КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/324/2021 Категорія КК: ч. 1 ст. 121 КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_3

Суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0006199 за апеляційними скаргами заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м.Києва від 09 лютого 2018 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Компаніївка Кіровоградської області, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_9

обвинуваченої: ОСОБА_8

захисників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду міста Києва від 09 лютого 2018 року ОСОБА_8 визнано винуватою за ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо вона протягом 3-х( трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації.

Вироком вирішено питання речових доказів.

Як зазначено у вироку, 26.05.2016 року приблизно в 04.00 години ОСОБА_8 , знаходячись біля входу до станції метро «Лісова» по пр. Броварському в м.Києві, на ґрунті власних неприязних стосунків, які виникли раптово, ножем, який мала при собі, умисно нанесла раніше незнайомому ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черева без ушкодження внутрішніх органів з евентерацією прядки великого чепця у рановий канал, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя), колото-різані рани лівої китиці та лівого ліктьового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням заступник прокурора м.Києва ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення і правильність правової кваліфікації дій обвинуваченої, просить вирок скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості і неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На думку прокурора, суд необґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 без її ізоляції від суспільства, незаконно звільнивши від призначеного покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України, не надано належної і достатньої правової оцінки особі обвинуваченої, яка нанесла ножем численні тілесні ушкодження незнайомій людині, залишено поза увагою особу обвинуваченої, яка вину свою не визнала, намагаючись завадити встановленню істини по справі, уникнути покарання за умисний злочин, не зважаючи на сукупність доказів у справі, що свідчать про заподіяння обвинуваченою тілесних ушкоджень потерпілому.

Крім того, прокурор зазначає, що судом не встановлено обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої. Вважає, що відсутні дані,що дозволяють обґрунтовано вваж ат можливим виправлення обвинуваченої без ізоляції, а тільки реальне відбування покарання в змозі забезпечити досягнення цілей, визначених у ст. 65 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням обвинувачена ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 не винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачена зазначає, що виносячи вирок, суд вийшов за межі пред`явленого обвинувачення, чим порушив ст. 20, 337 КПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки ОСОБА_8 було визнано винною у вчиненні умисного злочину, хоча в обвинувальному акті про умисел не було жодного слова.
Вважає, що судом при постановленні вироку не надано оцінки наступним обставинам:
- відсутності доказів наявності у старшого слідчого Деснянського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_13 повноважень щодо здійснення досудового розслідування;
- протокол про відібрання зразків для експертизи від 18.07.2016 року містить виправлення, що свідчить про те, що відібрання зразків крові у потерпілого ОСОБА_12 не відбувалося, а останньому тільки оголошено про намір відібрати в нього зразки;
- висновок судово-медичної експертизи № 1248/Е виконаний особою, у якої закінчилися повноваження експерта 04 грудня 2913 року;
- висновок експерта №319 містить посилання на різні процесуальні статуси ОСОБА_12 , що свідчить про те, що відібрання зразків крові у ОСОБА_12 не відбувалося, а останньому було тільки оголошено про намір відібрати у нього зразки крові;
- висновок експерта № 318 та протокол огляду місця події взагалі не містять будь-яких доказів у кримінальному провадженні.
Крім того, ОСОБА_8 в апеляційній скарзі зазначає що докази,а саме: протокол про відібрання зразків для експертизи від 18.07.2016р., висновок експертів № 1248/Е, № 319, протокол проведення слідчого експерименту від 18.07.2013р. є недопустимими доказами.
Підкреслює, що покази потерпілого та свідка надані в суді першої інстанції щодо кількості та виду вжитого алкоголю не відповідають дійсності, оскільки було встановлено, що ОСОБА_12 перебував у стані легкого алкогольного сп`яніння, який не дозволяв йому повністю усвідомлювати свої дії та адекватно реагувати на події, що відбувалися навколо нього.
ОСОБА_8 , також звертає увагу на те,що стороною обвинувачення не надано предмет,яким вчинено кримінальне правопорушення,ніж розкладний - за версією сторони обвинувачення,а також не було доведено,що даний предмет був саме у ОСОБА_8 ,а тому вважає,що це є лише версією викладеною в обвинувальному акті.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити та заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченої, обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисників - адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченої та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченої, колегія суддів вважає, що апеляційніскаргипідлягають частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Зокрема п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України передбачено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, зокрема, якщо встановлено порушення, передбачені п.7 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 18 жовтня 2016року та 27.03.2017 року Деснянським районним суду м.Києва були проведенісудові засідання у кримінальному провадженні № 0006199 щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.121 КК України під час яких проводився допит потерпілого ОСОБА_12 , що підтверджується наявним в матеріалах провадження журналом судового засідання від 18.10.2016 року (т.1 а.с.124-125) та проведений допит свідка ОСОБА_14 та обвинуваченої ОСОБА_8 (т.1 а.с.148-149), проте відповідні технічні носій інформації на яких зафіксовані дані судові засідання відсутні в матеріалах провадження, а наявні у кримінальному провадженні журнали судових засідань не відображають зміст показань потерпілого ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_14 та обвинуваченої ОСОБА_8 які саме докази досліджувались, яка позиція учасників розгляду була висловлена по дослідженим доказам.

Київським апеляційним судом неодноразово, зокрема 21.01.2021 та 02.02.2021 року було направлено до суду першої інстанції запит про надання архівної копії технічного носія із судовими засіданнями від 18.10.2016 року та 27.03.2017 року у кримінальному провадженні № 0006199 щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.121 КК України, проте вказані архівні копії технічних носіїв Деснянським районним судом не було надано.

У зв`язку з відсутністю достатньої інформації про перебіг судових засідань від 18.10.2016 року та 27.03.2017 року у журналі судового засідання, а також відсутністю аудіо записів даних судових засідань, на яких зафіксований обсяг процесуальних дій та дослідження доказів, значимість яких є істотною для вирішення справи, та які виявилися відсутніми на технічних носіях ,колегія суддів позбавлена можливості належним чином перевірити перебіг судового провадження на відповідній стадії, доводи сторін, достовірність обставин, встановлених під час судового розгляду в суді першої інстанції, та законність і обґрунтованість прийнятого за його результатами судового рішення.

За таких обставин вирок суду є незаконним у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, в зв`язку з чим апеляційні скарги прокурора м.Києва ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_8 підлягають частковому задоволенню, а вирок суду - скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Інші доводи апеляційних скарг підлягають дослідженню та оцінці у відповідності з вимогами ст. 94 КПК України при новому розгляді в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги заступника прокурора м.Києва ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду м.Києва від 09 лютого 2018 року у кримінальному провадженні № 0006199 щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 КК України скасувати і призначити новий розгляд в Деснянському районному суді міста Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ________________ _____________
ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_5