ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/6032/20
Провадження № 1-кс/210/25/21

"24" лютого 2021 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторони та учасники кримінального провадження, які беруть участь у розгляді клопотання: прокурор Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваний ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвокат ОСОБА_5
розглянувши клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 , поданого в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні, №0001132 від 23.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпро, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,- підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 18 грудня 2020 року надійшло вищевказане клопотанням. Одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу подано клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2020 року задоволено клопотання прокурора групи прокурорів прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001132, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
Надано дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянину України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Строк дії ухвали - 06 (шість) місяців.
24 лютого 2021 року в канцелярії суду зареєстровано клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах ОСОБА_7 про те, що останній від органу досудового розслідування не переховується, готовий сприяти проведенню повного та неупередженого досудового розслідування та з`явитись для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до пункту 2-1 частини 3 статті 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора.
У зв`язку з добровільним з`явленням підозрюваного до слідчого судді, ухвала про дозвіл на затримання втратила законну силу, клопотання про обрання запобіжного заходу призначено до розгляду, про що повідомлено прокурора.
Позиції сторін кримінального провадження
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання в повному обсязі та просив задовольнити з викладених у ньому підстав. Крім того, надав витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню, в межах якого подано клопотання станом на 24.02.2021 р., який підтверджує його повноваження під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , яке раніше було підписано іншим прокурором групи.
Зазначив, що підозрюваний ОСОБА_7 тривалий час переховувався від органів досудового розслідування, був оголошений у розшук, не має міцних соціальних зв"язків. Вважає, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування, знищення, схову або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконному впливу на потерпілого та свідків у провадженні, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, вчиненню іншого кримінального правопорушення, слід обрати винятковий запобіжний захід.
Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора з тих підстав, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим, невмотивованим, оскільки прокурором не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 187 КК України, ризики вчинення підозрюваним ОСОБА_7 дій, передбачених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутні, стороною обвинувачення не доведено їх існування, що свідчить про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_7 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що за 1,5 роки досудового слідства не здійснено слідчих дій, які б підтверджували причетність його підзахисного до вчинення інкримінованого діяння, ОСОБА_7 жодного разу офіційно не викликали для допитів, надання пояснень, тощо. Стороною обвинувачення надано слідчому судді відомості щодо переховування ОСОБА_7 , однак останній вільно пересувався і ні від кого не переховувався. Також зазначив, що підозра ОСОБА_7 викладана аналогічно як і ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , начебто усі вони керівники злочинного угрупування, однак доказів, здобутих в порядку процесуального закону не представлено на розгляд клопотання. вважає, що відносно ОСОБА_7 слід застосувати більш м`який запобіжний захід. Крім того, повідомлення про підозру ОСОБА_7 отримав від прокурора лише 24 лютого 2021 року, після самостійного звернення до суду, що свідчить про те, що орган досудового розслідування ініціював розшук підозрюваного за відсутністю для цього підстав. Просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
Підозрюваний ОСОБА_7 зазначив, що йому не відомо, чому його звинувачують у вчиненні розбійного нападу на потерпілого, оскільки протиправних дій такого характеру він не вчиняв. Про те, що він перебуває у розшуку дізнався від захисника, при цьому весь цей час він вільно пересувався територією України. Ані слідчий, ані прокурор його не викликали, його не допитували, тому йому не зрозуміло, чому він має перебувати під вартою.
Виклад обставин та правова кваліфікація
Слідчим відділом Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001132, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється групою прокурорів першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури області.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.10.2019 приблизно о 14:26 год. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , разом з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та іншими невстановленими особами під час досудового розслідування, побачили у потерпілого ОСОБА_13 , який рухався по пр. Пушкіна в м. Дніпро на своєму автомобілі марки BMWX5 з державним номерним знаком НОМЕР_1 в руках мобільний телефон XiaomiRedmi 5A МСG3B, вартістю 2128 грн. 40 коп., після чого ОСОБА_10 для себе визначив об`єкт злочинного посягання, а саме мобільний телефон марки XiaomiRedmi 5A МСG3B, та вступив у попередню змову з групою осіб, а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 ті іншими невстановленими під час досудового розслідування особами для здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, яке поєднано з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, з проникненням у сховище, тобто в автомобіль марки BMWX5 з д.н.з. НОМЕР_1 .
