Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
смт. Романів 26 травня 2021 року
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Романів Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 156, частиною другою статті 301 Кримінального кодексу України (далі КК України),-
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 достовірно знаючи, що його знайома ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 не досягла шістнадцятирічного віку, з метою збудження у неї статевого інстинкту для подальшого задоволення своєї статевої пристрасті, у невстановлений слідством день та час вирішив вчинити розпусні дії по відношенню до неповнолітньої у виді її інтелектуального розбещення, шляхом ознайомлення її з порнографічними зображеннями та веденням цинічних розмов на сексуальні теми за допомогою програмного забезпечення «Messenger», яке прив`язане до програмного забезпечення «Fаcebook».
Окрім цього, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на вчинення розпусних дій щодо ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не досягла шістнадцятирічного віку, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, з сексуальних мотивів, у період з 6 березня 2020 року по 25 квітня 2020 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , з власного мобільного телефону марки «LG» моделі «X200DS», всередині якого знаходилась SIM-картка мобільного оператора ПрАТ «Київстар» за номером НОМЕР_1 , за допомогою програмного забезпечення «Messenger», яке прив`язане до програмного забезпечення «Fаcebook», вів з ОСОБА_7 цинічні розмови на сексуальні теми, тобто інтелектуально розбещував особу, яка не досягла шістнадцятирічного віку.
У судовому засіданні особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, підтвердила обставини щодо вчинених кримінальних правопорушень, що викладені в поданому клопотанні.
Факт вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечних винних діянь, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких, передбачена частиною першою статті 156, частиною другою статті 301 КК України, підтверджуються й доказами, дослідженим в судовому засіданні.
Так, з протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 20 травня 2020 року вбачається, що ОСОБА_11 подала заяву, в якій просить провести перевірку за фактом вчинення ОСОБА_12 розпусних дій щодо її прийомної неповнолітньої дитини ОСОБА_7 .
При проведенні огляду інтернет-сторінки неповнолітньої ОСОБА_7 в соціальній мережі «Facebook» був встановлений період, протягом якого потерпілій направлялися порнографічні зображення та велися цинічні розмови на сексуальні теми, що відображено у протоколі огляду місця події від 20 травня 2020 року.
Під час огляду вилученого у ОСОБА_5 мобільного телефону марки «LG» моделі «X200DS» було встановлено, що з вказаного мобільного терміналу здійснювалася реєстрація в соціальній мережі «Facebook» та спілкування в «Messenger», про що зазначено у протоколі від 21 травня 2020 року.
З протоколу огляду інтернет-сторінки неповнолітньої ОСОБА_7 в соціальній мережі «Facebook» вбачається, що користувач даної соціальної мережі на ім`я « ОСОБА_14 » направляв порнографічні зображеннями та вів цинічні розмови на сексуальні теми з потерпілою, що відображено у відповідному протоколі.
Згідно висновку № 7-161/20-8-224/20 від 26 червня 2020 року, в пам`яті наданого мобільного телефону ОСОБА_7 (NOMI imei: НОМЕР_12 , imei: НОМЕР_13 ) виявлено вісімдесят два файли, з них дев`ятнадцять файлів видалених, з елементами порнографічного характеру.
Аналізуючи зібрані по справі докази, а також оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечні винні діяння за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 156 КК України - вчинення розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку; та частиною другою статті 301 КК України розповсюдження неповнолітній зображень порнографічного характеру.
В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на обліку у лікаря-психіатра комунального некомерційного підприємства «Романівська лікарня» Романівської районної ради.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 156-2020 від 9 червня 2020 року, з метою уточнення генезу, ступеню вираженості наявних у ОСОБА_5 психічних розладів з подальшим вирішенням експертних питань, останній потребує призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 250-2020 від 22 вересня 2020 року, ОСОБА_5 на момент обстеження страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу, вираженого апато-дисоціативного дефекту, галюцинаційно-маячного синдрому. Діагноз відповідає критеріям шифру F 20.00 міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду. Ступінь наявних змін зі сторони психіки у сфері мислення, емоцій, волі та критики у ОСОБА_5 на момент обстеження настільки виражена, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період часу, який відповідає періоду скоєння інкримінованих йому протиправних вчинків, страждав на шизофренію, параноїдну форму, безперервного типу перебігу, виражений апато-дисоціативний дефект, галюцинаційно-маячний синдром. Ступінь наявних змін зі сторони психіки у сфері мислення, емоцій, волі та критики у ОСОБА_5 була настільки виражена, що позбавляла його здатності на період часу, який відповідає періоду скоєння інкримінованих йому протиправних вчинків, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_5 в період часу, який відповідає періоду скоєння інкримінованих йому протиправних вчинків, в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності (алкогольному психозі, реактивному стану, патологічному сп`янінні, патологічному афекті) не перебував. Враховуючи структуру наявних у ОСОБА_5 психічних розладів, відсутності критики до свого стану та скоєного, останній потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру через госпіталізацію його до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом. ОСОБА_5 може приймати участь у проведенні слідчих дій та в судових засіданнях.
Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру суд виходить з наступного.
Згідно частини другої статті 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
За змістом статті 503 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Відповідно до статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
В частині першій статті 94 КК України вказано, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру, серед іншого, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом. Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.
Відповідно до частини другої статті 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 суспільно небезпечні винні діяння за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 156, частиною другою статті 301 КК України, вчинив перебуваючи в стані неосудності, а тому він не підлягає кримінальній відповідальності, та потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.
Визначаючи тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, суд виходить, як з його психічного стану, так і з характеру вчинених ним суспільно небезпечних винних діянь, з врахуванням ступеню небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб та врахувавши думку експерта стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі, суд погоджується з позицією прокурора, з якою погодились законний представник та захисник, щодо доцільності застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із загальним наглядом.
Процесуальні витрати у даному кримінальному проваджені слід віднести за рахунок держави.
Питання про долю речових доказів суд вирішує згідно вимог частини дев`ятої статті 100 КПК України.
Керуючись статтями 372, 395, 512, 513 КПК України, суд,-
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 156, частиною другою статті 301 КК України, задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні (відділення) зі звичайним наглядом.
Роз`яснити, що зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені віднести за рахунок держави.
Речовий доказ мобільний телефон марки NOMI, що переданий на зберігання законному представнику потерпілої ОСОБА_8 , після набрання ухвалою законної сили залишити законному представнику потерпілої ОСОБА_8 .
Речовий доказ мобільний телефон марки «LG» моделі «X200DS», який передано до кімнати зберігання речових доказів Романівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області, після набрання ухвалою законної сили повернути ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляції, яка подається протягом 30 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1