Провадження № 1-кс/127/4769/21
У Х В А Л А
Іменем України
27 квітня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД відділу поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД відділу поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.
Клопотання мотивоване тим, що СД відділу поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000371 від 21.04.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 01.04.2021 по 19.04.2021 малознайома особа, шахрайським методом, зловживаючи довірою, під приводом допомоги в придбанні житла, заволоділа банківською карткою «Приватбанк» універсальна, що належить ОСОБА_5 з якої в подальшому зняла грошові кошти в сумі 8000 грн.

За даним фактом сектором дізнання відділу поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області розпочато досудове розслідування зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000371 від 21.04.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.

В ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що до вчинення даного кримінального проступку причетний громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в ході огляду місця події в присутності понятих, добровільно, видав працівникам поліції банківську картку «Приватбанк», універсальна, № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 .

У зв`язку з виявленням речі, а саме банківської кртки «Приватбанк», універсальна, № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якою шахрайським методом заволодів громадянин ОСОБА_6 є достатні підстави вважати, що вона є використаною як засіб чи знаряддя вчинення кримінального проступку та (або) зберегла на собі його сліди, є предметом кримінального проступку.

На підставі викладеного дізнавач звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, та просив його задовольнити.
Дізнавач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, однак 27.04.2021 звернулась до суду із заявою про розгляд клопотання у її відсутність, у якій також зазначила, що вказане клопотання остання підтримує в повному обсязі.
Власник вилученого майна в судове засідання також не з`явився, однак як зазначено у заяві дізнавача ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду клопотання власник майна повідомлявся належним чином.
Суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з частиною першою статті 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.
Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
З матеріалів справи вбачається, що СД відділу поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000371 від 21.04.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 01.04.2021 по 19.04.2021 малознайома особа, шахрайським методом, зловживаючи довірою, під приводом допомоги в придбанні житла, заволоділа банківською карткою «Приватбанк» універсальна, що належить ОСОБА_5 з якої в подальшому зняла грошові кошти в сумі 8000 грн.

В ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що до вчинення даного кримінального проступку причетний громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в ході огляду місця події в присутності понятих, добровільно, видав працівникам поліції банківську картку «Приватбанк», універсальна, № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 .

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000371 від 21.04.2021, протоколом прийняття заяви від 20.04.2021, протоколом огляду місця події від 20.04.2021, поясненнями від 20.04.2021, протоколом допиту потерпілого від 21.04.2021

Постановою дізнавача від 21.04.2021 вищевказана річ визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказана річ, яка була вилучена в ході проведення огляду є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.
Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження речі на час досудового розслідування та забезпечення її схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання дізнавача про накладення арешту на вищевказану річ, підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 40-1, 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача задовольнити.
Накласти арешт на річ у кримінальному провадженні №0000371 від 21.04.2021, яку було вилучено під час огляду місця події 20.04.2021, а саме: банківську картку «Приватбанк», універсальна, № НОМЕР_1 видану на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку поміщено до паперового конверту скріпленого підписами понятих та дізнавача, шляхом заборони її використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження до моменту закінчення слідчих та процесуальних дій.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на дізнавача СД відділу поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .
Зобов`язати дізнавача СД відділу поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя