ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
19 квітня 2021 року м. Фастів Київської області
Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
Клопотання надійшло до суду 16.04.2021 та відповідає вимогам ст.171 КПК України.
Відповідно до витягів з державного земельного кадастру про земельну ділянку технічну документацію на вказані земельні ділянки виготовляла фізична особа-підприємець ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований в АДРЕСА_2 . ІПН НОМЕР_2 ). Державну реєстрацію земельних ділянок та присвоєння кадастрових номерів здійснювала державний кадастровий реєстратор відділу у Фастівському районі ГУ ДГК у Київській області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою АДРЕСА_3 .
Зазначені обставини фактично і стали підставою для подачі даного клопотання до слідчого судді.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання, посилаючись на обставини викладені в ньому.
Заслухавши позицію прокурора, дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ст. 57 Земельного кодексу України земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом.
Земельні відносини, що виникають при використанні, зокрема, лісів регулюються Земельним кодексом України, а також нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать цьому кодексу (ч. 2 ст. 3 Земельного кодексу України).
З урахуванням того, що вищезазначені земельні ділянки перебувають у державній власності, зміну правовласника на них визначає орган державної влади в особі Кабінету Міністрів України.
Водночас жодних рішень щодо зміни права власності на вказані земельні ділянки Кабінетом Міністрів України не приймалося.
Статтею 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та держаних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Частиною 5 вказаної статті Кодексу, передбачено що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чикористування ними в порядку, визначеному законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.
Судом встановлено, що право постійного користування вищевказаними земельними ділянками підтверджується державним актом на право постійного користування землею від 15.07.2004 ІІ-КВ № 003011, ДП «Фастівський лісгосп» (а.с.31-44).
Відповідно до ст. 149 Земельного кодексу України земельні ділянки надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування.
Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, крім випадків, визначених частиною п`ятою-восьмою цієї статті, та у випадках, визначених
ст. 150 Земельного кодексу України.
Відповідно до листа ДП «Фастівський лісгосп» від 15.04.2021 № 98 будь яких дій щодо відмови або перереєстрації належних підприємству земельних ділянок останнім не здійснювалося. (а.с29-30).
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
На підставі викладеного і керуючись ст. 170-173 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити.
Ухвала може бути оскаржено до Київського апеляційного суду в порядку статті 309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1