ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/818/2235/21
Категорія: ч.1 ст.309, ч.ч.1, 2 ст.185,
ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.122 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Харкова клопотання прокурора у кримінальному провадженні про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

УСТАНОВИЛА:
Згідно ухвали судді-доповідача від 21 травня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м.Харкова від 08 квітня 2021 року щодо ОСОБА_7 .

Цим вироком ОСОБА_7 засуджено:

-за ч.1 ст.309 КК України на 3 роки обмеження волі;

-за ч.1 ст.185 КК України на 2 роки обмеження волі;

-за ч.1 ст.122 КК України на 2 роки позбавлення волі;

-за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70. ч.1 ст.72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 визначено 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 03.04.2015 року та визначено остаточне покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі.

26 травня 2021 року до Харківського апеляційного суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , 1988 року народження до завершення апеляційного розгляду.

В обґрунтування клопотання прокурор послався на те, що ОСОБА_7 визнано винним у ряді різних кримінальних правопорушень; після обрання ухвалою слідчого судді в межах досудового розслідування кримінального провадження за ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України запобіжного заходу у виді домашнього арешту, ОСОБА_7 належних висновків для себе не зробив і наступного дня вчинив новий корисливий злочин проти власності; не одружений, дітей на утриманні не має, тобто не має стійких соціальних зав`язків, не має офіційного місця роботи; обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень в період іспитового строку за вироком Московського районного суду м.Харкова від 03.04.2015 року; через переховування обвинуваченого від суду, оголошувався у розшук, що на думку прокурора, свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Обвинувачений, будучи повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання, клопотань про його особисту участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не надав, захисник подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, а тому апеляційний розгляд проводився за їх відсутності.

Заслухавши пояснення прокурора, який підтримав клопотання, перевіривши матеріали провадження, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч.ч.3, 4 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Наразі передбачені ст.177 КПК України ризики продовжують існувати, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду чи вчинити новий злочин, береться до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення призначеного покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Ураховуючи, що ОСОБА_7 засуджений за вчинення ряду злочинів, які вчинив в період іспитового строку та в період дії ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту; оголошувався у розшук; не має міцних соціальних зав`язків, офіційного місця роботи та законних джерел доходу, а тому обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не гарантує, що він не стане переховуватися від суду та органів виконання покарань, не вчинить інше кримінальне правопорушення.
Зазначене свідчить про те, що ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , не зменшились та існують на даний час.

Апеляційний розгляд цього кримінального провадження не завершено.

Тому застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не є достатнім для запобігання зазначеним вище ризикам.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає зазначеним у ст.177 КПК України меті і підставам його обрання, а також передбаченим ст.178 КПК України обставинам, які повинні бути враховані при його обранні.

Керуючись ст.ст.177, 178, 331, ч.1 ст.115 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , 1988 року народження, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до моменту ухвалення апеляційним судом рішення за результатами апеляційного розгляду цього кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді