Справа № 487/1632/21
Провадження № 1-кс/487/1628/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2021 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 11.02.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000159, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 , за погодженням прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону південного регіону України ОСОБА_4 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 11.02.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159, звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на майно виявлене та вилучене під час проведення 10.03.2021 освідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: серветку із змивами з лівої долоні ОСОБА_5 , яка упакована в пластиковий контейнер та поміщена до сейф пакету В 1017186; серветку із змивами з правої долоні ОСОБА_5 , яка упакована в пластиковий контейнер та поміщена до сейф пакету В 1018382;контрольний зразок серветки, який упаковано в пластиковий контейнер та поміщено до сейф пакету В 1016981.
Підставою звернення стало те, що зазначене майно є речовими доказами, оскільки відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України - є матеріальними об`єктами, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому згідно ч. 3 ст. 170 КПК України підлягають арешту. Зазначене майно необхідне для забезпечення його збереження як речового доказу, запобігання можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності, проведення огляду, а також має суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

Слідчий підтримав вищевказане клопотання та просив задовольнити, надавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000159 від 11.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 будучи військовою службовою особою, представником влади, працівником правоохоронного органу - заступником начальника відділу прикордонної служби штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «майор», зобов`язаний непорушно додержуватись та керуватись у своїй діяльності наступними нормативно-правовими актами.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, майор ОСОБА_5 зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції та законів України, знати та виконувати службові обов`язки, які визначаються статутами Збройних Сил України, відповідними положеннями та інструкціями, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших військовослужбовців.

Водночас, відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 10, 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», Розділу 2 (Основні завдання та обов`язки) посадової інструкції заступника начальника відділу прикордонної служби штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , займаючи свою посаду, зобов`язаний особисто брати участь у розробленні оперативно-службових документів, знати проходження державного кордону, межі контрольованих прикордонних районів на ділянці загону, режим державного кордону та прикордонний режим, порядок їх підтримання, планувати та організовувати службову діяльність відділу, розподіляти завдання між офіцерами відділу, надавати допомогу у відпрацюванні документів та виконанню ними своїх функціональних обов`язків, забезпечити контроль за їх виконанням, організовувати планування, здійснювати керівництво та контроль оперативно-службових дій підрозділів охорони кордону тощо.
Крім того, ОСОБА_5 зобов`язаний дотримуватися вимог Кодексу доброчесної поведінки персоналу Державної прикордонної служби України, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, уміло поєднувати повсякденну вимогливість з дотриманням прав і свобод та відомчих стандартів культури.
Відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про державну прикордонну службу», ОСОБА_5 заборонено: приймати будь-які предмети (речі) від будь-яких осіб та передавати предмети (речі) будь-кому, якщо інше не встановлено законодавством України; надавати переваги в перетинанні державного кордону особам, транспортним засобам та вантажам; мати при собі грошові кошти понад розміру, встановленого окремим розпорядчим актом адміністрації Держприкордонслужби.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_5 під час виконання обов`язків з охорони державного кордону України останній є представником влади і внаслідок цього є службовою особою.

Разом з тим, ОСОБА_5 використовуючи надану йому владу, діючи на порушення наведених вимог законодавства, із корисливих мотивів, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Досудовим слідством встановлено, що майор ОСОБА_5 , перебуваючи на вищевказаній посаді, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, 01.03.2021 року, перебуваючи на території біля ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , вимагав та отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 200 доларів США, що станом на 01.03.2021, згідно офіційного курсу НБУ складає 5 589 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень, за сприяння у перевезенні та безперешкодному переміщенні товарів народного вжитку транспортними засобами комерційного призначення уздовж прикордонної смуги в зоні діяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 . Надалі, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на особисте незаконне збагачення, з корисливих мотивів, 10 березня 2021 року перебуваючи біля ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , вимагав та отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США, що станом на 10.03.2021, згідно офіційного курсу НБУ складає 27 743 (двадцять сім тисяч сімсот сорок три) гривні, за сприяння у перевезенні та безперешкодному переміщенні товарів народного вжитку транспортними засобами комерційного призначення уздовж прикордонної смуги в зоні діяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 , загалом у період з 01.03.2021 по 10.03.2021 отримав від ОСОБА_6 1200 доларів США, що є еквівалентом 33 332 (тридцяти трьох тисяч трьохсот тридцяти двох) гривень.

Відразу, після отримання другої частини неправомірної вигоди, ОСОБА_5 , затримано працівниками правоохоронних органів у порядку ст. 208 КПК України, а його злочинну діяльність припинено.

В подальшому, 10.03.2021, в період часу з 16 години 12 хвилин по 16 годину 29 хвилин, проведено освідування ОСОБА_5 , під час якого за допомогою стерильних печаток та серветок просочених спиртовим розчином зроблено змиви с лівої та правої долонь останнього.

Після чого серветка із змивами з лівої долоні ОСОБА_5 упакована в пластиковий контейнер та поміщена до сейф пакету В 1017186, серветка із змивами з правої долоні ОСОБА_5 упакована в пластиковий контейнер та поміщена до сейф пакету В 1018382. Контрольний зразок серветки упаковано в пластиковий контейнер та поміщено до сейф пакету В 1016981.
Усе перелічене за результатами слідчої дії вилучено.
Вивченням змісту вищевказаних документів, встановлено, що відомості, що в них містяться можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За змістом ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на викладене, у зв`язку з доведеністю існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначені в клопотанні матеріальні об`єкти зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також у зв`язку із доведеністю слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, щодо можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його задоволення. При цьому слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно виявлене та вилучене під час проведення 10.03.2021 освідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: серветку із змивами з лівої долоні ОСОБА_5 , яка упакована в пластиковий контейнер та поміщена до сейф пакету В 1017186; серветку із змивами з правої долоні ОСОБА_5 , яка упакована в пластиковий контейнер та поміщена до сейф пакету В 1018382;контрольний зразок серветки, який упаковано в пластиковий контейнер та поміщено до сейф пакету В 101698.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 .

Роз`яснити та попередити, що відповідно до ст. 388 КК України, розтрата, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1