Справа № 353/196/18
Провадження № 1-кп/353/4/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Тлумацького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, особи з інвалідністю другої групи, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25.09.2018 року за ч. 2 ст. 186 КК України, з призначенням на підставі ч. 1 ст. 71 КК України покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, яке повністю не відбув, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення.
ОСОБА_4 , будучи засудженим за вчинення корисливих злочинів (судимість не знята та не погашена), на шлях виправлення та перевиховання не став, а повторно вчинив кримінальне правопорушення.
Кримінальне правопорушення було вчинено за таких обставин.
В ніч на 04.04.2018 року, приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки чужого майна зайшов до домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_4 , переконавшись у тому, що світло у будинку не світиться та власники господарства вже сплять, а також переконавшись у відсутності сторонніх осіб і що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, із корисливих спонукань та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи довести їх до кінця, зайшов на подвір`я вказаного домоволодіння та підійшов до дверей погребу, які були зачинені на навісний замок. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 ліхтариком від запальнички освітив двері та виявив, що ключ від навісного замка знаходиться на цвяху, після чого за допомогою вказаного ключа він відчинив навісний замок та проник в середину приміщення погребу, звідки таємно викрав домашню консервацію, а саме дві банки м`ясної тушонки ємністю по 1 л, вартістю 150,0 грн. кожна. З викраденим майном ОСОБА_4 з місця вчинення злочину скрився та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 300,0 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, при обставинах, зазначених у обвинувальному акті, визнав повністю, однак давати детальні показання відмовився на підставі ст. 63 Конституції України. При цьому зазначив, що всі обставини вчинення ним злочину, які викладені в обвинувальному акті від 25.06.2021 року, ним не оспорюються та відповідають дійсності. Просив його суворо не карати, оскільки він визнав свою винуватість у вчиненому.
Під час розгляду кримінального провадження суд забезпечив принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Безпосередньо дослідивши докази, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, доведена повністю зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, які отримані в порядку, встановленому КПК України, зокрема, показаннями свідків та потерпілої, письмовими та речовими доказами, висновками експертів, що містяться матеріалах справи, а саме:
- потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що вона проживає по АДРЕСА_2 . На території її господарства знаходиться погреб, який зачиняється на замок, ключ від якого висить на дверях погребу, на цвяху. В квітні 2018 року з її погребу зникли 2 банки м`ясної тушонки. Вважає, що крадіжку вчинив ОСОБА_4 , оскільки він бував у неї в господарстві, бо спілкувався з її сином. Повідомила, що матеріальна шкода їй не відшкодована, проте просила не карати ОСОБА_4 суворо, оскільки немає до нього жодних претензій;
- допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що вночі, коли було вчинено крадіжку з погребу (ймовірно 04.04.2018 року), сильно гавкав пес, а зранку його матір ОСОБА_6 виявила відсутність у погребі тушонки (3 банки ємністю по 1 л). Також в погребі вони знайшли відкриту банку, з якої частково було з`їдене м`ясо, надпиту банку з компотом, а також по погребу була розкидана картопля. Через день після цього до їх господарства прийшов ОСОБА_4 та питав, що у них вкрали, хоча про крадіжку вони з матір`ю нікому не розказували. Повідомив, що раніше ОСОБА_4 досить часто (2-3 рази на тиждень) бував в їхньому домогосподарстві, бачив де і що вони з матір`ю зберігають. Також ствердив, що щоденно ввечері двері погребу вони зачиняють на замок (колодку). Однак, зранку, коли була виявлена крадіжка, двері вже були не замкнені. Вважає, що саме ОСОБА_4 вчинив крадіжку тушонки з погребу;
- свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що вона працює соціальним працівником в Олешанській ОТГ та здійснює догляд за перестарілими та немічними людьми, в т.ч. вона обслуговувала ОСОБА_6 та ОСОБА_9 . Ствердила, що ОСОБА_6 їй розповідала, що ОСОБА_4 товаришував з її сином ОСОБА_7 , який є особою з інвалідністю. Одного разу, коли ОСОБА_6 не було вдома, ОСОБА_4 попросив її сина дати йому консервацію, однак останній відмовився. Коли ОСОБА_6 повернулась додому, то виявила відсутність декількох банок тушонки. Син ОСОБА_7 говорив, що саме ОСОБА_4 хотів йти в погреб по консервацію та забрав тушонку. Також свідок ОСОБА_8 повідомила, що перестаріла ОСОБА_9 їй жалілась, що після візиту до неї додому ОСОБА_4 , пропали грошові кошти, однак ОСОБА_9 не була впевнена, що ці гроші взяв саме ОСОБА_4 ;

- свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судовому засіданні показали, що літом, приблизно 3 роки назад, вони були понятими при огляді місця події у господарстві ОСОБА_9 , розташованому в с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області. На території цього домогосподарства, де в підсобному приміщенні (стара літня кухня) тимчасово проживав ОСОБА_4 , в їх присутності працівники поліції знайшли 2 однолітрові банки з застарілими залишками жиру та ключ для консервації. Потім працівники поліції обсипали ці банки порошком та виявили відбитки пальців. Надалі всі речі та відбитки були вилучені та опечатані. Ствердили, що будь-яких заперечень щодо протоколу огляду місця події вони не мали та підписали його власноручно;
- допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 показали, що працюють в пожежній службі с. Олеша. Літом, декілька років назад, вони були запрошені понятими при огляді при проведенні слідчого експерименту, який проводився в господарстві ОСОБА_6 , розташованому в с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області. Попередньо їм роз`яснили їх права, обов`язки, що буде відбуватись та що вони мають робити. В цей час були присутні, крім них, ще 5-6 поліцейських, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . При проведенні слідчого експерименту ОСОБА_4 показав, як зайшов до цього домогосподарства, пройшов попри хату та повернув до погребу, відкрив ключем двері погребу, зайшов в підвал та забрав банки з тушонкою. Також про те, що тушонку забрав саме ОСОБА_4 , говорила і ОСОБА_6 . Ствердили, що будь-яких заперечень щодо протоколу проведення слідчого експерименту вони не мали та підписали його власноручно;
- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 04.06.2018 року, згідно якого ОСОБА_6 повідомила поліцію про те, що у період з 21 год. 00 хв. 01.04.2018 року по 09 год. 00 хв. 04.04.2018 року невідома особа шляхом підбору ключа дверей вчинила крадіжку 2 літрових банок м`ясної свинячої тушонки та одної трьохлітрової банки копченого м`яса з приміщення півниці, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 243);
- даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 05.06.2018 року в ЄРДР зареєстроване кримінальне провадження N 0000123 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (т. 1 а.с. 242);
- даними протоколу огляду місця події від 04.06.2018 року з фототаблицями до нього, відповідно до яких за письмовою згодою ОСОБА_6 був проведений огляд господарства ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначене господарство повністю огороджене. Входом до півниці, з якої було вчинено крадіжку, є одностворчасті дерев`яні двері, які зачиняються на навісний замок. Всередині знаходиться стелаж, де ОСОБА_6 зберігала викрадену консервацію (т. 1 а.с. 245, т. 2 а.с. 1-8);
- даними протоколу додаткового огляду місця події від 15.06.2018 року з фототаблицями до нього, відповідно до яких за письмовою згодою ОСОБА_9 був проведений огляд її господарства за адресою: АДРЕСА_3 . Під час огляду підсобного приміщення (літньої кухні), де тимчасово проживав ОСОБА_4 , були виявлені 3 сліди пальців рук, 2 скляні банки ємністю 1 л з залишками та ключ для відкриття консервації (т. 2 а.с. 9, т. 2 а.с. 10-15);
- даними постанови про визнання речей (документів) речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 15.06.2018 року, відповідно до якої дві скляні банки ємністю 1 л, вилучені з підсобного приміщення господарства ОСОБА_9 в АДРЕСА_3 , визнано речовими доказами (т.2 а.с. 16);
- даними довідки ФОП ОСОБА_14 від 13.06.2018 року про те, що станом на 01.04.2018 року середньоринкова ціна банки тушонки ємністю 1 л становить 150,0 грн., м`яса ємністю 3 л становить 300,0 грн. (т.1 а.с. 244);
- даними висновку експерта від 23.06.2018 року № 1.3-332/18, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20.06.2018 року проведено судову трасологічну експертизу (дактилоскопічні дослідження) та встановлено, що слід пальців рук максимальними розмірами 18х21 мм, 12х26 мм та 12х21 мм, виявлені та вилучені в ході проведення додаткового огляду місця події в межах кримінального провадження N 0000123, залишений відповідно великим, середнім та безіменним пальцями лівої руки ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 19-28);
- даними постанови про визнання речей (документів) речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 25.06.2018 року, відповідно до якої слід пальців рук максимальними розмірами 18х21 мм, 12х26 мм, які вилучені з підсобного приміщення господарства ОСОБА_9 в АДРЕСА_3 , та які належать ОСОБА_4 , визнано речовими доказами (т.2 а.с. 30);
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 25.06.2018 року з фототаблицями, під час якого ОСОБА_4 наочно показав як він підійшов до господарства ОСОБА_6 , попрямував до погребу, зайшов до нього, відчинивши замкнені двері, взяв зі стелажу банку квасолі та компоту, відкрив і спожив, а потім перед виходом взяв ще дві банки м`ясної тушонки та пішов геть з господарства потерпілої (т.2 а.с. 31-34);
- оглянутими в судовому засіданні речовими доказами, а саме: двома слідами пальців рук максимальними розмірами 18х21 мм та 12х26 мм, які належать ОСОБА_4 , та двома скляними банками ємністю по 1 л, що належать ОСОБА_6 та на яких були виявлені відбитки пальців ОСОБА_4 , вилучені з підсобного приміщення господарства ОСОБА_9 в АДРЕСА_3 , де тимчасово проживав ОСОБА_4 (т.2 а.с. 29).
Наведені вище докази по суті співпадають, не суперечать один одному, а тому суд визнає їх достовірними, належними та допустимими. Не довіряти їм у суду немає підстав. Суд вважає, що ними вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена у повному обсязі.
Проаналізувавши зібрані докази, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням в інше приміщення.
В судовому засіданні прокурор просив визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та, з врахуванням пом`якшуючих обставин, призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25.09.2018 року, - 4 (чотири) роки 3 (три) місяця позбавлення волі.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просив суд призначити обвинуваченому мінімально можливе покарання, з врахуванням того, що ОСОБА_4 визнав вину, розкаявся, є особою з інвалідністю ІІ групи.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

