Справа № 1-511/10
1-о/171/1/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року м. Апостолове Дніпропетровської області
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2010 року,

встановив:

23.01.2020 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2010 року.
В обґрунтування вказаної заяви адвокат ОСОБА_6 зазначає, що вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06.12.2010 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187, ч.2 ст.185 КК України, та засуджено до покарання у вигляді 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вказаний вирок ґрунтувався на особистих зізнаннях ОСОБА_5 у вчинених злочинах, протоколі очної ставки від 28.07.2010 року, протоколі відтворення обставин від 28.07.2010 року та протоколі явки з повинною.
Також вказує, що вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.12.2016 року, залишеного без змін Апеляційним судом Дніпропетровської області, доведено провину працівників правоохоронних органів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в застосуванні стосовно ОСОБА_5 , який в зазначеному провадженні має статус потерпілого, недозволених методів досудового розслідування і катуванні останнього. Згідно ухвали Верховного Суду від 13.02.2019 року вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.12.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.06.2017 року стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в частині засудження за ч.1 ст.364 КК України скасовано, справу в цій частині закрито у зв`язку з відсутністю в їх діях складу даного злочину, в іншій частині вирок стосовно вказаних засуджених змінено, виключено призначення покарання на підставі ст.70 КК України, вважати, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 засуджено за ч.1 ст.366 КК України на 3 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі здійсненням функцій представника влади, на строк 3 роки та звільненими від цього покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.74 КК України. В іншій частині вирок залишено без змін.
Адвокат ОСОБА_6 зазначає, що вказаними судовими рішеннями встановлені наступні обставини, які є нововиявленими і не були відомі суду першої інстанції, що ухвалював вирок 06.12.2010 року, а саме те, що відносно ОСОБА_5 здійснювалося катування з метою визнання ним вини у злочині, який він не вчинював. Це катування здійснював ОСОБА_8 , який обіймав посаду начальника сектору карного розшуку Апостолівського РВ. Катування здійснювалося шляхом закріплення ОСОБА_5 кайданками до батареї опалення і надавленням при цьому ногою на потилицю і голову ОСОБА_5 , чим останньому завдано фізичного і морального страждання. Крім того, ОСОБА_8 з метою залякування ОСОБА_5 завдав останньому не менше п`яти ударів резиновою палкою, завдавши сильного фізичного болю. Надалі ОСОБА_8 підвісив ОСОБА_5 вертикально за допомогою кайданок до металевих дверей аварійного пожежного виходу і наносив ОСОБА_5 не менше п`ятнадцяти ударів резиновою палицею по тулубу, після цього ОСОБА_8 застосував до ОСОБА_5 психічну погрозу про те, що посадить його до камери до осіб з іншою сексуальною орієнтацією. Після таких дій ОСОБА_5 був вимушений дати відносно себе визнавальні покази щодо злочинів, які він не скоював, а саме щодо розбійного нападу на Бережну, а також щодо вбивства ОСОБА_10 і ОСОБА_11 .
Вищевказаним обвинувальним вироком встановлено застосування до ОСОБА_5 катування, нелюдського поводження з метою отримання від нього визнавальних показань щодо особливо тяжких злочинів, і на основі цих показань побудовано обвинувальний вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2010 року. Вказані обставини є нововиявленими в розумінні ч.2 ст.459 КПК України, тому просить переглянути вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2010 року за нововиявленими обставинами, скасувати вказаний вирок в частині засудження ОСОБА_5 та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_5 .
Засуджений ОСОБА_5 окремо із заявою про перегляд вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06.12.2010 року до суду не звертався. В ході розгляду заяви адвоката ОСОБА_6 засудженим було надано заяви, в яких він зазначав про обставини для перегляду вищевказаного вироку за нововиявленими обставинами, які має врахувати суд, а саме: 28.06.2010 року о 07-30 год. його було затримано працівниками міліції за обвинуваченням у скоєні подвійного вбивства, якого він не скоював; під час допиту його було побито, також він піддався катуванню з боку працівників міліції; слідчим було проігноровано клопотання захисника про проведення стосовно нього судово-медичної експертизи; слідчим не було встановлено його особу та не було долучено жодного документу, що підтверджував дату його народження; він не є ОСОБА_5 , а є ОСОБА_12 , але його особа не була встановлена в ході слідства та під час судового розгляду; під час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він не був забезпечений адвокатом, чим порушено його право на захист; слідчий вимагала від нього визнання вини, але він відмовлявся надавати показання стосовно себе та близьких; явку з повинною він не писав, оскільки є неграмотним; під час проведення очних ставок та відтворення обставин і подій злочину був відсутній захисник.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами підтримав в повному обсязі та просить її задовольнити, оскільки встановлені вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.12.2016 року обставини щодо застосування до ОСОБА_5 недозволених методів ведення досудового розслідування є безумовною підставою для скасування вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06.12.2010 року щодо ОСОБА_5 та виправдання останнього.
Засуджений ОСОБА_7 заяву адвоката ОСОБА_6 , а також подані ним заяви, в яких ним зазначені всі порушення, допущені в ході слідства стосовно нього, підтримав та просить скасувати вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06.12.2010 року, виправдати його та звільнити його з-під варти. Також пояснив, що злочинів, які вказані у вироку суду від 06.12.2010 року, він не вчиняв, визнавальні покази надав, оскільки його били та катували, в ході судового розгляду не були допитані всі свідки, в ході судового розгляду він повідомляв, що його били та катували, але суд не взяв його показання до уваги. Також пояснив, що під час його затримання 28.06.2010 року він повідомив, що його звати ОСОБА_13 , а прізвища він не пам`ятає. Про те, що він не Кондур, він знав ще у 2010 році. Крадіжку майна у ОСОБА_14 він не вчиняв. Після затримання його відвезли до Довгинцівського РВ, де йому давали підписувати якісь папери, але які саме він не знає, оскільки не грамотний, а адвокат не був запрошений. Папери він попідписував, так як його били і катували працівники Довгинцівського РВ. У слідчий діях участі він не брав, з матеріалами справи його не знайомили, адвоката не було взагалі. На досудовому слідстві він говорив слідчим, що не вчиняв злочини, також про це він говорив і в суді. Його били та катували з 28.06.2010 року на протязі трьох місяців.
Прокурор ОСОБА_3 просить відмовити у задоволенні заяв адвоката ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_5 в зв`язку з їх необґрунтованістю. В обґрунтування своїх заперечень прокурор зазначив, що особа засудженого встановлена це ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а на підтвердження іншого докази ні захисником, ні засудженим не надано. Також зазначив, що вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу стосовно працівників міліції Бурцева та Ланчинського встановлено факт застосування до ОСОБА_5 недозволених методів досудового розслідування за фактом вчинення вбивства ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , а не за фактом розбійного нападу на ОСОБА_15 . Крім того, суд у вироку від 06.12.2010 року стосовно ОСОБА_5 посилався не лише на зізнання ОСОБА_5 , а і на інші докази, що були досліджені судом.
Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, а також матеріали кримінальних проваджень №№ 57101387, 01100439, дійшов наступного висновку.
Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульований главою 34 КПК України, у якій наведений вичерпний перелік нововиявлених обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.
Згідно з вимогами ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими, зокрема, є штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Тобто, обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.
При вирішенні вищевказаної заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами суд зазначає, що важливо не порушувати баланс між можливістю переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами та принципом юридичної визначеності, який є складовою принципу верховенства права і вимагає, серед іншого, щоб остаточне судове рішення не ставилось під сумнів.
Юридична визначеність передбачає повагу до принципу res judicata. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру (пункти 51-52 Рішення ЄСПЛ у справі «Ryabykh v. Russia», № 52854/99, 3 December 2003). ЄСПЛ допускає можливість судового перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, але лише у межах, що не порушують принципу юридичної визначеності (пункти 27-28 Рішення ЄСПЛ у справі «Pravednaya v. Russia», № 89529/01, 18 November 20040).
Процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах.
У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч.2 ст. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.
Так, вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2010 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187, ч.2 ст.185 КК України.
На підставі статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань засудженому визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією майна. При призначенні покарання суд врахував обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , а саме визнання підсудним своєї вини та щире каяття.
Вказаним вироком також визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому призначено покарання у виді позбавленні волі на строк 13 років.
Вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2010 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів проти життя та здоров`я особи, а також проти власності. Указані злочинні дії вчинено засудженим за таких обставин.
В ніч з 01 на 02 травня 2010 року ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленою особою з метою таємного викрадення чужого майна прибули до металевого гаражу, що розташований біля кладовища «Суворова» по вул. Гаршина в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, де за допомогою ключа від замка гаражу проникли у вказаний гараж, звідки викрали грошові кошти в розмірі 8000 грн., електричну болгарку, вартістю 700 грн., візок, вартістю 150 грн., металевий сейф, вартістю 500 грн., що належали ОСОБА_17 , після чого з викраденим з місця злочину зникли.
Повторно ОСОБА_5 28 червня 2010 року, приблизно о 03 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_16 та невстановленими досудовим слідством особами, з метою відкритого нападу та заволодіння чужим майном прибули до домоволодіння АДРЕСА_1 , після чого вказані особи шляхом вільного доступу проникли на територію зазначеного домоволодіння, що належить ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Перебуваючи на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_16 ногою вибив вхідні двері житлового будинку, після чого ОСОБА_5 , ОСОБА_16 та невстановлені досудовим слідством особи, продовжуючи злочинний умисел, направлений на напад з метою відкритого заволодіння чужим майном, проникли до вказаного будинку. У будинку ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, дерев`яною дошкою, яка приготував заздалегідь з метою нанесення тілесних ушкоджень мешканцям вказаного будинку, наніс ОСОБА_19 , яка знаходилася у будинку, декілька ударів в область голови та тіла вказаною дошкою. В ході вчинення ОСОБА_19 опору злочинним діям, ОСОБА_20 з метою придушення опору та відритого викрадення чужого майна, руками відтягнув ОСОБА_19 від ОСОБА_5 та наніс їй удар кулаком в область спини, внаслідок чого ОСОБА_19 впала на підлогу. ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, наніс декілька ударів дерев`яною дошкою в область голови ОСОБА_19 , внаслідок чого остання не могла встати. Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_5 , ОСОБА_16 та невстановлені досудовим слідством особи відкрито заволоділи майном, що знаходилося у вказаному будинку, на загальну суму 5418 грн., чим завдали ОСОБА_18 майнової шкоди.
Крім того, внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 під час скоєння нападу з метою заволодіння чужим майном ОСОБА_19 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, синця на шкіряних покровах зовнішньої поверхні правого плеча у верхній третині, садна по задній поверхні лівого плеча у верхній третині з розповсюдженням на пахвову ямку. Смерть ОСОБА_19 настала від закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепу, з крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, яка ускладнилася набряком речовини головного мозку. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до настання смерті.