Після чого, учасники злочинної змови почали переслідувати потерпілого ОСОБА_13 вулицями м. Дніпро, чекаючи зручного моменту для здійснення свого злочинного умислу.
Того ж дня приблизно о 14:46 год. в той час коли потерпілий ОСОБА_13 знаходячись у своєму автомобілі марки BMWX5 з д.н.з. НОМЕР_1 , зупинився в потоці руху транспортних засобів біля будинку №4 по пр. Пушкіна в м. Дніпро, до водійського вікна вказаного автомобіля підійшов ОСОБА_11 та в цей час по трамвайним коліям по зустрічному напрямку руху, під`їхав спереду автомобіль під керуванням ОСОБА_10 марки RangeRover з д.н.з. НОМЕР_2 , в середині якого знаходились ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ззаду автомобіля марки BMWX5 з д.н.з. НОМЕР_1 , під`їхав автомобіль марки PorscheCayenne з д.н.з НОМЕР_3 , таким чином перегородивши шлях автомобілю потерпілого для нападу з метою заволодіння чужим майном, який поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, з проникненням у сховище, тобто в автомобіль марки BMWX5 з д.н.з. НОМЕР_1 , тобто ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 ті ніші невстановлені під час досудового розслідування особи, діючи у змові вчинили необхідні дії для реалізації свого злочинного умислу.
Після чого, з автомобіля марки Porsche Cayenne з д.н.з НОМЕР_3 вийшли невстановлені в ході досудового розслідування особи та тримаючи в руках предмети, які мають колючо-ріжучі властивості, почали проколювати задні шини автомобіля марки BMWX5 з д.н.з. НОМЕР_1 в якому знаходився потерпілий ОСОБА_13 .
В свою чергу, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 вийшли з автомобіля марки RangeRover з д.н.з. НОМЕР_2 , після чого ОСОБА_12 з ОСОБА_10 демонструючи потерпілому ОСОБА_13 ножі, які в той момент потерпілий ОСОБА_13 сприймав, як небезпеку для життя та здоров`я, які знаходились в руках останніх направились в бік автомобіля марки BMWX5 з д.н.з. НОМЕР_1 та здійснили проколи шин вказаного автомобіля, а саме учасник злочинної змови ОСОБА_12 здійснив прокол передньої шини з правої сторони автомобіля BMWX5 з д.н.з. НОМЕР_1 , а учасник злочинної змови ОСОБА_10 здійснив прокол передньої шини з лівої сторони автомобіля BMWX5 з д.н.з. НОМЕР_1 , для того, щоб потерплий ОСОБА_13 не зміг залишити вказане місце та інші учасники злочинної змови змогли безперешкодно довести свій злочинний умисел до кінця.
У подальшому ОСОБА_11 знаходячись біля водійського вікна автомобіля марки BMWX5 з д.н.з. НОМЕР_1 , заручившись підтримкою інших учасників злочинної змови, змусив потерпілого ОСОБА_13 відчинити водійське вікно, після чого нахилився в салон автомобіля до потерпілого ОСОБА_13 , таким чином проникнувши до автомобіля марки BMWX5 д.н.з. НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_7 демонструючи потерпілому ОСОБА_13 в руках предмет схожий на пістолет та потерпілий ОСОБА_13 усвідомлюючи, що існує небезпека для життя чи здоров`я, таким чином учасники злочинної змови подавили волю останнього. В цей час ОСОБА_11 побачив у потерпілого в руках мобільний телефон марки XiaomiRedmi 5A МСG3B, доводячи свій спільний злочинний умисел до кінця, шляхом ривку забрав мобільний телефон марки XiaomiRedmi 5A МСG3B, вартістю 2128 грн. 40 коп. у потерпілого ОСОБА_13 , після чого ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 почали змушувати погрозами, потерпілого ОСОБА_13 надати пароль від мобільного телефону марки XiaomiRedmi 5A МСG3B. В цей час потерпілий ОСОБА_13 сприймаючи погрози учасників злочинної змови, як реальну небезпеку для життя чи здоров`я, повідомив ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 пароль від мобільного телефону марки XiaomiRedmi 5A МСG3B, після чого останні розпорядились вказаним майном на власний розсуд.
Обґрунтування клопотання.
Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище.
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого відповідно до ч.3 ст. 187 КК України передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.
Сторона обвинувачення посилається про наявність наступних обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:
- отримавши повідомлення про підозру та усвідомлюючи невідворотність призначення покарання у вигляді реального позбавлення волі ОСОБА_7 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки вчинив особливо небезпечне, протиправне діяння та може покинути територію Дніпропетровської області та України.
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- незаконно впливати на потерпілого, інших підозрюваних у зазначеному кримінальному провадженні, з метою зміни ними свідчень на свою користь, оскільки зазначені правопорушення вчинені за попередньою змовою групою осіб та за його безпосередніми вказівками, в тому числі знаходячись на свободі може інформувати та скеровувати дії та показання осіб, які також причетні до вчинення кримінальних правопорушень, однак на даний час не затримані;
- може продовжити вчинювати аналогічні кримінальні правопорушення, оскільки інкриміновані ОСОБА_7 правопорушення вчинені за попередньою змовою групою осіб, тобто існує стійкий, відпрацьований механізм їх вчинення.
Прокурор також вважає, що інкриміноване кримінальне правопорушення викликає суспільний резонанс, так як пов`язане з вчиненням злочину проти власності, не приховуючи злочинного умислу від оточуючих серед центрального проспекту м. Дніпра в денний час доби, вчинено вищевказане кримінальне правопорушення.
Мотивація суду
У відповідності до статті 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Згідно з частиною 1 статті 42 КПК, підозрюваною є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 Кодексу: повідомлено про підозру; особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001132 розпочате 23 вересня 2020року шляхом виділення з кримінального провадження № 0002438 від 05.10.2019р..
Відповідно до частини 1 статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно з частиною 2 статті 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка (письмове повідомлення про підозру) для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
При цьому, відповідно до ст. 135 КПК, повідомлення про підозру вважається належно відправленим/передано для вручення лише у випадку направлення оригіналу такого повідомлення поштою за місцем проживання особи.
До клопотання надано копію письмового повідомлення про підозру в межах кримінального провадження № 0002438 від 05.10.2019р. відносно ОСОБА_7 , яке 17 липня 2020 року в порядку ст. 278 КПК України та частини 2 статті 135 КПК України було вручено матір ОСОБА_7
17 серпня 2020 року в кримінальному провадженні № 0002438 від 05.10.2019р. ОСОБА_7 оголошено в розшук, а 23 вересня 2020 року з вказаного провадження виділено кримінальне провадження № 0001132.
Також встановлено, що 24.02.2021 року до початку розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу прокурором ОСОБА_3 , якому надано повноваження в даному кримінальному провадженні, в присутності захисника ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру за ч. 3 ст. 187 КПК України.
Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_7 24.02.2021 набув статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.
Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження, до яких згідно з пунктом 9 частини 2 статті 131 цього кодексу віднесені запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.
Згідно з частиною 1 статті 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті
Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім того, стаття 178 КПК України закріплює перелік обставин, які на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, повинні бути оцінені в сукупності.
Системний аналіз положень статей 131, 176-178, 194 КПК свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин:
- чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;
- чи наявні ризики кримінального провадження;
- чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною 1 статті 176 КПК України може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам;
- індивідуальні обставини підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.
За таких умов слідчому судді належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.
Щодо обґрунтованості підозри
Згідно з статтею 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя зважає на те, що, у пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
На даному етапі провадження слідчий суддя не вдається до оцінки правильності кваліфікації дій особи, якій пред`явлена підозра, та не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів визначає лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою взагалі для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Санкція частини 3 статті 187 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Разом з тим, на підставі статті 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінальним провадження.
В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_7 до кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187КК України - нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище.
Для визначення причетності ОСОБА_7 до подій кримінального правопорушення слідчим суддею досліджено копії наданих стороною обвинувачення матеріалів досудового розслідування: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.10.2019, протокол огляду місця події від 04.10.2019, протокол допиту потерпілого від 03.06.2020, висновок експерта від 12.06.2020 за №10-360, висновок експерта від 15.06.2020 за №3-567, висновок експерта від 23.06.2020 за №110, протокол огляду від 03.06.2020, висновок експерта від 30.06.2020 за №11/1 91, протоколи пред`явлення осіб для впізнання від 23.06.2020, письмові повідомлення про підозру ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , постанова про оголошення розшуку, постанова про виділення матеріалів досудового розслідування.
З досліджених матеріалів вбачається, що потерпілий ОСОБА_13 04 жовтня 2019 року звернувся із заявою вжити заходів щодо невідомих осіб, які пошкодили його транспортний засіб та погрожували йому. Цього ж дня проведено огляд місця події , під час якого нічого не виявлено та не вилучено, а в протоколі огляду зафіксовано пошкодження транспортного засобу. Першочерговий допит потерпілого слідчому судді не представлено.
Після спливу восьми місяців після початку досудового розслідування у червні 2020 року складено протокол допиту потерпілого, в якому потерпілий вказав, що вдень подій на вулиці Пушкіна в м. Дніпро до нього підійшов невідомий чоловік, який пред`явив претензії, потім під`їхали автомобілі, які перегородили йому дорогу, забрали телефон, порізали шини, повернули телефон, та висловили погрози. Впізнати їх зможе. З протоколів пред`явлення фотознімків для впізнання вбачається, що потерпілий вказав на трьох невідомих осіб, які можуть бути причетні до вчинення відносно нього протиправних дій.
Додані до клопотання письмові повідомлення про підозру відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_9 є ідентичними за змістом, а висновки експертиз містять визначення вартості мобільного телефону, який не вибув із володіння потерпілого та пошкодження майна.
Прокурором було також надано письмові матеріали кримінального провадження, які перебувають в розпорядженні сторони обвинувачення, та з яких встановлено, що у жовтня 2019 року за заявою ОСОБА_13 було внесено відомості до ЄРДР щодо того, що "невстановлені особи здійснили хуліганські дії", та під час першочергового допиту потерпілого, останній вказував на вчинення хуліганства невідомими особами.
Також встановлено, що після допиту потерпілого в жовтні 2019 року, слідчі дії у кримінальному провадженні не провадились, окрім як першочергової слідчої дії - огляд місця події, проведений невідкладно та під час якого нічого не виявлено та не вилучено та зафіксовано пошкодження транспортного засобу.
В подальшому, після надходження доручення о/у СБУ на початку червня 2020 року, за сплином восьми місяців після подій, проведено знову допит потерпілого, та здійснено фототаблиці з зображенням осіб, ймовірно причетних до подій, що мали місце 04.10.2019 року у м. Дніпро.
Клопотань про дослідження інших доказів, які є в розпорядженні сторони обвинувачення та долучення їх до матеріалів клопотання стороною обвинувачення не заявлялось.
Прокурор у судовому засіданні пояснив, що досудове розслідування було неефективним, тому лише наприкінці червня 2020 року було змінено склад слідчих та розпочато встановлення обставин злочин.
На даному етапі провадження слідчий суддя на підставі оцінки сукупності наданих стороною обвинувачення доказів визначає за стандартом "обґрунтованої підозри" лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу, в даному випадку виняткового.
Надані слідчому судді матеріали достеменно не свідчать про те, що ОСОБА_7 вчиняв інкриміновані дії саме таким чином, як сформовано в підозрі та в клопотанні, поряд із цим і не виключають його причетність до вчинення протиправних, кримінально-караних дій (злочину) відносно потерпілого ОСОБА_15 .
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Тому слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення представлено мінімальний стандарт доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри на етапі обрання запобіжного заходу та можливу причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення 04.10.29019 року в м. Дніпро., що є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».
Щодо ризиків кримінального провадження
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, враховує високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.
