Провадження № 1-кс/760/5882/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000008 від 30.04.2021 на бездіяльність слідчого та прокурора,

В С Т А Н О В И В :

29 червня 2021 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні за №0000008 від 30.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, у якому просить
- визнати бездіяльність прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскального та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 протиправною щодо незаконно утримуваних вилучених коштів і негайності їх повернення згідно ухвали слідчого судді,
- визнати бездіяльність старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна протиправною та
- зобов`язати слідче управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та/або Прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскального та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 повернути вилучені кошти 28-29 травня 2021 року, у кримінальному провадженні №0000008 від 30.04.2021 50 000 доларів США та 653 000,00 грн., належні ОСОБА_2 особі, у якої вони були вилучені.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.
Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.
Правила підсудності ґрунтуються на основних засадах судочинства, передбачених статтею 129 Конституції України, засадах кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК України, а також принципах побудови системи судів загальної юрисдикції. Підсудність виступає процесуальним інститутом, що має велике значення для належного відправлення правосуддя.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 412 КПК України судове рішення у будь-якому випадку підлягає скасуванню, якщо порушені правила підсудності. Крім того, порушення слідчим суддею правил територіальної юрисдикції розгляду справи (клопотання) в подальшому може стати підставою для визнання доказу недопустимим.
Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають стаття 8 Загальної декларації прав людини та частина перша 1 статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 статті 6 Конвенції Європейський суд з прав людини розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).
Згідно з ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу з урахуванням положень глави 26 КПК України.
При цьому, виходячи з визначення терміну "слідчий суддя", передбаченому п.18 ч.1 ст.3 КПК України, та інших норм КПК України, якими передбачено, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого розташовано орган досудового розслідування, а також положень ч.6 ст.9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, усталеною є судова практика, згідно з якою скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею за місцем знаходження органу досудового розслідування.
Відповідно до роз`яснень Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 18.03.2021 до п.1 ч.2 ст.132 КПК клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового: розслідування. Аналогічні вимоги щодо подання відповідних клопотань також передбачені іншими статтями КПК, зокрема, ч.1 ст.184, ч. 1 ст.192, ч..2 ст.199,ч. 1 ст. 201 КПК.
Слідчим суддею встановлено, що скаржник ОСОБА_2 оскаржує бездіяльність Слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо неповернення тимчасово вилученого майна 28-29 травня 2021 року, а саме грошових коштів у розмірі 50 000 доларів США та 653 000 грн у рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР №0000008 від 30.04.2021.
З поданої скарги вбачається, що органом досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні є Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України розташований за адресою: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г, що територіально відноситься до Шевченківського району міста Києва.
Державна фіскальна служба України розташована за адресою: 04053, м. Київ, Львівська пл., 8, що також відноситься до Шевченківського району міста Києва.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга надійшла до Солом`янського районного суду міста Києва із порушенням правил підсудності.
А тому скаргу необхідно повернути ОСОБА_2 , що не позбавляє останню права на звернення до слідчого судді в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Керуючись статтями 3, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000008 від 30.04.2021 на бездіяльність слідчого та прокурора повернути ОСОБА_2 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: