Провадження №1-в/447/221/21
Справа №447/2612/20
У Х В А Л А

03.08.2021 Миколаївський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання інспектора Миколаївського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області - ОСОБА_3 , про застосування покарання за наявності кількох вироків суду, в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.. 71 КПК України щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5

інспектора філії - ОСОБА_3 ,

встановив:

20.07.2021 інспектор Миколаївського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області - ОСОБА_3 , звернулась з поданням, в якому просить суд розглянути питання про застосування покарання за наявності кількох вироків суду в порядку ст.ст. 537,539 КПК України, ст. 71 КК України стосовно громадянина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вказує, що на обліку в Миколаївському РВ Філії Державної установи « Центр пробації» у Львівській області з 23.04.2021 перебуває ОСОБА_4 засуджений вироком Сихівського районного суду м. Львова за ч.1 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі , звільнений від відбування покарання з випробуванням згідно з ст.75 КК України і іспитовим строком на 1 рік.

24.06.2021 на виконання в Миколаївський РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області надійшов вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 11.03.2021 відносно ОСОБА_4 засудженого за ч.2 ст.185 ,ч.3 ст.185 , ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі,звільнений від відбування покарання згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Заявник вказує на те, що у вироку Миколаївського районного суду Львівської області від 11.03.2021 не враховано відповідно до вимог КК України покарання за попереднім вироком, що стало підставою для звернення до суду з даним поданням.

Прокурор та засуджений у судовому засіданні подання підтримали.

Суд, вивчивши зміст подання та додані до нього письмові докази, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 11 ч. 1ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про застосування покарання у наявності кількох вироків.

Відповідно до п. 2 ч. 2ст. 539 КПК України питання про застосування покарання за наявності кількох вироків вирішуються місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Під час дослідження матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Сихівського районного суду м. Львова від 04.12.2020 за ч.1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування основного покарання з випробуванням, строком на 1 (один) рік.

Крім того, ОСОБА_4 засуджений вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 11.03.2021 за ч. 2 ст. 185 ,ч. 3 ст. 185 , ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування основного покарання з випробуванням, строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до загальних вимог ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. При складанні покарань у виді позбавлення волі загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, не повинен перевищувати п`ятнадцяти років, а у випадку, якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень є особливо тяжким злочином, загальний строк позбавлення волі може бути більшим п`ятнадцяти років, але не повинен перевищувати двадцяти п`яти років. При складанні покарань у виді довічного позбавлення волі та будь-яких менш суворих покарань загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, визначається шляхом поглинення менш суворих покарань довічним позбавленням волі.Призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше кримінальних правопорушень, суд призначає покарання за ці нові кримінальні правопорушення за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.

Як на тому наголошено у п. п. 23, 25 постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно. За сукупністю вироків (ст. 71 КК) призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. За наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК та статей 411, 413 КПК.

Як роз`яснено у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» № 11 від 21.12.1990 під час вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку за наявності інших вироків, заборонено вирішувати питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Судом встановлено, що на даний час відносно ОСОБА_4 наявні два вироки, за якими призначено різні покарання, і які набрали законної сили та які слід виконувати окремо. Оскільки зазначені вироки набрали законної сили, суд не може змінити призначене покарання (поглиненням, частковим чи повним складанням).

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що подання органу пробації підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задоволити подання інспектора Миколаївського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області - ОСОБА_3 , про застосування покарання за наявності кількох вироків суду, в порядку ст.ст. 537, 539 КПК відносно ОСОБА_4 .

Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 04.12.2020, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі,на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, строком на 1 (один) рік та вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 11.03.2021 яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 ,ч.3 ст.185 , ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі,звільнено від відбування покарання згідно з ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців - виконувати самостійно.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1