На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, інших підозрюваних у зазначеному кримінальному провадженні, та продовжити вчинювати аналогічні кримінальні правопорушення (пукти 1-4 ч.1 ст. 177 КПК).
Європейський суд з прав людини визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.
Слідчий суддя, на підставі досліджених матеріалів кримінального провадження, приходить до висновку, що стороною обвинувачення частково доведено наявність ризиків, заявлених у клопотанні.
Так ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, до вчинення якого останній може бути причетний.
Ризик переховування та/або втечі (п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України) оцінюється у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_7 самостійно з`явився до суду, дізнавшись що відносно нього здійснюється розшук, що свідчить про його бажання сприяти досудовому розслідуванню, і не перешкоджати встановленню обставин у справі.
Стороною обвинувачення в обґрунтування заявлених ризиків надано письмове повідомлення про підозру, вручене матері підозрюваного (як зазначено особою, що здійснювала таке повідомлення) та постанова про розшук. Інших відомостей, з яких об"єктивно можливо пересвідчитись, що ОСОБА_7 дійсно буде переховуватися, не встановлено, а в наданих слідчому судді матеріалах клопотання про обрання запобіжного заходу відсутні докази ігнорування викликів до слідчого, здійснених в порядку статті 135 КПК (вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою тощо), а так само і доказів зміни адрес проживання, реєстрації після винесення постанови про оголошення в розшук.
В той же час ОСОБА_7 має місце реєстрації, однак офіційно не працевлаштований, та відомості про міцні соціальні зв"язки наразі не представлені, що свідчить про високий рівень вірогідності втечі та переховування, зважаючи на тяжкість покарання, яке може бути застосовано у разі доведення винуватості.
Слідчий суддя відхиляє доводи сторони обвинувачення про те, що в результаті проведення обшуку за місцем можливого проживання підозрюваного ОСОБА_7 , нічого та нікого не знайдено, оскільки на момент проведення обшуку підозрюваний міг проживати за місцем реєстрації, а його місце проживання підтверджувалось рапортами оперативних співробітників.
Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.
В той же час, стороною обвинувачення не представлено доказів, що до проведення обшуку ОСОБА_7 був обізнаний про те, що перебуває в статусі особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, і що за адресою, де проводився обшук, останній проживав більш ніж 6-ть місяців. Тому доводи про переховування не є цілком обґрунтованими.
При дослідженні ризику переховування слідчим суддею враховується та обставина, що ОСОБА_7 пред`явлено підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено позбавлення волі до 12 (дванадцяти) років. Знаходячись на свободі, підозрюваний може, усвідомлюючи невідворотність призначення покарання у вигляді реального позбавлення волі, та переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Обставини, які підтверджують ризик передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення під час розгляду клопотання не встановлені.
Стороною обвинувачення заявлений ризик не доведено.
Слідчий суддя враховує, що з моменту внесення відомостей до ЄРДР (04.10.2018 року, а так само і виділення матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , а так само і ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , минуло майже 1,5 роки, тому твердження про існування такого ризику є безпідставним. За сплином такого тривалого часу втрачена можливість відшукування речей та документів, які б могли мати істотне значення для встановлення обставин у справі.
Обґрунтування стороною обвинувачення ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України - незаконного впливу на потерпілого, інших підозрюваних, свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою уникнення відповідальності зводиться до припущень, хоча такий ризик і є вірогідним.
Слідчому судді не представлено доказів, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі вчиняв такі дії, зокрема чинив тиск на потерпілого, чи інших осіб, причетних до вчинення цього ж кримінального правопорушення. Що ж стосується свідків, слід зазначити, що органом досудового розслідування не представлено слідчому судді протоколів допиту свідків, які б безпосередньо вказували на причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину та на яких останній міг би впливати.
Крім того, такий ризик може бути нівельований покладанням додаткових обов`язків на підставі частини 5 статті 194 КПК України, зокрема утримуватися від спілкування з потерпілим та іншими підозрюваними, свідками, тощо.
Обставини, які підтверджують ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення.
