ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.06.2021 Справа №607/7749/21

01 червня 2021 року

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі кримінальне провадження №0000020 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вишнопіль Тальнівського району Черкаської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, неодруженої, солдата, радіотелефоніста відділення управління командира батареї взводу управління командира батареї НОМЕР_1 артилерійської батареї НОМЕР_2 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ), проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України (в редакції Закону від 12.02.2015 року),-

в с т а н о в и в :
солдат військової служби за контрактом ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 (крім строкової служби), всупереч вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах особливого періоду без поважних причин та за відсутності дозволу відповідного командування військової частини НОМЕР_3 17 жовтня 2019 року о 8 год. 30 хв. на службу до розташування військової частини НОМЕР_3 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не з`явилась та в подальшому проводячи час на власний розсуд, о 9 год. 00 хв. 21 квітня 2021 року прибула до Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, чим вчинила нез`явлення вчасно на службу (у розташування військової частини НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України - військовослужбовцем крім строкової служби, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.407 КК України (в редакції Закону від 12.02.2015 року).

Обвинувачена ОСОБА_5 винною себе у вчиненні злочину визнала повністю та суду пояснила, що дійсно вона, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 (крім строкової служби), всупереч вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах особливого періоду без поважних причин та за відсутності дозволу відповідного командування військової частини НОМЕР_3 17 жовтня 2019 року о 8 год. 30 хв. на службу до розташування військової частини НОМЕР_3 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не з`явилась та в подальшому проводячи час на власний розсуд, о 9 год. 00 хв. 21 квітня 2021 року прибула до Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, чим вчинила нез`явлення вчасно на службу (у розташування військової частини НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) без поважних причин.

Обвинувачена ОСОБА_5 , визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України (в редакції Закону від 12.02.2015 року), за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилася від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч.4 ст.407 КК України (в редакції Закону від 12.02.2015 року), тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України військовослужбовцем, крім строкової служби.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винної, раніше не судимої, повного визнання обвинуваченою своєї вини, щиро розкаялася, що є обставиною, що пом`якшує покарання. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено, а тому покарання їй слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченої ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, Суд,

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України (в редакції Закону від 12.02.2015 року), і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком три роки.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1