Справа № 539/1698/21
Провадження № 1-кп/539/169/2021
ВИРОК
10 червня 2021 року Лубенський міськрайонний суд
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
та потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Олександрівка Гребінківського району Полтавської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, не заміжньої, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , освіта середня, не працюючої, раніше не судимої
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
29 березня 2021 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись у квартирі за місцем проживання ОСОБА_7 , що за адресою АДРЕСА_2 де спільно відпочивали разом із ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Після цього , приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_5 пішла відпочивати до однієї з кімнат квартири, а ОСОБА_4 помітила на підвіконнику в кухні мобільний телефон марки S-TELL» модель «Р760» і корпусі золотистого кольору в середні з картою пам`яті micro SD на 4 G, належні ОСОБА_5 , який вирішила таємно викрасти.
В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, користуючись тим, що на нею ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку мобільного телефону марки «S-TELL» модель «Р760» і корпусі золотистого кольору, вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-21/4982-ТВ від 26.04.2021 становить 1741 грн. 43 коп., при цьому в телефоні також знаходилася карта пам`яті micro SD на 4 G, вартість якої, згідно висновку товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-21/4982-ТВ від 26.04.2021 становить 50 грн., після чого покинула місце вчинення правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдала ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1791 грн. 43 коп.
Стороною обвинувачення дії, ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
29 квітня 2021 року між підозрюваною ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення за ч.1 ст.185 КК України, та щодо наслідків умисного невиконання угоди про примирення, передбачених ст.476 КПК України.
Відповідно до угоди сторони погодились про попереднє призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України, у вигляді 80 год. громадських робіт. В угоді також вказано, що підозрювана повністю визнає свою вину у вчинені даного кримінального проступку.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
На підставі ч.1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
На підставі ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
Прокурор у судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.
ОСОБА_4 визнала себе винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в обсязі обвинувачення, погодилася на застосування до неї узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення і наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні просила затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене покарання, пояснивши, що цивільний позов про відшкодування моральної та майнової шкоди не заявлявся, розуміє, що при затверджені угоди про примирення вона буде позбавлена можливості вимагати притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та вимагати відшкодування шкоди.
Судом встановлено, що сторони угоди розуміють наслідки її укладення та затвердження, визначені ст.473КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної між сторонами. Характеризуючи дані ОСОБА_4 та її відношення до вчиненого, не дають підстав для не затвердження угоди.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.
Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України є правильною.
Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Витрати на проведення експертиз підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 29 травня 2021 року покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді 80 годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 980 грн. 70 коп. за проведення судової товарознавчих експертиз.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, потерпілій та прокурору.

Суддя Лубенського
міськрайонного суду ОСОБА_1