В обґрунтування вироку в частині доведеності вини ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187, ч.2 ст.185 КК України, суд послався на наступні докази: показання обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо повного визнання своєї вини, показання обвинуваченого ОСОБА_16 в судовому засіданні, який вину визнав частково, показання потерпілого ОСОБА_18 , свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , а також письмові матеріали справи, що були досліджені судом: заяву ОСОБА_21 від 28.06.2010 року за фактом спричинення ОСОБА_5 , ОСОБА_23 , ОСОБА_16 тілесних ушкоджень ОСОБА_19 , а також заволодіння вказаними особами із застосуванням насилля чужим майном; протокол огляду місця події від 28.06.2010 року з планом-схемою та фото таблицею до нього, а також огляду автомобіля, належного ОСОБА_24 , в якому були виявлені викрадені ОСОБА_5 та ОСОБА_16 речі; протокол огляду місцевості від 28.01.2010 року з планом-схемою та фото таблицею до нього, в ході якого виявлено два алюмінієві бідони та інше майно, викрадене у ОСОБА_18 ; протокол пред`явлення особи для впізнання від 01.07.2010 року, згідно якого встановлена особа ОСОБА_5 ; висновки експертиз №№ 01/01-73 та 01/02-72 від 08.07.2010 року; протокол очної ставки від 28.07.2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_16 , згідно якого ОСОБА_5 розповів про обставини нападу на ОСОБА_19 та заподіяння останній тілесних ушкоджень, а ОСОБА_16 підтвердив показання ОСОБА_5 ; протокол відтворення обстановки від 28.07.2010 року та фото таблиці до нього за участю ОСОБА_5 , в ході якого ОСОБА_5 детально в присутності понятих за участю судово-медичного експерта розповів про обставини нападу на ОСОБА_19 , механізм заподіяння останній тілесних ушкоджень, від яких потерпіла втратила свідомість; протокол відтворення обстановки від 28.07.2010 року та фото таблиці до нього за участю ОСОБА_16 , в ході якого ОСОБА_16 розповів про обставини скоєння злочину; висновок експерта № 146 від 20.06.2010 року; висновок судово-медичного експерта № 1240 від 03.08.2010 року щодо причини смерті ОСОБА_19 ; заяву ОСОБА_17 від 02.05.2010 року про вчинення крадіжки належного йому майна; протокол огляду місця події від 02.05.2010 року; протокол явки з повинною ОСОБА_5 від 29.06.2010 року щодо обставин вчинення крадіжки майна ОСОБА_17 .
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2011 року вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2010 року за результатами розгляду апеляційних скарг засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , захисника ОСОБА_25 , прокурора ОСОБА_26 залишено без змін.
Як вбачається з ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області вирок суду стосовно ОСОБА_5 за фактом вчинення крадіжки майна ОСОБА_17 учасниками судового провадження не оспорювався.
У касаційному порядку вказаний вирок не переглядався.
20.01.2020 року адвокат ОСОБА_6 звернувся в інтересах засудженого ОСОБА_7 із заявою про перегляд вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2010 року стосовно ОСОБА_5 за нововиявленими обставинами.
В обґрунтування заяви зазначив, що вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.12.2016 року доведено провину працівників правоохоронних органів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в застосуванні стосовно ОСОБА_5 недозволених методів досудового розслідування, застосування до ОСОБА_5 катування, нелюдського поводження з метою отримання від нього визнавальних показань щодо особливо тяжких злочинів, і на основі цих показань побудовано обвинувальний вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2010 року, який ґрунтувався на особистих зізнаннях ОСОБА_5 у вчинених злочинах, протоколі очної ставки від 28.07.2010 року, протоколі відтворення обставин від 28.07.2010 року та протоколі явки з повинною.
Судом за клопотанням захисника ОСОБА_6 було витребувано судові рішення стосовно засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 .
Згідно вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.12.2016 року ОСОБА_9 та ОСОБА_8 визнано винними у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.365 КК України, та з урахуванням положень ч.1 ст.70 КК України кожному призначено покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з позбавленням спеціального звання капітан міліції та права обіймати посади, пов`язані зі здійснення функцій представника влади на 3 роки.
ОСОБА_33 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням від відбування покарання на строк 3 роки. За ч.2 ст.127 КК України ОСОБА_28 виправдано в зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.
Вказаним вироком також призначено покарання ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , засуджених ОСОБА_31 та ОСОБА_36 звільнено від відбування покарання в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.06.2017 року вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу стосовно засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_27 змінено шляхом виключення з вироку стосовно вказаних засуджених призначення додаткового покарання за ч.2 ст.127 КК України.
Згідно ухвали Верховного Суду від 13.02.2019 року вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.12.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.06.2017 року стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишено без змін, вирок скасовано в частині засудження ОСОБА_31 та ОСОБА_36 за ч.1 ст.364 КК України в зв`язку з відсутністю в їх діях складу даного злочину.