ОСОБА_4 негативно характеризується за місцем проживання, неодружений, являється особою з інвалідністю другої групи, користується протезами обох ніг, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше неодноразово засуджений і на даний момент також відбуває покарання у виді позбавлення волі.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, є визнання вини, сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Виходячи із принципу, що покарання повинно бути призначене необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, з врахуванням позиції прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, вчинив 04.04.2018 року, тобто до постановлення попереднього вироку Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області від 25.09.2018 року, за яким він був засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України з призначенням, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, яке він ще повністю не відбув. Тому остаточне покарання йому слід призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

Оскільки запобіжний захід в даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого не обирався та на момент постановлення цього вироку ОСОБА_4 реально відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25.09.2018 року, який набрав законної сили 04.12.2018 року (т.2 а.с. 117-123), то строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за даним вироком слід рахувати з моменту його затримання за попереднім вироком з 16 год. 00 хв. 31.05.2018 року, зарахувавши в строк відбування покарання частково відбуте обвинуваченим покарання за попереднім вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25.09.2018 року.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому, з врахуванням наведеного, з ОСОБА_4 слід стягнути процесуальні витрати на користь держави за залучення експерта для проведення експертизи згідно довідки експертної установи: 1716,0 грн. за судово-дактилоскопічну експертизу № 1.3-332/18 від 23.06.2018 року (т. 2 а.с. 18).
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25.09.2018 року, - 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 за даним вироком рахувати з моменту його затримання за попереднім вироком з 16 год. 00 хв. 31.05.2018 року, зарахувавши в строк відбування покарання частково відбуте обвинуваченим покарання за попереднім вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25.09.2018 року.

Речові докази по справі, після вступу вироку в законну сила, а саме:

- два сліди пальців рук максимальними розмірами 18х21 мм та 12х26 мм, які поміщено в спеціальний пакет № 3959622 та які знаходяться при висновку експерта № 1.3-332/18 від 23.06.2018 року, зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- дві скляні банки ємкістю по 1 л, які упаковані в поліетиленовий пакет, що зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Тлумацького районного суду Івано-Франківської області, - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) грн. 00 коп. процесуальних витрат.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

ГоловуючийОСОБА_1