Справа № 548/125/21
Провадження №1-кп/548/94/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2021 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол об`єднане кримінальне провадження № 0000414 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хорол, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, такого, що не має постійного та зареєстрованого місця проживання, раніше судимого:

- 02.09.1994 року вироком Миргородського районного суду Полтавської області за ст. 81, 206 ч. 2, 42 КК України до 3-х років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна;

- 14.04.1999 року вироком Хорольського районного суду Полтавської області за ст. 206 ч. 3 КК України до 3-х років позбавлення волі;

- 19.08.2003 року вироком Хорольського районного суду Полтавської області до 3-х років позбавлення волі. Звільненого 20.07.2005 року постановою Крюківського районного суду м. Кременчука на підставі ст. 3 п. «А» Закону України «Про амністію»;

- 04.11.2005 року вироком Хорольського районного суду Полтавської області заст.. 15, 152 ч.1 КК України до 3-х років позбавлення волі;

- 18.03.2009 року вироком Хорольського районного суду Полтавської області за ст. 297 КК України до 2-х років позбавлення волі. Звільнений від покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки;

- 12.03.2010 року вироком Хорольського районного суду Полтавської області за ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70, 71 КК України, остаточно до 4-х років 6 місяців позбавлення волі;

- 09.11.2012 року вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ст. 393 ч. 1 КК України. Звільненого 24 лютого 2016 року по відбуттю строку покарання,

- 15.09.2016 року вироком Хорольського районного суду Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 1-го року 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , маючи незняті та непогашені судимості за вчинення крадіжок та інших умисних злочинів, на шлях виправлення не став і вчинив крадіжки майна та офіційного документу, а також незаконно заволодів паспортом особи при наступних обставинах.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 07.12.2020 року близько 11:00 год, перебуваючи на території піщаного кар`єру неподалік АДРЕСА_1 , таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав належний потерпілому ОСОБА_5 велосипед марки «Україна», вартістю 1 158,33 грн, яким розпорядився на власний розсуд.

Також, обвинувачений ОСОБА_4 07.12.2020 року близько 11:00 год, перебуваючи на території піщаного кар`єру неподалік АДРЕСА_1 , таємно, шляхом вільного доступу викрав з рюкзака ОСОБА_5 належний останньому офіційний документ банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яку поклав до кишені та залишив при собі з метою заволодіння коштами, наявними на картковому рахунку.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 06.01.2021 року близько 19:00 год, перебуваючи у будинку за місцем проживання потерпілого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , побачив на підвіконні у кімнаті належний ОСОБА_6 паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , яким обвинувачений ОСОБА_4 таємно, шляхом вільного доступу заволодів, поклавши до своєї кишені та залишивши при собі.

При розгляді справи в суді обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, визнав повністю, надав пояснення з приводу вчинених проступків та злочину, які повністю узгоджуються із змістом обвинувачення. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

Виходячи з того, що обвинувачений свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, в суді заявив, що сумнівів у достовірності доказів по справі, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, він не має, ніякі обставини не оспорює, тому як обвинувачений, так і прокурор вважали недоцільним дослідження судом усіх доказів, які ніким не оспорюються. За таких обставин, після роз`яснень цьому обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судове слідство по справі було обмежене допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження стосовно речових доказів, а також відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.
Суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України як крадіжка майна, вчинена повторно, так як цей обвинувачений, маючи незняті та непогашені судимості за вчинення крадіжок, 07.12.2020 року близько 11:00 год, перебуваючи на території піщаного кар`єру неподалік АДРЕСА_1 , таємно, повторно викрав належний потерпілому ОСОБА_5 велосипед марки «Україна», вартістю 1 158,33 грн, яким розпорядився на власний розсуд.

Суд також вважає кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, вірною, так як цей обвинувачений, 07.12.2020 року близько 11:00 год, перебуваючи на території піщаного кар`єру неподалік м. Хорол, пров. Заливний, буд. 13, Полтавської області, таємно, з метою заволодіння коштами, наявними на картковому рахунку, викрав належну ОСОБА_5 банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 1, 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом, яким розпорядився на власний розсуд.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння паспортом особи будь-яким способом, також є вірною, так як цей обвинувачений 06.01.2021 року близько 19:00 год, перебуваючи у будинку за місцем проживання потерпілого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , таємно, шляхом вільного доступу взяв належний ОСОБА_6 паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 та поклав його до кишені своєї куртки, таким чином заволодівши паспортом ОСОБА_6 .

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочину, оскільки він має непогашену та незняту судимість за вчинення умисного злочину згідно вироку Хорольського районного суду Полтавської області від 15.09.2016 року.

Зважаючи на тяжкість вчинених обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, який вчинив два проступки та нетяжкий злочин, враховуючи, що обвинувачений розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочинів та добровільно відшкодував спричинені своїми злочинними діями збитки, беручи до уваги відсутність тяжких наслідків вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який не має постійного місця проживання, з урахуванням думок потерпілих, які не наполягали на суворому покарання для обвинуваченого, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі та застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України, звільнивши його від покарання з випробуванням та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Так як обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені різними статтями, а саме ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, за жоден з яких він раніше засуджений не був, то остаточне покарання йому слід визначити за сукупністю злочинів відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
В рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягає стягненню вартість проведеної судово-товарознавчої експертизи речового доказу в сумі 653,80 грн.
Питання про речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 176 179, 369 371, 373 376, 394, 395 КПК України, суд

З А С УД И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі,

- за ч. 3 ст. 357 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі,

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 у період іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 653 (шістсот п`ятдесят три) грн 80 коп в рахунок відшкодування вартості проведеної експертизи.
Речові докази по справі у вигляді:
- паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, повернути потерпілому ОСОБА_6 як його власність,

- велосипеда марки «Україна», що зберігається в камері речових доказів ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, та банківської картки «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, повернути потерпілому ОСОБА_5 як його власність, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 10.12.2020 року.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку суду, не пізніше наступного дня після його проголошення надіслати учасникам судового розгляду, що не були присутні при його проголошенні.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд за виключенням оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.

Головуючий: