Провадження № 11-кп/4820/170/21
Категорія:ч.3 ст.296 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Хмельницькому, апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_10 та обвинуваченого за ч.3 ст.296 КК України ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 листопада 2020 року,-

в с т а н о в и л а:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, громадянина України, українця, розлученого, непрацюючого, із вищої освітою, на утриманні малолітніх дітей не має, проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, не судимого,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі статті 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробовуванням, встановлено іспитовий строк 2 роки, якщо він протягом даного строку не вчинить нового злочину, а також виконає покладенні на нього судом обов`язки в силу ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 21578 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 3000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та 4000 гривень витрат на правову допомогу.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Долю речових доказів вирішено на підставі ст.100 КПК України.
За вироком суду, 21 липня 2017 року, близько 19 години, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на проїжджій частині, що поблизу будинку АДРЕСА_2 , з надуманих причин, з метою вчинення хуліганських дій, підібрав на узбіччі дороги металеву частину від торшеру, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, за допомогою металевої частини від торшеру, наніс один удар по капоту, один удар по лобовому склу, один удар по склу правої передньої пасажирської дверки та один удар по даху припаркованого, поблизу вищевказаного будинку автомобіля марки «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 .
У цей час, на адресу ОСОБА_7 звернулась ОСОБА_11 з вимогами припинити протиправні дії. Незважаючи на це, ОСОБА_7 , не припиняючи свої протиправні дії, у присутності інших осіб, які прийшли до місця вчинення ним протиправних дій, продовжив свої дії за допомогою металевої частини від торшеру, умисно наніс один удар по багажнику та один удар по задньому склу автомобіля марки «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_10 .
Тоді ж, ОСОБА_12 , яка стала, між ОСОБА_7 та автомобілем, повторно звернулась до ОСОБА_7 з вимогою припинити протиправні дії та, з метою не допущення подальшого пошкодження вказаного автомобіля, намагалась схопити обома руками металеву частину від торшеру. Водночас, не припиняючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 , металевою частиною від торшеру, наніс один удар в область правої руки ОСОБА_12 , завдавши останній фізичного болю.
Вказаними діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 97423 гривень 88 копійок.
Не погоджуючись із таким рішенням місцевого суду, потерпілий ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок, в частині цивільного позову, змінити. Стягнути з ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 79625 грн. 28 коп., моральну шкоду в розмірі 3000 грн., витрати пов`язані із наданням правничої допомоги в розмірі 4000 грн., в решті вирок залишити без змін.

Звертає увагу, що місцевим судом лише частково задоволено його цивільний позов, суддя мотивував це тим, що не було представлено доказів понесених витрат.

Стверджує, що у зв`язку із ремонтом власного автомобіля в сумі 97423 грн. 88 коп. та оплатою за проведення авто-товарознавчої експертизи в сумі 2228 грн. 40 коп., що підтверджується відповідними чеками та квитанціями, витрачено більше, чим місцевим судом призначено до відшкодування, але вказані чеки та квитанції місцевим судом не взято до уваги. У зв`язку з частковим відшкодуванням ОСОБА_7 йому матеріальної шкоди в сумі 20000грн., просить стягнути з нього 79625 грн. 28 коп.

Обвинувачений ОСОБА_7 , не погоджуючись із даним вироком суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуваний вирок суду і закрити кримінальне провадження на підставі п.2 ст.284 КПК України через відсутність у вчиненому ним діянні складу кримінального правопорушення.

Вважає вирок місцевого суду необґрунтованим та невмотивованим, так як не взято до уваги всі показання свідків, а саме в тій частині, які свідчать про його невинуватість у вчиненому злочині, та не підтверджується його вина дослідженими у суді доказами.

Звертає увагу, що свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , в своїх показаннях, підтвердили, що пошкодження автомобіля, який належить ОСОБА_10 , здійснено на підставі неприязних стосунків, ревнощів, а саме через винуватість потерпілого у розірванні цивільного шлюбу між ним та ОСОБА_20 . На його думку, співмешканка ОСОБА_20 зраджувала з ОСОБА_10 , що спричинило йому багато страждань на довгі роки, цивільний шлюб припинився, а тому в його діях був лише єдиний умисел - пошкодити саме автомобіль ОСОБА_21 , але місцевий суд не взяв такі обставини до уваги.

Окрім того, місцевим судом не досліджено два висновки експертів №110802 від 11.08.2017 року та №031/10/2017 від 18.10.2017 року, які суттєво різняться між собою.

Крім того, дати проведення огляду об`єкта, призначення судової експертизи та огляду автомобіля експертом не відповідають дійсності, тому є недопустими доказами у справі. Висновок експерта ґрунтується на наданих потерпілим документах про понесення ним витрат на ремонт автомобіля, які є недостовірними. Вартість деталей, використаних для ремонту автомобіля є завищеною.

На думку апелянта, факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб з врахуванням неприязних стосунків з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою не дає достатніх підстав для кваліфікації таких дій, хуліганства. Оскільки місцевим судом не здобуто та не досліджено жодного доказу, який свідчив би про його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, оскаржуваний вирок підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю.

Заслухавши доповідача, захисника та обвинуваченого, на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає вирок місцевого суду законним та обґрунтованим, доводи потерпілого на підтримку поданої апеляційної скарги, який просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають з наступних причин.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікація його дій за ч.3 ст.296 КК України, при наведених у вироку обставинах, підтверджуються зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується колегія суддів.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що не взято до уваги всі показання свідків, а саме в тій частині, які свідчать про його невинуватість у вчиненому злочині, та не підтверджується його винуватість дослідженими у суді доказами, є необгрунтованими.
Ці заперечення проти звинувачення детально розглядались апеляційним судом та спростовані наступними доказами.
Так, з показань потерпілого ОСОБА_10 в суді першої інстанції слідує, що 21 липня 2017 року близько 19 години він був на дні народженні. Почув, що спрацювала сигналізація в його автомобілі. Коли він та інші гості підійшли до вікна, то побачили як чоловік наносить металевою палкою удари по його транспортному засобу. На вимогу ОСОБА_11 припинити протиправні дії, обвинувачений не реагував, продовжував пошкоджувати машину, та виражався нецензурно. ОСОБА_22 теж звернулася до обвинуваченого з вимогою припинити дії, але останній замахнувся і вдарив її палкою по руці. Після цього ОСОБА_7 замахнувся вдарити по автомобілі, але він схопив палку, вирвав її від обвинуваченого та відштовхнув його. Стверджує, що ОСОБА_23 був в стані алкогольного сп`яніння, у нього був чіткий запах алкоголю. Йому була завдана матеріальна шкода і пошкоджено його автомобіль.
Свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_25 підтвердили показання потерпілого про те, що саме обвинувачений бив металевою палкою по автомобілі ОСОБА_26 та вдарив ОСОБА_22 , коли та намагалась припинити його дії.
Із показань свідка ОСОБА_12 убачається, що вона дійсно, із обвинуваченим, проживала тривалий час в незареєстрованому шлюбі, але стосунки припинили. На святкуванні 60-чя матері, серед запрошених, був ОСОБА_26 . Коли спрацювала сигналізація його автомобіля, вона вибігла і побачила, як обвинувачений б`є металевою палкою від торшеру транспортний засіб ОСОБА_26 . Після зробленого нею зауваження, обвинуваченому, той не реагував, ображав та вдарив по руці, після чого вона поїхала в травмпункт.
Свідок ОСОБА_11 підтвердила показання ОСОБА_12 стосовно святкування її ювілею та спрацювання сигналізації в автомобілі гостя ОСОБА_10 . Після чого було встановлено, що ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння побив металевим предметом автомобіль гостя ОСОБА_10 та вдарив доньку ОСОБА_12 .
Із показань свідка ОСОБА_27 убачається, що вона теж була гостем на святкуванні і очевидцем побиття автомобіля одного із гостей.
Також показаннями свідка ОСОБА_19 , який був в складі патруля, який прибув на виклик, з приводу побиття транспортного засобу ОСОБА_10 та хуліганських дій, підтверджуються всі обставини у зазначений вечір події.
Крім показань потерпілого та свідків, обставини в яких обвинувачується ОСОБА_7 та його вина підтверджується зібраними і дослідженими в судових засіданнях доказами, а саме.
Даними протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 21.07.2017 року, з якої слідує, що ОСОБА_10 вказав, що встановленого дня, місця та часу ОСОБА_7 пошкодив його автомобіль з хуліганських спонукань.
