Справа № 184/50/21
Номер провадження 1-кп/184/102/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000475 від 15.07.2020 року відносно обвинуваченого

? ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працює, з неповною середньою освітою, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.07.2012 року Орджонікідзевським міським судом за ч.3 ст.186, ч.1 ст.263, ч. 1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 04 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України поглинуто вказане покарання покаранням за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 05.06.2012 року, остаточно призначено покарання у виді 04 років 6 місяців позбавлення волі. 21.07.2015 року звільнений на підставі ухвали Ленінського райсуду м. Дніпропетровськ умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 4 місяці 6 днів;

- 14.07.2016 року Орджонікідзевським міським судом за ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч. 1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 04 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання 1 місяць за вироком Орджонікідзевського міського суду від 19.07.2012 року, до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 29.05.2020 року з Солонянської ВК Дніпропетровської області по відбуттю терміну покарання, судимість не погашена,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

свідок ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2020 року близько 23 години 30 хвилин в м. Покров Дніпропетровської області ОСОБА_3 знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення мобільного телефону, який належить раніше йому знайомій ОСОБА_6 ..

В цей же ж день та час, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадання чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , підбіг до раніше йому знайомої ОСОБА_6 , з плеча якої зірвав належну їй жіночу сумку, внаслідок чого ОСОБА_6 почала кричати та вимагати у ОСОБА_3 повернути її сумку. Незважаючи на вимоги ОСОБА_6 , ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що ОСОБА_6 розуміє протиправний грабіжницький характер вчинюваного ним вчинку, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, штовхнув рукою у плече ОСОБА_6 , від чого остання впала на землю. Після чого, ОСОБА_3 із належної ОСОБА_6 сумки повторно, умисно, із корисливих спонукань, відкрито викрав мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Rеdmі 8» 4/64 Gb, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №19/104- 17/3/12.1/183 від 22.07.2020 року складає 3000,00 грн. Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв матеріальний збиток ОСОБА_6 на суму 3000 гривень 00 копійки.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого та пояснив, що 11.07.2020 року близько 23.30 години біля будинку №75 по вул. Партизанська підбіг до знайомої ОСОБА_6 і з плеча зірвав сумку. Вона почала кричати, він зник та з сумки він викрав її мобільний телефон «Хіаоmі». У вчиненому щиро розкаявся та просить суворо не карати. Цивільний позов потерпілої визнав у повному обсязі та частково відшкодував під час досудового розслідування.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується показаннями безпосередньо допитаних у судовому засіданні потерпілої та свідка.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 надала показання, згідно яких повідомила, що 11.07.2020 року ввечері вона посварилась зі своїм чоловіком, пішла до подруги. Підійшла до будинку, присіла на лавочку до ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , вони сиділи, розмовляли, вона пила пиво і в цей час дивилась фото на своєму телефоні та слухала музику. ОСОБА_9 кудись пішла, вона ще сиділа. Потім ОСОБА_10 , сидячи на лавочці, заліз до неї в сумку і забрав телефон. Вона цього не бачила. Після цього встала та почала йти, побачила, що немає телефону, сказала про це ОСОБА_10 , він почав уходити, вона його догнала і хотіла повернути телефон, він її штовхнув, вона впала, а він втік. Вона кричала йому вслід. Відносно міри покарання обвинуваченому просить суворо не карати. Просить стягнути з обвинуваченого на свою користь матеріальні збитки в розмірі 2500,00 грн..

Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надала показання, згідно яких повідомила, що ОСОБА_10 її співмешканець. В липні 2020 року, коли вони ще не жили разом, вона зустріла ОСОБА_10 , він сказав, що хоче продати мобільний телефон, вони пішли до ломбарду, там не взяли без паспорту. Біля Дома культури вона чекала його, а він кудись пішов і продав телефон за 400грн.. Гроші витратили разом. Телефон робочий. Де він взяв телефон, не знає, тоді вона з ним ще не жила. З ними був і ОСОБА_11 , який ходив разом з ОСОБА_12 ..

