Провадження № 1-кс/761/7990/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю представника власника майна ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна (підозрюваного) ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16.09.2019 року у кримінальному провадженні № 0000363 від 10.10.2017 року (справа № 761/35631/19),-

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва 07.04.2021 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.09.201 року у справі № 761/35361/19 (провадження №1-кс/761/24528/2020) в рамках кримінального провадження № 0000363, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2017 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 200; ч. 3 ст. 209 КК України, в якому заявник просив суд скасувати арешт накладений на майно вилучене під час обшуку 14.06.2017 року, а саме на автомобіль «Audi A8», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . .
Як на підставу звернення до суду з клопотанням заявник посилається на те, що у продовженні відсутні потерпілі, а тому у продовженні вказаного заходу забезпечення актуальність відпала, крім того арештоване та вилучене майно є особистим майном ОСОБА_5 та не є предметом злочину та не має відношення до обставин, які підлягають доказуванню в межах кримінального провадження.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.
Присутня у судовому засіданні слідча ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечувала, вказуючи що арешт на майно було накладено обґрунтовано та у його застосуванні потреба не відпала. Зазначила, що наразі кримінальне провадження зупинене у зв`язку з необхідністю проведенням міжнародного співробітництва для встановлення місця перебування потерпілих.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення,пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Для конфіскації майна як виду покарання арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000363 від 10.10.2017 року.
У межах даного кримінального провадження 30.06.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 200; ч. 3 ст. 209 КК України.
16.09.2019 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_7 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та накладено арешт на рухоме майно, а саме автомобіль «Audi A8» WAUZZZ4H3AN003641, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5
Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на зазначену квартиру було накладено з метою можливої конфіскації майна, як виду покарання.
Досудове розслідування кримінального провадження №0000363 від 10.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 200; ч. 3 ст. 209 КК України триває понад 4 роки. Автомобіль вилучено під час обшуку 14.06.2017 року.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, грунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обгрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Судом встановлено, що досудове розслідування в рамках вказаного кримінального провадження №0000363 від 10.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 200; ч. 3 ст. 209 КК України триває близько 4 років, однак жодного потерпілого у вказаному кримінальному провадженні не встановлено, що суперечить загальним засадам кримінального провадження. Крім того, на даний час кримінальне провадження перебуває на стадії зупинення у зв`язку з необхідністю виконання міжнародного доручення. Зазначене свідчить про те, що утримання належного ОСОБА_9 автомобіля не забезпечує кримінальне провадження, а потреби досудового розслідування не виправдовують такий захід забезпечення та ступінь втручання у його права на мирне володіння майном.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_9 належного йому майна на підставі зазначених обставин, а тому клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування заходу забезпечення у виді арешту на майно підлягає задоволенню.
Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна (підозрюваного) ОСОБА_5 задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16.09.2019 року у кримінальному провадженні № 0000363 від 10.10.2017 року (справа № 761/35631/19 провадження № 1-кс/761/24528/2019), на рухоме майно, а саме: автомобіль «Audi A8» WAUZZZ4H3AN003641, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1