Даними протоколу огляду місці події від 21.07.2017 р. із фото таблицями території біля будинку №94, по вул. Трудовій, у м. Хмельницькому, якими зафіксовані пошкодження виявлені на автомобілі, а також сам металевий предмет продовгуватої форми.
Даними протоколу огляду вилучених речей від 10.11.2017 року, а саме металевого предмету, яким вчинено злочин та визнано речовим доказом за постановою слідчого від 10.11.2017р.
Даними протоколу огляду місця події від 24.07.2017 року, з яких вбачається, що оглянуто автомобіль марки «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 та зафіксовано виявлені пошкодження
Даними звіту про оцінку майна № 110802, якими встановлено розмір матеріальної шкоди заподіяний власнику «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 в сумі 20460 грн. 75 коп.
Даними протоколу огляду речей від 22.09.2017 року та СД диском із файлами, які містять дані зйомки з нагрудних камер працівників поліції, який підходить до автомобіля «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 , із слідами пошкодження, а в службовому автомобілі знаходиться ОСОБА_7 в спецзасобах.
Даними накладної від 28.08.2017 року та наряду замовлення і акту виконаних робіт від 03.10.2017 року ПФ «Косметік Авто», які підтверджують проведення ремонту автомобіля «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 на загальну суму 39350 гривень.
Даними висновку експерта № 031/10/2017р. від 18.10.2017 року, яким встановлено вартість матеріального збитку з технічної точки зору, заподіяної власнику автомобіля «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 в сумі 59432 грн. 63 коп.
Даними протоколів проведення слідчих експериментів від 09,10,13 листопада 2017 року за участю ОСОБА_10 ОСОБА_28 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 ОСОБА_27 , із яких убачається, що останні показали за яких обставин було пошкоджено ОСОБА_7 автомобіль ОСОБА_10 , які повністю узгоджуються з вищезазначеними показаннями потерпілого та свідків.
Даними довідки № 3092 від 21.07.2017 року підтверджується, що ОСОБА_7 перебував в стані алкогольного сп`яніння у встановлений день.
Всі показання свідків, потерпілого, зібранні докази визнані судом першої інстанції допустимими доказами, оскільки в ході судового розгляду вони були отримані та досліджені судом безпосередньо відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 КПК України, узгоджуються між собою та підтверджують фактичні обставини обвинувачення, є послідовними, узгоджуються між собою, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України на предмет належності, допустимості та достовірності.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Отже, застосовуючи вказаний стандарт доказування, в цій справі, суд обґрунтовано врахував сукупність доказів у комплексі.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що в цілому показання обвинуваченого ОСОБА_7 в суді першої інстанції та доводи в апеляційній скарзі про те, що в його діях відсутні ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, так як він хуліганських дій не вчиняв, пошкодив автомобіль потерпілого ОСОБА_10 у зв`язку з неприязними стосунками, є безпідставні, спростовуються дослідженними судом доказами, а відтак його апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом дослідженні усі обставини, з'ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення справи.

Ці та інші наведені у вироку докази переконливо свідчать про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, у хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, пов`язаною з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії. Кваліфікація дій обвинуваченого є вірною.

Такі висновки суду щодо оцінки доказів винуватості ОСОБА_7 належним чином обґрунтовані та вмотивовані, а вирок суду відповідає вимогам статей 370, 374 КПК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , в своїх показаннях, підтвердили, що пошкодження ним автомобіля, який належить ОСОБА_10 , здійснено на підставі неприязних стосунків, ревнощів, а тому в його діях був лише єдиний умисел пошкодити саме транспортний засіб І.Бухера, не заслуговують на увагу, оскільки суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 будь-якого особистого конфлікту 21.07.2017 року не мав із потерпілим, його не бачив, лише виявивши автомобіль, останнього, біля подвір`я його колишньої тещі, з надуманих причин, виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності в громадському місці (на вулиці) біля будинку, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю почав пошкоджувати майно.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що дії обвинуваченого підставно кваліфіковані судом першої інстанції як хуліганство.

