233 № 233/1283/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , слідчого СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , яка за дорученням представляє інтереси ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви.
В своїй скарзі ОСОБА_4 зазначає про те, що 16 березня 2021 року вона отримала відповідь на своє письмове звернення в Костянтинівську поліцію Донецької області від 25.02.2021 року з якою не згодна. 15 жовтня 2019 року вона зателефонувала в Костянтинівську поліцію і повідомила, що її чоловік ОСОБА_6 знайшов на подвір`ї будинку, де вони зараз мешкають, розтяжку з предметом дуже схожим з гранатою Ф-1. До чоловіка приїхали спочатку люди в цивільному одязі і в першу чергу зняли з гранати дріт, яким саме була закріплена граната ( або предмет схожий на гранату), тим самим знищили докази, що то було саме «розтяжка» і що саме цей пристрій було встановлено з метою її вбити. Потім приїхали експерти в останню чергу та вилучили цей пристрій і запитували, де дріт. Експерти вилучили гранату та повідомили, що направлять її на експертизу. На всі її подальші звернення до Костянтинівської поліції з метою отримати відповідь про результати експертизи та про внесення цього злочину до ЄРДР, їй відповіді не надали. 20 червня 2000 року вона таки підірвалася на розтяжці, яка була встановлена знову на подвір`ї біля будинку і після лікування у лікарні, вона знову особисто звернулася до Костянтинівської поліції, врешті з`ясувати долю злочину від 15 жовтня 2019 року, на що її повідомили, що усі події, які були зафіксовані 15 жовтня 2019 року поліція кваліфікувала, як добровільна здача боєприпаси, тим самим, вчинивши злочин. Просить зобов`язати посадових осіб Костянтинівської поліції внести до ЄРДР та вручити їй документ, що підтверджує прийняття та реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні заявник підтримала скаргу, просила її задовольнити та зауважила на тому, що відомості до ЄРДР мають бути внесені за заявою її чоловіка ОСОБА_6 від 15 жовтня 2019 року. Чому зі змісту заяви ОСОБА_6 від 15.10.2019 року та її пояснень, доданих до заяви, мова йде про добровільну видачу предмету, схожого на гранату, а не про вчинення злочину, пояснити не змогла. Крім того, додала, що оскільки вона отримала відповідь лише 16 березня 2021 року, вважала, що строк на оскарження обраховується саме з моменту отримання відповіді.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволені скарги, оскільки з досліджуваної заяви не вбачається ознак жодного складу кримінального правопорушення.
Слідчий в судовому засіданні також просив відмовити у задоволенні заяви, оскільки заява не містить повідомлення про кримінальне правопорушення.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.
Статтею 55 Конституції України гарантується кожному громадянину право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій або бездіяльності суду, прокурора, слідчого в порядку, встановленим цим Кодексом.
Статтею 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
У своєму рішенні «Мушта проти України» від 18.11.2010 року Європейський суд з прав людини розглядав питання правомірності встановлення строків оскарження та їх пропуску, зокрема у п. 37 даного рішення зазначено: «Суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями».
Враховуючи доводи заявника ОСОБА_7 , задля досягнення легітимної мети, спрямованої на дотримання її права та права ОСОБА_6 на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб, слідчий суддя вважає причини пропуску строку на подання скарги поважними та приходить до висновку про його поновлення, що цілком є виправданим і справедливим.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року (справа №818/1526/18), у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела та попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність (п.4,5 ч.5 ст.214 КПК України).

Аналіз положень статей 214, 303 КПК України свідчить, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З наведеного вбачається, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обов`язкові обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

В постанові від 19 травня 2019 року Верховний Суд (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) сформував висновок щодо того, що: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин....».
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Оцінюючи зміст поданої заяви ОСОБА_6 від 15.10.2019 року, на яку посилається заявник, як на підставу для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчий суддя зазначає, що хоча вона і названа як заява «Про вчинення кримінального правопорушення або таке що готується», проте не містить змісту повідомлення про будь яке кримінальне правопорушення, його кваліфікацію, прохання про внесення відомостей в ЄРДР. В поданій заяві ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції знайдений ним предмет, схожий на гранату Ф-1 і запал УЗРГМ. Більш того, додане до заяви пояснення самої заявниці ОСОБА_7 також не містить будь якого повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, викладених у заяві ОСОБА_6 від 15 жовтня 2019 року відсутні, оскільки у заяві не викладено будь-яких обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та відсутні дані, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення.

За таких обставин скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307 КПК України, слідчий суддя ,-
П О С Т А Н О В И В :
Поновити ОСОБА_4 строк на звернення зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_8 від 15 жовтня 2019 року.
У задоволенні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_8 від 15 жовтня 2019 року відмовити.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1