Матеріали клопотання не містять достатніх аргументів, які б вказували на ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, враховуючи ту обставину, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Що ж стосується посилань стійкий, відпрацьований механізм вчинення кримінальних правопорушень, слідчий суддя зауважує, що доказів причетності ОСОБА_7 до аналогічних злочинів за попередньою змовою групою осіб на розгляд клопотання не представлено.
Слідчий суддя відхиляє доводи сторони обвинувачення про необхідність обрання запобіжного заходу, у зв`язку з суспільний резонанс, оскільки достатніх аргументів, які б переконували в його існуванні не представлено, а ефективність проведених слідчих дій до моменту пред`явлення підозри та їх кількість не вказує на те, що ця подія дійсно була резонансною.
Слідчий суддя погоджується, що існує ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 цього Кодексу, на які вказує прокурор, та допускає вірогідність ризику впливу на інших підозрюваних.
Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.
Однак, тримання під вартою, відповідно до частини 1 статті 183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Слідчому судді не надано характеризуючи матеріали відносно підозрюваного. Таким чином відсутні підстави стверджувати, що останній має негативні характеристики за місцем реєстрації, а так само і перебуває на обліках у лікаря нарколога, чи останнього притягували до адміністративної відповідальності, тощо.
Щодо індивідуальних обставин підозрюваного відповідно до статті 178 КПК України

Згідно зі статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі перелічені в статті обставини.
Дослідивши представлені сторонами кримінального провадження обставини, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у причетності ОСОБА_7 до вчинення злочину, кваліфікованого органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 187 КК України; та враховує, що інкримінований злочин відноситься до особливо тяжких, ОСОБА_7 раніше не судимий; відомості про застосування до останнього раніше запобіжних заходів та наявність повідомлень про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення відсутні.
Приймаючи до уваги встановлені відповідно до статей 176-178 КПК України обставини, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри про причетності ОСОБА_7 до кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією за частиною 3 статті 187 КК України, доведення ризику за пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, ймовірність ризику за пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, недоведеність ризиків за пунктом 2 та 4 цієї ж статті, слідчий суддя приходить до висновку, що тримання під вартою як запобіжний захід не може бути застосований до ОСОБА_7 на підставі пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України, оскільки наявність одного доведеного ризику не є достатньою підставою для ув`язнення особи, навіть з тих підстав, що вона підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, враховуючи що з моменту подій, які досліджуються, минуло майже 1,5 року та першочергові слідчі дії, окрім як огляд місце події тривалий час не проводились.
Враховуючи наведене клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.
Запобіжний захід має бути пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою дотримання принципу верховенства права. Для попередження встановленого ризику незаконного впливу слідчий суддя вважає необхіднім та достатнім застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який є більш м`який, аніж тримання під вартою.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Переміщення ОСОБА_7 має бути цілодобово обмеженим на час проведення розслідування з обов`язковим застосуванням електронного браслету.
Слідчий суддя також вбачає доцільним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, що є необхідним з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання ризику, які було обґрунтовано раніше та ефективності здійснення кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 , поданого в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні, №0001132 від 23.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
У застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до двох місяців, а саме з 24 лютого 2021 року по 22 квітня 2021 року включно.
Покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок не залишати житло за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу слідчого/прокурора/суду (в залежності від стадії кримінального провадження) на період з 24 лютого 2021 року по 22 квітня 2021 року включно.
На підставі частини 5 статті 194 КПК України покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні процесуальні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження);
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора/ суду (в залежності від стадії кримінального провадження);
- повідомляти слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора та суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи, контактних номерів мобільного телефону (в залежності від стадії кримінального провадження);
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
- утримуватися від спілкування з потерпілим та іншими підозрюваними у кримінальних провадженнях № 0001132, розпочатого 23 вересня 2020 року, та № 0002438 від 05.10.2019 року.
- вжити заходів для пошуку роботи;
- носити електронний засіб контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , передати для виконання органу Національної поліції за місцем його проживання.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.
Роз"яснити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала підлягає негайному виконанню
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали складено та проголошено 25 лютого 2021 року о 13год.15хв. в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр-т Миру, 24).

Слідчий суддя: ОСОБА_1