Доводи сторони захисту, що обвинувачений діяв з метою ревнощів і в нього був відсутній хуліганський мотив, суд обґрунтовано відхилив, оскільки останній розумів встановлені правила поведінки в суспільстві, місце де він знаходиться, був відсутній будь-який конфлікт із потерпілим, ОСОБА_7 саме зневажливо поставився до існуючих правил поведінки, і суд правильно розцінив показання обвинуваченого, як намагання виправдати свої дії та пом`якшити відповідальність.

Відповідно п. 8 даної Постанова Пленуму ВСУ вказано, що як опір іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії слід розуміти активну протидію особи, котра вчиняє хуліганство (відштовхування, завдання побоїв, заподіяння тілесних ушкоджень тощо), з метою позбавити особу виконати громадський обов`язок з охорони громадського порядку слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 296 КК України.

В ході судового розгляду, на підставі досліджених доказів, суд обґрунтовано встановив, що свідок ОСОБА_12 намагалася припинити дії обвинуваченого, але останній, на її вимоги, не реагував та наніс удар і заподіяв біль та ушкодження.

Твердження апелянта ОСОБА_7 про те, що місцевим судом не досліджено два висновки експертів №110802 від 11.08.2017 року та №031/10/2017 від 18.10.2017 року, які суттєво різняться між собою, є безпідставними, і спростовуються журналом судового засідання і технічним записом.

Зазначені апелянтом суперечності у вказаних висновках пояснюються тими питаннями, які вирішували експерти на час проведення досліджень.

Судом першої інстанції всі докази по справі визнані належними, допустимими та достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою і не довіряти таким доказам не має підстав, тому доводи обвинуваченого в апеляційній скарзі щодо дат проведення огляду об`єкта, призначення судової експертизи та огляду автомобіля експертом, які не відповідають дійсності, розцінюються судом як намагання уникнути ОСОБА_7 кримінальної відповідальності.

Покарання ОСОБА_7 за ч.3 ст.296 КК України, у виді позбавлення волі строком на три роки із затосуванням статті 75 КК України та встановленням іспитового строку два роки з покладенням на нього обов`язків в силу ст.76 КК України, призначене у відповідності до положень ст.65 КК України, з наведенням у вироку обґрунтувань такого рішення.

Воно є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Положеннями ст.65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому покарання, в межах санкції статті, інкримінованого кримінального правопорушення, судом враховані фактичні обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, характер дій обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, дані про його особу, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, обставина, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Зокрема, судом враховано, що він характеризується за місцем проживання посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Що стосується вимог апелянта потерпілого ОСОБА_10 про зміну вироку в частині цивільного позову, оскільки місцевим судом лише частково задоволено його цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, є необґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається. що ОСОБА_10 був заявлений цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в сумі 99 652,28 грн., завданої внаслідок пошкодження автомобіля та його ремонтом. В ході судового розгляду обвинувачений відшкодував йому 20000грн. заподіяної шкоди.

Із даних висновку експерта №031/10/2017 ринкова вартість автомобіля марки «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент його пошкодження 21.07.2017 року, без врахування наявних на момент огляду 21.07.2017 року його пошкоджень та інших наслідків, станом на 21.07.2017 року становить 227053 грн. Вартість матеріального збитку з технічної точки зору, заподіяного власнику цього ж автомобіля виходячи із стану пошкодження та необхідного об`єму і характеру відновлювального ремонту, які визначені при огляді, в цінах на час проведення відновлювального ремонту 11.09.2017 року становить 59432,63 грн.(а.с.149-158).

Суду надані докази на понесенні витрати на ремонт автомобіля що становлять 39350грн., тому суд обґрунтовано стягнув з ОСОБА_7 на користь потерпілого 21578 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 4000 грн. витрат на правову допомогу.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку, у межах апеляційних скарг, немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.407, ч.1 ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 листопада 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала підлягає касаційному оскарженню до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4