Інших свідків як сторона обвинувачення, так і сторона захисту не заявляли.

Надаючи юридичну оцінку показанням свідка ОСОБА_7 , суд враховує, що свідок був безпосередньо допитаним у судовому засіданні у відповідності до вимог ст. 352 КПК України та будучи під присягою та попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, підтвердив обставини, які підлягають встановленню відповідно до змісту ст. 91 КПК України.

Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, повністю доводиться наданими сторонами та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні сукупністю письмових доказів та висновку експертизи, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000475 від 15.07.2020 року, відповідно до якого 11.07.2020 року близько 23 години 30 хвилин невстановлена особа, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , шляхом ривку відкрито заволоділа сумкою, в якій знаходився мобільний телефон Хіаоmі Rеdmі 8, належний ОСОБА_6 , чим заподіяла останній матеріальну шкоду, сума якої встановлюється (а.с.1 т.2);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.07.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_6 заявила, що 11.07.2020 року приблизно о 23.30 годині, знаходячись на алеї між СЗШ №7 та дитячим садком № НОМЕР_1 АДРЕСА_3 невстановлена особа шляхом ривку заволоділа її жіночою сумкою, з якої відкрито викрала мобільний телефон «Хіаоmі Rеdmі 8» синього кольору та зарядним пристроєм до нього (а.с.8 т.2);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.09.2020 року за участі потерпіло ОСОБА_6 , відповідно до якого потерпіла на фото №4 впізнала чоловіка, який 11.07.2020 року близько 23.30 години біля будинку №75 по вул. Партизанська м. Покров Дніпропетровської області відкрито викрав її мобільний телефон (а.с.12-13 т.2);

- висновком експерта №19/104-17/3/12.1/183 від 22.07.2020 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Хіаоmі» моделі «Rеdmі 8», 4/64 стном на 11.07.2020 року складала 3000 грн. 00 коп. (а.с.20-22 т.2).

Форма і зміст кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема відноситься, верховенство права. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ст.7, ч.2 ст.8 КПК України).

Аналізуючи надані стороною обвинувачення докази у даному кримінальному провадженні, суд керується критерієм доведення вини «поза розумним сумнівом», у відповідності до якого таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, що узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук та Йонкало проти України»).

Таким чином, на підставі вищенаведеного, проаналізувавши вищевказані докази у їх сукупності, суд дійшов до переконання, що стороною обвинувачення під час судового розгляду доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, поза розумним сумнівом, так як надані прокурором докази, що досліджені судом, зібрані у передбаченому законом порядку, є достатньо чіткі, повні та узгоджені між собою і відповідають стандартам належності та допустимості.

Суд, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до переконання про наявність події злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у його вчиненні та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, визнання вини.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочину.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий та маючі не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, знову вчинив кримінальне правопорушення, матеріальний збиток потерпілій відшкодований частково, думку потерпілої щодо призначення покарання обвинуваченому, яка просить суд суворо не карати, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра, інфекціоніста та Центру пробації не перебуває, скарг та заяв за місцем проживання не надходило, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах ст.186 ч.2 КК України, оскільки призначення саме такого виду покарання буде достатнім для виправлення винної особи, попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає.

Даючи оцінку позовним вимогам потерпілої ОСОБА_6 , викладених у заявленому цивільному позові, суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на наведене, зважаючи на визнання обвинуваченим заявленого цивільного позову у повному обсязі та враховуючи, що таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, цивільний позов потерпілої підлягає до задоволення в повному обсязі.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України, вважає, що витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити у виді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити у виді особистого зобов`язання.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати, починаючи з фактичного виконання вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальні збитки в розмірі 2500,00 грн..

Згідно ст.124 ч.2 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта на суму 653 грн. 80 коп.

Речові докази по справі відсутні.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міській суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1