Провадження № - 1кп/201/38/2021
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0002455 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-27.12.2018 Амур- Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

-13.07.2020 Амур- Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ст.71 КК України до 3 років та 3 місяців позбавлення волі;

-14.08.2020 Амур- Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.1,4 ст.70 КК України до 3 років 3 років місяців позбавлення волі;

-03.12.2020 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 263, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

-10.12.2020 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

-05.03.2021 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців;

у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Благодать, Костромського району, Курської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_2 , судимого:
-19.09.2018 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75, п. 2, 3 ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

-28.07.2020 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України, на підставі ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

-22.12.2020 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 4 місяці позбавлення волі;

у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

Прокурор ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 02.10.2018 приблизно о 03-10 год., знаходячись біля будинку № 10 А по вул. Коцюбинського в м. Дніпро, разом з раніше знайомим йому ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме кабельної продукції, поєднане з проникненням у сховище, вступив у попередню змову із ОСОБА_4 та розподілили між собою ролі у вчиненні злочину.

Далі ОСОБА_3 , реалізовуючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, а саме кабельної продукції, діючи у групі осіб із ОСОБА_4 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись у зазначеному місці та у зазначений час, шляхом відсування металевої кришки люку колодязя, проник до підземної кабельної каналізації, розташованої біля буд. АДРЕСА_3 , де за допомогою пилки по металу перерізав та витягнув 40 м кабелю ТПП 50х2х0,4, вартістю 23,04 грн. за 1 м., на загальну суму 621 грн. 60 грн., а ОСОБА_4 , реалізовуючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, діючи повторно в групі із співучасником злочину ОСОБА_3 , слідкував за навколишньою обстановкою, з метою попередження співучасника про появлення випадкових свідків.

Таким чином ОСОБА_3 , діючи разом із співучасником злочину ОСОБА_4 , заволодівши майном з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ПрАТ «Фарлеп-Інвест» матеріальні збитки на загальну суму 621,60 грн.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнали у повному обсязі, підтвердили фактичні обставини щодо вчиненого ними діяння та викладених у обвинувальному акті обставин, у скоєному розкаялись.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачені, та інші учасники процесу не оспорюють:

1) подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Також судом встановлено, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. При цьому суд роз`яснив учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України і за результатами згоди учасників, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованому йому злочину доведено, однак умисні дії ОСОБА_3 слід вірно кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Згідно з ч.1 ст. 32 КК України, повторністю злочинів визначається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.
Відповідно до п.1 примітки до ст. 185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.
У п.3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» від 04.06.2010 року № 7 зазначено, що за змістом статті 32 КК України, повторністю злочинів визнається неодночасне вчинення однією і тією ж особою двох або більше злочинів, якщо вони: 1) передбачені тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК України; 2) передбачені різними статтями Особливої частини КК України і в статті, за якою кваліфікується наступний злочин, вчинення попереднього злочину зазначено як кваліфікуюча ознака. При цьому для повторності не має значення, чи було особу засуджено за раніше вчинений злочин.
Положення Конституції України є нормами прямої дії.
Відповідно до ч.1 ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Згідно із п. 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод: «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».
Стороною обвинувачення не було надано та не досліджувався судом вирок суду, яким би ОСОБА_3 було визнано винуватим та засуджено за вчинення таємного викрадення чужого майна та грабіжу.
За встановлених обставин, враховуючи відсутність обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 за вчинення крадіжок та грабежу, які інкримінуються останньому в обвинувальному акті від 02.10.2018, у даному кримінальному провадженні суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення ОСОБА_3 кваліфікуючу ознаку «повторність», що не знайшла свого підтвердження станом на час ухвалення даного вироку.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні ним інкримінованому йому злочину доведено і умисні дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, оскільки ОСОБА_4 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2018 за вчинення грабежу, який мав місце 05.10.2017, що тягне за собою кваліфікацію дій обвинуваченого за ознакою повторності.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину який є тяжким, дані про особу обвинуваченого, який судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, встановленим під час розгляду кримінального провадження.
Враховуючи, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2021 року, суд вважає за необхідне після призначення покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України призначити покарання за ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком більш суворим, призначеним вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2021 року.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину який є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання за вчинення злочину у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, встановленим під час розгляду кримінального провадження.
Враховуючи, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.12.2020, суд вважає за необхідне після призначення покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України призначити покарання за ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком більш суворим, призначеним вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.12.2020.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті.

Вирішуючи заявлений цивільний позов потерпілими ПАТ «Фарлеп-Інвест» до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків у розмірі 921,60 грн., суд вважає за необхідне його задовольнити частково в межах суми шкоди встановленої в судовому засіданні, а саме в розмірі 621,60 грн.

Питання про речові докази та судові витрати слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим покаранням призначеним вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2021 року визначивши до відбуття чотири роки шість місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання відраховувати з дня набрання вироком законної сили.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим покаранням призначеним вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.12.2020 визначивши до відбуття три роки чотири місяці позбавлення волі.

Строк відбуття покарання відраховувати з дня набрання вироком законної сили.

Позовні вимоги ПАТ «Фарлеп-Інвест» до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду на користь ПАТ «Фарлеп-Інвест» у розмірі 621, 60 грн.

Речові докази:

-10 м. телефонного кабелю типу ТПП 50х2х0,4 в ізоляції чорного кольору та 30 м. аналогічного кабелю без ізоляції повернути ПрАТ «Фарлеп-Інвест»;

-пилку по металу, пару тканинних рукавичок синього кольору знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 143 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 143 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1