Справа № 747/612/17
Провадження № 1-кп/747/1/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2021 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка кримінальне провадження № 0000180 від 15 червня 2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глибока Талалаївського району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 наприкінці квітня 2014 року знайшов біля болота урочища «Співаківка» неподалік с. Березівка карабін Маузера моделі К 98, який переніс до місця свого проживання по АДРЕСА_1 , та залишив на зберігання, не маючи при цьому спеціального дозволу на право придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї, передбаченого наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року. 16 серпня 2017 року під час проведення обшуку ОСОБА_3 добровільно видав працівникам Талалаївського ВП вказаний карабін, який згідно висновку експерта № 1125 від 01.09.2017 року є вогнепальною зброєю стволом, ствольною коробкою, прицільними пристроями, затвором з викидачем та ударним механізмом, спусковим механізмом, запобіжною скобою, магазином карабіном Маузера моделі К 98 зразка 1924 року, калібру 7, 92 мм № НОМЕР_1 виробництва Польщі. Зброя знаходиться в працездатному стані, до проведення пострілів придатна. Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, носінні, зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому не визнав і суду показав, що дійсно він знайшов карабін у 2014 році, забрав його собі додому почистив і залишив як сувенір, але даний карабін в такому стані, що з нього неможливо здійснювати постріли, оскільки дуло викривлене, вкрите корозією, також на спусковому механізмі відсутні необхідні елементи для зброї, тому він ставить під сумніви висновки експертиз в тій частині, яка зазначає, що карабін є вогнепальною зброєю та з нього можливо стріляти.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини в пред`явленому обвинуваченні, вина ОСОБА_3 в скоєнні даного злочину підтверджується зібраними у провадженні та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000180 від 15.06.2017 року за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 263 КК України, згідно з яким 14.06.2017 р до чергової частини Талалаївського ВП надійшов рапорт начальника СКР Талалаївського ВП про те, що під час відпрацювання Талалаївського району було отримано інформацію про особу на ім`я « ОСОБА_5 », який за місцем свого проживання зберігає зброю невстановленого зразка та набої до неї (а.с.17)

- рапортом оперативного чергового Талалаївського ВП від 14.06.2021 року про отримання від співробітника та реєстрацію в ЄО за № 778 від 14.06.2017 року як «Незаконне поводження зі зброєю, боєприпасами і вибухівкою» за ч.1 ст. 263 КК (а.с.18).

- рапортом про виявлення кримінального правопорушення начальника СКР Талалаївського ВП про те, що вході відпрацювання району отримано інформацію про особу на ім`я « ОСОБА_5 », який за місцем свого проживання зберігає зброю невстановленого зразка та набої до неї (а.с.19).

- постановою про визнання речовим доказом та передачу його на зберігання від 04 вересня 2017 року, згідно з якою карабін Маузера моделі К 98 (зразок 1924 р) калібру 7, 92 мм № НОМЕР_1 виробництва Польщі визнано речовим доказом та передано на зберігання до кімнати речових доказів Талалаївського ВП (а.с.24-25)

- копією ухвали слідчого судді Талалаївського районного суду від 18.07.2017 року про надання дозволу на проведення обшуку в будинку та господарських спорудах по АДРЕСА_1 та в нежитловій будівлі по АДРЕСА_2 , що перебувають у власності ОСОБА_3 а також автомобілі FORD TRANSIT 2004, власником якого є ОСОБА_3 , з метою виявлення та вилучення вогнепальної зброї (а.с.27).

- протоколом обшуку від 18.08.2017 року, в ході якого ОСОБА_3 було запропоновано добровільно видати зазначені в ухвалі речі, а саме вогнепальну зброю, і ОСОБА_3 добровільно видав предмет, схожий на рушницю (вогнепальну зброю) (а.с.28-29).

- протоколом огляду від 16.08.2017 року та фототаблицями до нього, об`єктом якого був предмет, візуально схожий на гвинтівку. Даний предмет як ззовні, так і зсередини вкритий корозією, у зв`язку з чим має коричневий колір. Вказаний предмет складається зі ствола, довжиною 63 см, затвору, спускової скоби та спускового гачка. Цілик даного предмета демонтовано, затвор та спусковий гачок перебувають у справному стані. На лівому боці маються написи «К 9860685». Також маються написи на верхній частині ствольної коробки «PEN WARSSAWA 1926» (а.с. 30-35)

- висновком експерта від 01.09.2017 Чернігівського НДЕКЦ МВС України судової експертизи зброї встановлено наступне. На вирушення судової експертизи постановою слідчого від 18.08.2017 року поставлені питання 1. Чи є вогнепальною зброєю досліджуваний предмет? Якщо так, то до якого виду та зразку відноситься дана вогнепальна зброя? 2.Чи справна зброя та чи придатна вона до стрільби, якщо несправна, то в чому виявляється несправність? 3.Заводським чи кустарним способом виготовлена дана зброя? 4.Якщо надана зброя є вогнепальною, то чи проводилося перероблення даної зброї, і в чому воно виявилось. В результаті проведеного експертного дослідження експертом було встановлено, що досліджуваний предмет є вогнепальною зброєю (стволом, ствольною коробкою, прицільними пристроями, затвором з викидачем та ударним механізмом, спусковим механізмом, запобіжною скобою, магазином) карабіна Маузера моделі К 98 (зразок 1924 р), калібру 7, 92 мм № НОМЕР_1 виробництва Польщі. Зброя знаходиться в працездатному стані, до проведення пострілів придатна. Зброя виготовлена заводським способом. Слідів перероблення даної зброї не виявлено. (а.с.37-40).

Під час допиту в судовому засіданні експерт ОСОБА_6 , який проводив дану експертизу, підтвердив свій висновок, та зазначив, що ним було здійснено три постріли з карабіну, патрони для яких він отримав 31.08.2017 року в інформаційно-довідковій колекції боєприпасів Чернігівського НДЕКЦ, це зафіксовано в Журналі № 377. Після відстрілу гільзи повернув до гільзотеки НДЕКЦ, що відображено в Журналі № 878 Реєстрації об`єктів, уміщених до оперативно-пошукової колекції (зброя).

Стороною обвинувачення належним чином завірені копії даних журналів в судовому засіданні були відкриті стороні захисту, долучені до матеріалів справи та досліджені в судовому засіданні як належні та допустимі докази отримання експертом ОСОБА_6 патронів для проведення пострілів з карабіну під час проведення експертизи 01.09.2017 року.

Аналізуючи висновок експерта від 01 вересня 2017 року як доказ, суд приходить до висновку, що він підтверджує існування обставини, яка підлягає доказуванню в даному кримінальному провадженні віднесення карабіну до вогнепальної зброї, тобто є належним, він отриманий в порядку, передбаченому КПК України та наданий повноважною установою Чернігівським НДЕКЦ МВС України, тобто є допустимим, отриманий без істотних порушень прав і свобод людини, які б зобов`язали суд визнати його недопустимим у відповідності до ст. 87 КПК України. Тому саме цей доказ, як належний і допустимий, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням у відповідності до КПК України та кладе його в основу вироку як підтвердження обставини того, що знайдений обвинуваченим ОСОБА_3 карабін Маузер моделі К 98 калібру 7, 92 мм являється вогнепальною зброєю.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.09.2017 року та фототаблицями до нього, яким було зафіксовано в передбаченому КПК порядку те, як та де саме ОСОБА_3 знайшов карабін в урочищі «Співаківка» біля с. Березівка у квітні 2014 року, коли помітив частину металевого предмета, який виглядав із землі, та зацікавився ним. Коли витягнув, побачив, що це може бути якийсь залишок з часів Великої вітчизняної війни, так як був схожий на рушницю. Вирішив забрати предмет додому в якості сувеніру, дома відмив його та поставив до шафи, щоб у подальшому в спеціалістів дізнатися, що це за предмет, не підозрюючи що це може бути бойовою зброєю придатною до стрільби (а.с. 41-45).

- речовим доказом - карабіном Маузера моделі К 98 (зразок 1924 р) калібру 7, 92 мм № НОМЕР_1 виробництва Польщі, який було оглянуто в судовому засіданні по справі 02 листопада 2017 року та повернуто після огляду працівнику Талалаївського ВП Прилуцького ВП ГУНП України в Чернігівській області (а.с.71). Як було встановлено в судовому засіданні на даний час речовий доказ по справі знаходиться в кімнаті озброєння СПД № 1 (смт Талалаївка) ВП № 1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області згідно повідомлення начальника СПД № 1 від 06.07.2021 року.

