Справа №295/9563/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.07.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 ,
погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,
про накладення арешту на майно,
подане у кримінальному провадженні №0001578 від 18.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:

Дізнавач звернулась до слідчого судді з клопотанням, в якому, з метою збереження речового доказу, просить накласти арешт на предмет, ззовні схожий на металевий складений ніж із пластиковою рукояткою, вилучений в ході проведення огляду місця події відкритої ділянки місцевості за адресою: м. Житомир, вул. Бориса Лятошинського, 9.
Мотивуючи клопотання дізнавач вказала, що 17.07.2021 до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області надійшла заява від працівника поліції - інспектора сектору протидії домашньому насильству, ОСОБА_5 , з приводу того, що невідома особа, в період часу з 21 години 40 хвилин по 21 годину 55 хвилин 17.07.2021, перебуваючи за адресою: м.Житомир, вул. Старий Бульвар, 6, з хуліганських спонукань пошкодила службовий автомобіль марки Шкода Рапід, реєстраційний номер НОМЕР_1 на синьому фоні.
За даним фактом 18.07.2021 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровано кримінальне провадження №0001578 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.
Слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області у період часу з 23:17 год по 23:40 год, в межах кримінального провадження №0001578 від 17.07.2021, було проведено огляд місця події відкритої ділянки місцевості за адресою: м. Житомир, вул. Бориса Лятошинського, 9, в ході якого було виявлено та вилучено предмет, ззовні схожий на металевий складений ніж із пластиковою рукояткою.
18.07.2021 постановою дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області зазначений предмет визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Дізнавач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 172 КПК України, неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частина перша ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.11 ст. 170 ЦПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001578 від 18.07.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.
Відповідно до змісту постанови дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 18.07.2021 про визнання предмету речовим доказом та передачу на зберігання, предмет, ззовні схожий на металевий складений ніж із пластиковою рукояткою, вилучений в ході проведення огляду місця події відкритої ділянки місцевості за адресою: м.Житомир, вул.Бориса Лятошинського, 9, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001578.
Відповідно до ст. 167, 168 КПК України речі, які були вилучені під час огляду місця події, є тимчасово вилученим майном.
Під час вирішення клопотання слідчий суддя враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, що вбачаються зі змісту доданих до клопотання наступних документів: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань; копії протоколу огляду місця події від 17.07.2021; копії постанови про визнання предмету речовим доказом та передачу на зберігання від 18.07.2021, які підтверджують, що зазначене в клопотанні майно є речовим доказом вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.296 КК України КК України, може бути предметом злочину, може містити сліди його вчинення та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; метою застосування даного виду забезпечення кримінального провадження є необхідність збереження речових доказів, недопущення їх втрати.
Враховуючи викладене, оскільки майно, на яке дізнавач просить накласти арешт, є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою уникнення можливості його втрати, оцінивши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне задовольнити подане клопотання.
Керуючись статтями 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на предмет, ззовні схожий на металевий складений ніж із пластиковою рукояткою, вилучений в ході проведення огляду місця події відкритої ділянки місцевості за адресою: м. Житомир, вул. Бориса Лятошинського, 9.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1