Справа № 742/1642/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/241/21
Категорія - бездіяльність прокурора. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Розглянула у порядку письмового провадження в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 червня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність керівника Прилуцької місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення суддями Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та зобов`язання внести такі відомості.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя вказав на те, що факти щодо можливих кримінальних правопорушень, які містяться у діях суддів, були передані для дослідження та прийняття рішення по суті до компетентного органу Державного бюро розслідувань. Отже, прокурор діяв в межах своїх повноважень і такі його дії ніяким чином не порушують права заявника та не суперечать положенням ст. ст. 214, 218 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою вимоги його скарги задовольнити у повному обсязі та зобов`язати прокурора негайно внести відомості до ЄРДР за його заявою від 24 травня 2021 року з коротким викладом наведених ним обставин злочину.

Мотивує тим, що своїм рішенням слідчий суддя звільнив прокурора від виконання безумовних імперативних вимог ч. ч. 1, 5 ст. 214 КПК України щодо внесення до ЄРДР заяви про вчинений суддями Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 злочину.

З урахуванням вимог ч. 6 ст. 55 Конституції України, видача завідомо для суддів нелегального привілею безкарності за посадові підроблення будуть саме злочинами, поки саме Закон прямо не заборонить вимагати порушення проти них кримінальних справ. На даний час, він діє в межах закону та вимагає порушення кримінальної справи саме за посадовий підклад ухвали від 30 квітня 2020 року.

Та обставина, що факти щодо можливих кримінальних правопорушень, які містяться у діях суддів, були передані до Державного бюро розслідувань, не звільняє прокурора від обов`язку відреагувати на викладені заявником факти та виконати положення частин 1, 5 ст. 214 КПК України, якими чітко визначено, що відомості до ЄРДР мають бути внесені негайно, не пізніше 24 годин після отримання повідомлення про вчинення злочину.

На думку апелянта, згідно положень ч. 1 ст. 214 КПК внесенню до ЄРДР підлягають будь-які заяви про кримінальне правопорушення і ці вимоги мають бути виконані не залежно від статусу особи, якою був вчинений злочин.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до положень ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно з п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою чи особами такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор. Слідчий суддя такими повноваженнями не наділений.

Такі положення Закону слугують гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Як убачається з матеріалів справи, 23 квітня 2021 року надійшла заява ОСОБА_5 про звинувачення суддів Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у тому, що «вони намагаючись забезпечити власну безкарність за завідоме неправосуддя та посадові підклади та не маючи законних підстав цьому перешкодити, штучно їх створили за рахунок посадових підроблень, видавши предмет скарги за її вимоги, як єдину підставу ухвали від 30.04.2020 у провадженні 11сс/4823/147/20 про відмову йому у правосудді …». Про завідоме неправдиве повідомлення про вчинення злочину за відповідною частиною ст. 383 КК України, ОСОБА_5 не попереджений, відповідно дозволяє собі безкарно висувати будь-які звинувачення.

У заяві «о совершении преступленя» заявник взагалі не викладає ніяких обставин, його суб`єктивне ставлення до змісту судового рішення з цитуванням Конституції України, законів зводиться до незгоди з судовим рішення, у чому вбачає «должностной подлог».

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

З наведених вище підстав, намагання заявника зробити це в конкретній справі шляхом подання повідомлення про кримінальні правопорушення може вказувати на протиправне втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність, передбачену статтями 126 та 129 Конституції України.

Слідчий суддя не є статистом у кримінальному провадженні, і не виконує формальну функцію судового примусу уповноважених осіб вносити відомості до ЄРДР за усіма без виключення заявами та повідомленнями. Якщо заявник ОСОБА_5 написав, що судді Чернігівського апеляційного суду вчинили «должностной подлог» і він не відповідає за нормами ст. 383 КК України за неправдиве повідомлення про вчинення злочину, то при відсутності події і викладу ознак кримінального правопорушення, така заява підлягає поверненню без розгляду, у той час як керівник Прилуцької місцевої прокуратури направив її до компетентного органу ДБР.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 406, 407, 422, 424 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 червня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність керівника Прилуцької місцевої прокуратури, без змін.

Ухвала набирає законної сили після її постановлення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12