- висновком комплексної судової експертизи зброї та експертизи матеріалів, речовин та виробів від 14 серпня 2018 року, проведеної за ухвалою суду від 02 листопада 2017 року експертами КНДІСЕ за клопотаннями обвинуваченого. На вирішення експертів судом були поставлені питання про те, чи являється предмет, вилучений 16 серпня 2017 року під час обшуку в ОСОБА_3 - карабін Маузера моделі К98 (зразок 1924 р.) калібру 7, 92 мм № НОМЕР_1 виробництва Польщі вогнепальною зброєю і чи проводились із даного предмета постріли у 2017 році.

Оскільки наданий на дослідження експертам об`єкт за зовнішнім виглядом подібний до певного виду зброї, то опис його експертами у висновку здійснювався з використанням назв частин зброї. При дослідженні частин і механізмів, необхідних для проведення стрільби, експертами встановлено, що вони в наявності, поржавілі, але цілі, без тріщин, зібрані і взаємодіють правильно, знаходяться в працездатному стані, слідів перероблення не виявлено. Запирання каналу ствола здійснюється симетрично розташованим бойовим виступом стебла затвору. Ударний механізм ударникового типу. Спусковий механізм є запобіжником. Запобіжний механізм розміщається в затворі. Всередині ствольної коробки є канал для поміщення затвора з поздовжніми пазами в горизонтальній площині для виступу стебла затвору. Затвор відноситься до поздовжньоковзаючих з поворотом в правий бік при запиранні каналу ствола. Якість виготовлення деталей, складність конструкції, наявність маркувальних позначень свідчать про те, що вони виготовлені заводським способом. Результати проведеного дослідження дали підстави для висновку про те, що частини карабіну Маузера моделі К98 зразка 1924 р. калібру 7, 92 мм, вилучені 16 серпня 2017 року під час обшуку у ОСОБА_3 є вогнепальною зброєю.

На внутрішній поверхні каналу ствола наданого зразка зброї виявлені елементи свинцю сполуки якого характерні для складу ініціюючих (капсульних) зарядів вибухових речовин. Наявність свинцю може бути також обумовлена наслідком контактної взаємодії з матеріалом метальних снарядів із свинцю (картеч, куля) при пострілі. В межах чутливості застосованих методів дослідження на внутрішній поверхні ствола наданого зразка зброї слідів пороху та продуктів його вибухового перетворення не виявлено. Тому однозначно стверджувати про проведення пострілів у 2017 році з наданого зразка зброї не видається можливим (а.с.80-86).

Під час допиту в судовому засіданні експертів, які проводили дану експертизу, було встановлено, що конструктивно частини карабіну Маузер моделі К98 зразка 1924 р. калібру 7, 92 мм відносяться до вогнепальної зброї, оскільки містять усі конструктивні ознаки вогнепальної зброї патронник, ударно-спусковий механізм для запалювання пороху для викиду патрону і пристрій для запирання каналу ствола затвор. Відсутність деяких частин не впливає на здатність даної зброї до пострілів, і до пострілів зброя придатна, знаходиться в працездатному стані. Та обставина, що експертами під час експертизи не проводились постріли пояснюється тим, що зазначені патрони наявні тільки в мережі експертних установ МВС, а КНДІСЕ не має в своїй колекції зброї та патронів до неї.

Аналізуючи зазначений доказ, суд приходить до висновку, що він підтверджує існування обставини, яка підлягає доказуванню в даному кримінальному провадженні віднесення частин карабіну Маузера моделі К98 зразка 1924 р. калібру 7, 92 мм, які вилучені 16 серпня 2017 року під час обшуку у ОСОБА_3 до вогнепальної зброї, тобто є належним, отриманий в порядку, передбаченому КПК України згідно ухвали суду, наданий повноважною установою КНДІСЕ, тобто є допустимим, отриманий без істотних порушень прав і свобод людини, які б зобов`язали суд визнати його недопустимим у відповідності до ст. 87 КПК України. Тому саме цей доказ, як належний і допустимий, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням у відповідності до КПК України та кладе його в основу вироку як підтвердження обставини того, що знайдений обвинуваченим ОСОБА_3 карабін являється вогнепальною зброєю. Та обставина, що висновком не дано однозначної відповіді на проведення пострілів у 2017 році з наданого зразка зброї, не є тією обставиною, яка підлягає доказуванню під час розгляду кримінального провадження, оскільки предметом злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, є вогнепальна зброя (крім гладкоствольної мисливської). До вогнепальної зброї належать усі види бойової, спортивної, нарізної мисливської зброї, як серійно виготовленої, так і саморобної чи переробленої, а вже можливість даної зброї здійснювати постріли не є обов`язковою ознакою предмету злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, і тому вона не встановлюється під час розгляду справи.

Вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Об`єктом даного злочину є громадська безпека в частині убезпечення від порушень правил обороту вогнепальної зброї. Встановлені спеціальні правила поводження зі зброєю, з якими з цих предметів громадяни взагалі не мають права вчинять будь-які дії, а які дії можна виконувати на підставі спеціального дозволу. Видача спеціальних дозволів на зброю врегульована Положенням про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року. Предметом злочину є вогнепальна зброя, до якої належать, зокрема, усі види бойової, спортивної, нарізної мисливської зброї, як серійно виготовленої, так і саморобної чи переробленої. Можливість даної зброї здійснювати постріли не є обов`язковою ознакою предмету злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України. Об`єктивна сторона злочину може бути виконана шляхом вчинення альтернативних суспільно - небезпечних діянь носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача або збут. Усі ці дії характеризуються незаконністю тобто здійснюються без відповідного дозволу. Суб`єкт злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України загальний, а суб`єктивна сторона характеризується умисною виною.

Зазначений висновок суду узгоджується з чинною на даний час Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 3 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами», де у п.2 встановлено, що при вирішенні питання, чи є незаконними носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), а також носіння, виготовлення, ремонт або збут холодної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, судам необхідно керуватися Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622 зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 року № 292). Під незаконним придбанням, у відповідності п. 12 зазначеної Постанови, слід вважати умисні дії, пов`язані з їх набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем) всупереч передбаченому законом порядку - в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, на відшкодування боргу. Пунктом 11 наведеної вище Постанови встановлено, що під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці. Незаконне носіння холодної, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо).

Як було встановлено в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 без передбаченого законом дозволу привласнив собі знайдений карабін, переніс його до себе додому, почистив його та залишив у себе, не маючи передбаченого на це дозволу. Тобто в діях ОСОБА_3 є всі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 незаконно придбав, переніс та зберігав без передбаченого законом дозволу вогнепальну зброю, та вважає доведеною вину обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Призначаючи покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення - злочин, за яким кваліфіковано дії обвинуваченого, відноситься до тяжкого злочину. По місцю проживання обвинувачений характеризується позитивно, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання відповідно до статей 66-67 КК України в ході судового розгляду не встановлено.

Тому, враховуючи обставини справи, тяжкість злочину та особу винного та зважаючи на положення рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2004, у якому зазначено, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за його поведінкою постійного й обов`язкового контролю, а тому суд вбачає за можливе призначити йому покарання в межах санкції статті обвинувачення з встановленням іспитового строку. Саме таке покарання, на думку суду, дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії та стати на шлях виправлення, і буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Крім того, за змістом п. 12 ч. 1 ст. 368, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, що належить вчинити з речовими доказами і документами. Долю речових доказів по даній справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України. Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Відповідно до обвинувального акту та довідки Чернігівського НДЕКЦ витрати на залучення експерта на проведення експертизи під час досудового розслідування, що є документально підтвердженими процесуальними витратами по справі, пов`язаними із залученням експерта під час досудового розслідування, складають 988 грн 70 коп (а.с.26). Крім того , в ході судового розгляду за клопотанням обвинуваченого була призначена повторна комплексна судова експертиза зброї в КНДІСЕ. Згідно акту від 14.08.2018 року витрати на проведення даної експертизи склали 13 728 грн (а.с.79). Положенням чинного КПК України, зокрема ч.2 ст. 124 цього Кодексу, покладено на суд обов`язок у разі ухвалення обвинувального вироку стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експерта. Тому у відповідності з ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі на загальну суму 14 716 грн 70 коп підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання в межах санкції статті у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України, обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по справі карабін Маузера моделі К 98 зразка 1924 року, калібру 7, 92 мм № НОМЕР_1 виробництва Польщі передати до Чернігівського НДЕКЦ МВС України для поміщення до інформаційно-довідкової колекції балістичного обліку.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 14 716 (чотирнадцять тисяч сімсот шістнадцять) грн 70 коп.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1