останнього на проїзній частині в межах своєї смуги руху на відстані 100 м., виконуючи вимоги пп. 12.3, 12.4 ПДР України, мав технічну можливість зупинити керований ним автомобіль раніше, ніж мопед досягне місця його зупинки. При переміщенні мопеда під керуванням ОСОБА_18 назустріч автомобілю «Audi 100» НОМЕР_1 в межах смуги руху останнього та за умови дотримання водієм ОСОБА_10 вимог пп.12.3,12.4 ПДР України, застосований ним маневр об`їзду мопеда по зустрічній смузі руху, з технічної точки зору, не може вважатись технічно обґрунтованим;

-даних, зафіксованих у повідомленні про неможливість проведення експертизи № 10.1-0417:19 від 21 жовтня 2019 року, з якого вбачається, що за наявним методичним забезпеченням та слідовою інформацією, яка зафіксована під час огляду місця події, можливо визначити лише частину кінетичної енергії автомобіля, тому вирішити питання про те, якою була швидкість руху автомобіля «Audi 100» НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 до моменту зіткнення та в момент зіткнення з електроопорою, відповідно до слідів бокового юзу, характеру пошкодження транспортного засобу та електроопори, в Хмельницькому НДЕКЦ не можливо;

-даних, зафіксованих у висновку експерта комплексної судово технічної та фототехнічної експертизи №6.1/10.1-0506:19 від 09 грудня 2019 року, згідно з яким за результатами проведеного дослідження відео файлу з камер спостереження та висновку експерта про розкадрування даного відео файлу встановлено, що на заданому відрізку шляху швидкість руху автомобіля Audi 100 становить біля 94,98-98,82 км/год;

-даних, зафіксованих у висновку експерта № 449 від 23 вересня 2019 року судово-медичної експертизи, згідно якого смерть ОСОБА_13 , 1998 року народження, настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми (перелом кісток та склепіння черепа, крововилив під м`які мозкові оболонки, розчавлення головного мозку), у ОСОБА_13 виявлено тілесні ушкодження у вигляді ран лобної ділянки голови справа з переходом до потиличної зліва, верхньої губи зліва, підборіддя зліва, лобної ділянки справа, саден лобної ділянки зліва, лівої щоки, нижньої повіки лівого ока, правої щоки, біля вушної правого вуха, передньої поверхні шиї, крововиливу кінчика носа, перелому кісток носа, нижньої щелепи, кісток основи та склепіння черепа, розривів твердої мозкової оболонки, крововиливу під м`які мозкові оболонки, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті, а також тілесні ушкодження у виді крововиливів правого плеча, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що в причинному зв`язку із настанням смерті не перебувають. Всі перераховані тілесні ушкодження могли утворитись від дії тупих твердих предметів та скла, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля та уламки скла, не виключено в час та за обставин, зазначених в ухвалі про призначення експертизи;

- даних, зафіксованих у висновку експерта № 620 від 15 жовтня 2019 року судово-медичної експертизи, згідно з яким у ОСОБА_14 станом на 25 серпня 16 вересня 2020 року виявлені тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми голови та правої верхньої кінцівки з тілесними ушкодженнями у вигляді рани м`яких тканин лобно-тім`яної ділянки голови, лінійного перелому лобної кістки склепіння черепа зліва з невеликим зміщенням уламків і переходом на верхню стінку лівої орбіти без зміщення уламків, плаского (до 0,7 см. шириною), епідурального крововиливу (між кісткою та твердою мозковою оболонкою) над лівою лобною часткою головного мозку (на рівні лінії перелому), струсу головного мозку, підшкірного крововиливу лівої навколо-очної ділянки обличчя, закритого перелому правої плечової кістки на рівні нижньої третини діафіза зі зміщенням уламків. Важка черепно-мозкова травма за своїми ознаками відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання) та в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю, а травма правої верхньої кінцівки з закритим переломом діафіза плечової кістки на рівні нижньої третини зі зміщенням уламків за своїми ознаками відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричиняють тривалий розлад здоров`я з відсутністю небезпеки для життя. Характер і локалізація тілесних ушкоджень не виключають можливості утворення під час ДТП 25 серпня 2019 року за обставин, які вказані в ухвалі про призначення експертизи.

Ці докази суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу своїх висновків про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оскільки вони фактично співпадали між собою та були повністю підтверджені усією сукупністю.

Всупереч доводам сторони захисту, місцевим судом надано оцінку діям всіх учасників події, в тому числі і діям свідка ОСОБА_18 , який керував мопедом, рухаючись в момент ДТП на власній смузі руху без зміни напрямку руху.

Позиція сторони захисту про те, що різка зміна напрямку руху автомобіля водія ОСОБА_10 спровокована неправомірними діями водія ОСОБА_18 , який раптово виїхав назустріч автомобілю обвинуваченого в межах смуги руху останнього, суперечить дослідженим доказам по справі, в тому числі і даним, зафіксованим у висновку судової інженерно-технічної експертизи від 12.11.2019 року, відповідно до якої за умов дотримання ОСОБА_10 вимог п.п.12.3,12.4 ПДР України, застосований ним маневр об`їзду мопеда по зустрічній смузі руху, з технічної точки зору, не може вважатися технічно обґрунтованим.

Місцевий суд з`ясував, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, та хто мав можливість уникнути зіткнення, тобто з`ясував як характер допущених порушень так і ступінь участі кожного з водіїв у спричиненні злочинного наслідку.

Як органами досудового слідства так і судом у встановленому законом порядку були вжиті та проведені всі належні заходи щодо визначення як механізму ДТП, так і обставин, які передували цій події.

Зокрема, призначено та проведено судово технічні та судові інженерно-транспортні експертизи. Усі вихідні дані для проведення експертиз бралися з належних і допустимих доказів, а саме показань самого обвинуваченого; свідків; протоколу огляду місця події; схеми ДТП та інших письмових матеріалів кримінального провадження.

Всупереч доводам захисника, місцевий суд не мав підстав для визнання недопустимими доказами висновки зазначених експертиз.

Під час розгляду кримінального провадження місцевим судом виявлено, встановлено та вказано у мотивувальній частині вироку порушення ПДР, які мали місце під час ДТП, зазначено порушення, які перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням наслідків, передбачених ч.2 ст.286 КК України, а також порушення, які виконували функцію умов, що їм сприяли.

Посилання захисту на відсутність ухвали слідчого судді про надання тимчасового доступу до відеозаписів з камер відеоспостереження є необґрунтованими.

Частиною 2 статті 40 КПК України передбачено перелік повноважень слідчого, до якого з огляду на пункт 9 цієї статті віднесено право на здійснення інших повноважень, передбачених КПК, до яких можна віднести право на звернення із запитами до державних органів, юридичних і фізичних осіб задля отримання речей, документів, відомостей, необхідних для здійснення досудового розслідування, а у разі ненадання такої інформації у добровільному порядку із використанням встановленого статтями 159, 160 КПК механізму їх отримання.

З матеріалів провадження встановлено, що на запит слідчого у кримінальному провадженні надано відеозапис з камер відеоспостереження, який в подальшому оглянуто відповідно до статті 237 КПК та складено протокол за наслідками проведення слідчої (розшукової) дії.

Чинним законодавством та усталеною судовою практикою Верховного Суду не передбачено, що факт алкогольного сп`яніння повинен доводитися якимось певним видом доказів, зокрема, висновком експерта, а тому суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги показання свідка ОСОБА_25 , який проводив огляд водія на стан сп`яніння, та висновок щодо результатів медичного огляду проведеного за допомогою приладу «Алконт-М», при визначенні стану алкогольного сп`яніння обвинуваченого ОСОБА_10 . Крім того в суді першої інстанції останній сам надав показання суду про вживання ним шампанського під час фотосесії, яка передувала ДТП, а тому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги сторони захисту в цій частині.

Не ґрунтується на вимогах закону твердження захисту про недопустимість такого доказу, як слідчий експеримент проведений за участю свідка ОСОБА_18 , з тих підстав, що він проведений з істотними порушеннями норм КПК України.

При цьому, кримінальний процесуальний кодекс визначає докази недопустимими, якщо вони отримані із порушенням (істотним) вимог цього кодексу. Однак сторона захисту у поданій апеляційній скарзі не зазначила, які ж порушення були допущені слідчим під час проведення даної слідчої дії та в чому саме вони полягали.

Колегія суддів не може погодитися з тим, що сам факт проведення слідчого експерименту не в той час, в який сталася ДТП, та з іншою маркою автомобіля, може бути достатньою підставою не брати цей доказ до уваги. Стаття 240 КПК не передбачає обов`язку проводити експеримент у конкретний час і навіть місці, де відбулася подія, а також відтворити всі умови, які існували на час події, в тому числі використовувати марку аналогічного автомобіля, яким керував обвинувачений в момент ДТП. Проведення експерименту вимагає моделювання умов, максимально наближених до тих, що існували на момент події і є важливими для мети експерименту, що, на переконання колегії суддів, органами досудового розслідування було забезпечено у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_10 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_13 та тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_14 , правильно кваліфікувавши його дії за ч.2 ст.286 КК України.

Призначене ОСОБА_10 покарання, як основне так і додаткове, відповідає загальним засадам призначення покарання, зазначеним у ст.65 КК України та Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (із наступними змінами та доповненнями).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість досягти визначеної законом мети заходу примусу із застосуванням до обвинуваченого реального основного покарання та додаткового, в межах санкції інкримінованого йому злочину.

Призначене покарання є співмірним протиправному діянню обвинуваченого і не може вважатися явно несправедливим внаслідок суворості.

Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 зазначив про те, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Тобто, покарання повинно перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Проаналізувавши дані щодо особи ОСОБА_10 , як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, колегія суддів не вбачає підстав для застосування ст.75 КК України.

Враховуючи грубе порушення обвинуваченим Правил дорожнього руху України, що призвело до смерті одного потерпілого та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , наявність обтяжуючої покарання обставини, визначальну позицію потерпілого як в суді першої так і в апеляційній інстанціях, у колегії суддів не має підстав для пом`якшення призначеного місцевим судом покарання.

Наявність у обвинуваченого сім`ї, його позитивна характеристика за місцем проживання, молодий вік, часткове визнання своєї вини, істотно не знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Не заслуговують на увагу, на думку колегії суддів, і доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 про необхідність скасувати ухвалу Старосинявського районного суду від 17 листопада 2020 року про відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого про повернення закордонних паспортів. Так, у своїй апеляційній скарзі останній не наводить жодного аргументу в чому полягає незаконність оскаржуваної ухвали, а відтак і відсутні підстави для її скасування.

Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не виявлено, апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Старосинявського районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2020 року та ухвалу Старосинявського районного суду Хмельницької області від 17 листопада 2020 року щодо ОСОБА_10 залишити без змін, а апеляційні скарги сторони захисту без задоволення.
Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4