справа № 462/1156/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

перекладача: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Судан, громадянина Республіки Судан, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає на АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, суд

в с т а н о в и в :

громадянин Республіки Судан ОСОБА_4 маючи умисел на організацію незаконного перетину кордону України, діючи з корисливих мотивів, вступив в злочинну змову із невстановленою досудовим розслідуванням особою, метою якої було переправлення осіб через державний кордон України.

Реалізуючи спільний із невстановленою досудовим розслідуванням особою умисел на переправлення осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску до Республіки Польща, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 зателефонував до ОСОБА_7 та повідомив про необхідність приїзду останньої у м. Львів, для подальшого її переправлення через державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску.

Продовжуючи реалізацію спільного із невстановленою особою умислу, спрямованого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України ОСОБА_4 залучив до незаконного переправлення осіб через державний кордон України ОСОБА_8 , який мав забезпечити безпосереднє переправлення особи через лінію державного кордону України у визначеному напрямку та ОСОБА_9 , який мав зустріти ОСОБА_7 на території Республіки Польщі для подальшого переміщення останньої до Французької Республіки.

Реалізуючи спільний із невстановленою особою умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску, 26.12.2017 року ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, на залізничному вокзалі ст. Львів зустрів громадянку Республіки Судан Малаз ОСОБА_10 , яку перевіз за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , де остання передала ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1800,00 доларів США в якості оплати за її незаконне переправлення через державний кордон України.

Продовжуючи реалізацію спільного із невстановленою особою умислу на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, діючи з корисливих мотивів, 26.12.2017 року ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 переїхав на АДРЕСА_4 , де згідно попередньої домовленості зустрівся із ОСОБА_8 , якому передав грошові кошти в сумі 200,00 доларів США в якості авансу за доставлення ОСОБА_7 до лінії державного кордону України та переправлення через лінію такої в напрямку Республіки Польща.

Близько 22:00 год. 26.12.2017 року ОСОБА_4 переконавшись, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили всі дії спрямовані на незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_7 шляхом підготовки транспортного засобу, водія та можливістю незаконного перетину державного кордону України поза офіційними пунктами пропуску, поїхав за місцем свого проживання, а ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 поїхали в напрямку державного кордону України з метою подальшого незаконного перетину останньою.

26.12.2017 року о 23:25 год. працівниками прикордонного наряду «Група реагування» та ДІПС від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на напрямку 513 прикордонного знаку на відстані 400 метрів від лінії державного кордону України було затримано ОСОБА_7 при спробі незаконного перетину кордону України.

У судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, які викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив провести судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 доведена повністю, дії обвинуваченого органом досудового слідства кваліфіковано вірно за ч.3 ст. 332 КК України, так як обвинувачений вчинив організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного.
Згідно роз`яснень даних у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який є тяжким злочином, особу винного, який раніше не судимий, повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому злочині, на обліках в психоневрологічному диспансері та у медичному центрі превенції та терапії узалежнень не перебуває, на утриманні має малолітню дочку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позитивні характеристики за місцем проживання, бажання стати на шлях виправлення, про що свідчить гарантія майбутнього роботодавця, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання, таких як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, про що і зазначено у обвинувальному акті, на утриманні перебуває малолітня дочка, що в цілому істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а обставини, які обтяжують покарання судом не встановлені, тому із врахуванням, що ОСОБА_4 у рамках даного кримінального провадження було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, де останній знаходився з 27.12.2017 року по 26.06.2019 року у місцях попереднього ув`язнення, суд приходить до переконання про можливість призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 3 ст. 332 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Попри це, беручи до уваги дійсні обставини вчинення ОСОБА_4 злочину, приймаючи до уваги його поведінку під час розгляду судом кримінального провадження, відсутність даних, які б свідчили про небезпеку для суспільства, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю три роки, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів. При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.1 п.1, 2 ст. 76 КК України
При цьому, із огляду на положення ст. 77 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, до особи не може бути призначене додаткове покарання у виді конфіскації майна.
В ході досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 27 грудня 2017 року, а в подальшому судом було продовжено застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначеною заставою в межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 26.06.2019 року ОСОБА_4 звільнено з Державної установи «Львівської установи виконання покарань №19» у зв`язку із внесенням застави його захисником ОСОБА_5 .
Згідно з ч. 4 ст. 202 КПК України ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Із огляду на наведене, запобіжний захід у вигляді застави відносно ОСОБА_4 слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу, а після припинення дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого, тобто після вступу вироку в законну силу, повернути заставодавцю ОСОБА_5 внесену на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації у Львівській області заставу в розмірі 76840,00 гривень
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Витрати, пов`язані із залученням експерта - відсутні.
На підставі ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 50, 65-67, 69, 75, 76, 77, 332 КК України, ст. 100, 124, 174, 202, 368, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд
у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України та призначити йому покарання із врахуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на 2 /два/ роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного основного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 3 /три/ роки.
Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч.1 п.1, 2 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання протягом іспитового строку.
Застосований щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді застави в розмірі 76840,00 гривень скасувати після набранням вироком законної сили. Грошові кошти в сумі 76840,00 гривень внесені в якості застави 26.06.2017 року, що зараховані на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Львівській області (№0757, банк одержувача Державна Казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, , одержувач ТУ ДСА у Львівській області) - повернути заставодавцю ОСОБА_5 , після набранням вироком законної сили.
Речові докази: фотокопію ідентифікаційного номеру № НОМЕР_1 , фотокопії сертифікату на прізвище ОСОБА_12 , сертифікату на прізвище « ОСОБА_13 », 2 сертифікати на прізвище « ОСОБА_13 », сертифікат на прізвище « ОСОБА_14 », паспорт на прізвище « ОСОБА_14 », ID картка на прізвище ОСОБА_15 », паспорт та сертифікат на прізвище « ОСОБА_16 », довідка на прізвище « ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_4 » за №08-992 від 10.08.2016, заява про державну реєстрацію зміни до відомостей про ФОП на прізвище ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт з перекладом на прізвище « ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 », відомість з загальноосвітньої школи на прізвище « ОСОБА_20 », паспорт з перекладом та свідоцтво про закінчення школи на прізвище « ОСОБА_21 », паспорт на прізвище « ОСОБА_22 , 1978 року народження», комп`ютерна топографія органів на прізвище ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , договір оренди житлового приміщення від 17.10.2017 між ОСОБА_23 та ОСОБА_4 та акт прийому до нього, З аркуші паперу з друкованим текстом, аркуші паперу синього кольору на яких є надпис «Centre de Paris» з рукописними записами в кількості 7 штук, договір оренди житлового приміщення від 12.05.2015 між ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , білет на проїзд Львів-Xарків на 11.12.2017 на прізвище ОСОБА_15 , білет на проїзд Харків-Львів на 12.12.2017 на прізвище ОСОБА_15 , аркуші паперу з рукописними записами в кількості 27-ми штук, протокол про адміністративне правопорушення від 15.11.2017 на прізвище « ОСОБА_26 » серії МЛВ 070103, постанова про накладення адміністративного стягнення на прізвище « ОСОБА_26 », ІНФОРМАЦІЯ_7 , виписка на прізвище « ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_4 » по рахунку № НОМЕР_2 , посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту на прізвище ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , серії НОМЕР_3 виданий 26.10.2015, проїзний документ особи, якій надано додатковий захист на прізвище ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , серії НОМЕР_4 , довідка про звернення за захистом в Україні №003818 на прізвище ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , квитанції в кількості 11 штук, страховий поліс на прізвище ОСОБА_28 , студентський квиток № НОМЕР_5 , пластикова картка, на якій є надпис « НОМЕР_6 », посвідчення особи на якій є номер НОМЕР_7 , посвідчення на якій є надпис НОМЕР_8 , картка на якій є надпис №1 «для смартфонів» з надписом НОМЕР_9 , картка на якій є надпис «Lifecell» з надписом НОМЕР_10 , картка на якій є надпис «Lifecell» з надписом НОМЕР_11 , картка на якій є надпис «Lifecell» з надписом НОМЕР_12 , картка з надписом «Київстар» з надписом НОМЕР_13 , картка з надписом « ОСОБА_29 » НОМЕР_14 , чохол від стартового пакету з надписом «Mobile №919348562, серіал №936047911с», 3 сім-картки жовтого кольору на яких є надпис «MTN», 2 сім-картки червоного кольору на яких є надпис «Life», сім-картка червоного кольору на якій є надпис «Life» з надписом НОМЕР_15 , сім-картка з надписом «Київстар» з надписом НОМЕР_16 , сім-картка на якій є надпис « ОСОБА_30 », сім-картка з надписом «Zain» з надписом НОМЕР_17 , пластикова картка № НОМЕР_18 , № НОМЕР_19 з надписами на них «А- Банк», картка з надписом № НОМЕР_20 «Malaz Adam» та «Bank of Khartoum», мобільний телефон марки «Nokia 1202 IMEI: НОМЕР_21 », мобільний телефон марки «Nokia Х2 ІМЕІ1: НОМЕР_22 ; ІМЕІ2: НОМЕР_23 , з номером НОМЕР_24 , мобільний телефон марки «Doogee» модель Х9 mini ІМЕІ1: НОМЕР_25 , ІМЕІ2: НОМЕР_26 , в якому знаходиться сім-картка «Lifecell», мобільний телефон марки «Doogee модель Х30, ІМЕІ1: НОМЕР_27 , ІМЕІ2: НОМЕР_28 , в якому знаходиться сім-картка мобільного оператора «Life» за номером НОМЕР_29 , мобільний телефон марки «Samsung модель SM-j5004/DS», ІМЕІ1: НОМЕР_30 , ІМЕІ2: НОМЕР_31 , в якому знаходиться сім-картки за номерами НОМЕР_32 та НОМЕР_33 , хард - диск марки «Toshiba» s/n 86GYS6W3SZM7, фотокартки в кількості 6-ти штук, медична картка амбулаторного хворого на прізвище ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - залишити при матеріалах кримінального провадження;
- грошові кошти в сумі 200 доларів США, а саме: купюра номіналом 100 (сто) доларів США - серії LВ 08362986 X; купюра номіналом 100 (сто) доларів США - серії LВ 68064761 W; та грошові кошти в сумі 500 доларів США, а саме: купюра номіналом 100 (сто) доларів США - серії LI 28443612 В; купюра номіналом 100 (сто) доларів США - серії LВ 08362985 X; купюра номіналом 100 (сто) доларів США - серії СL 59007605 А; купюра номіналом 100 (сто) доларів США - серії LВ 16840712 Т; купюра номіналом 100 (сто) доларів США - серії LВ 01550332 S, грошові кошти: 200 гривень в кількості 11 штук, 100 доларів США конфіскувати в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1