Згідно вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.12.2016 року ОСОБА_8 та ОСОБА_28 вчинили злочини стосовно ОСОБА_5 за наступних обставин.
Так, ОСОБА_8 , будучи начальником сектору карного розшуку Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, та ОСОБА_28 інспектор патрульної служби Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, 28 червня 2010 року в період часу з 07 год. по 07 год. 30 хв., перевищуючи свої повноваження в частині затримання фізичних осіб та проведення опитування з метою розкриття умисного вбивства ОСОБА_37 та ОСОБА_38 , а також створення умов для завідомо незаконного притягнення ОСОБА_16 та ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вказаний злочин, які попередньо були затримані за підозрою у вчиненні розбійного нападу та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_19 , за відсутності до того підстав незаконно позбавили їх свободи і проводили їх опитування, в ході чого застосовували фізичне та психічне насильство, використовуючи спеціальні засоби гумову палицю та металеві наручники та примушували визнати свою винуватість у вчиненні зазначених умисних вбивств.
Крім того, в цей же день в період часу з 08 год. по 17 год. в результаті перевищення влади Особою 2 та ОСОБА_8 . ОСОБА_5 був незаконно позбавлений волі шляхом його примусової ізоляції в кабінеті № 50 Апостолівського РВ, а також в автомобілі ВАЗ-21083, д/н НОМЕР_1 , під час його конвоювання в АДРЕСА_2 , та вул. Левітана, а також у зворотному слідуванні в м. Апостолове.
Близько 17 год. ОСОБА_5 після безрезультатного пошуку можливого знаряддя умисного вбивства ОСОБА_39 та ОСОБА_40 був переданий слідчому СВ Апостолівського РВ ОСОБА_41 та 28.06.2010 року о 20-30 год. ОСОБА_5 затриманий в порядку статей 106,115 КПК України у якості підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
При проведенні слідчих дій у кримінальній справі за ознаками злочину, передбаченого пунктами 1,2 ч.2 ст.115 КК України, за фактом умисного вбивства ОСОБА_37 та ОСОБА_38 причетність до його вчинення ОСОБА_5 було спростовано й постановою слідчого СУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 21 липня 2010 року, кримінальну справу щодо нього за цим фактом закрито у зв`язку з відсутністю в його діях ознак цього складу злочину.
Таким чином, було грубо порушено гарантовані Конституцією України права ОСОБА_5 на свободу та особисту недоторканість, а також підірвано авторитет органів внутрішніх справ.
Також ОСОБА_8 за описаних вище обставин у вказаний час та зазначених місцях вчинив катування ОСОБА_5 з метою примушення потерпілого до визнання ним винуватості у вчиненні умисних вбивств ОСОБА_37 та ОСОБА_38 , дачі письмових пояснень про обставини цього злочину, заподіявши йому фізичного болю та фізичних страждань шляхом завдання побоїв та застосування спеціальних засобів металевих наручників та гумової палки.
Згідно встановлених судом обставин, зазначених у вироку, 28.06.2010 року в період часу із 7 год. до 07 год. 30 хв. ОСОБА_8 умисно, перевищуючи владні повноваження, не маючи права опитувати осіб із застосуванням до них фізичного та психологічного насилля та використовувати результати такого насилля при проведенні опитування фізичних осіб, в присутності Особи 1:
-поставив ОСОБА_5 ряд питань про обставини скоєння розбійного нападу на ОСОБА_19 ;
-умисно примусив ОСОБА_5 до визнання своєї вини у скоєні умисного вбивства ОСОБА_39 , ОСОБА_40 та повідомлення відомостей про обставини цього вбивства.
На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд доходить висновку, що доводи засудженого ОСОБА_5 та його захисника щодо скасування вироку за фактом крадіжки майна ОСОБА_17 та виправдання за вказаним фактом крадіжки є безпідставними та необґрунтованими з наступних підстав.
Так, сторона захисту зазначає, що протокол явки з повинною є недопустимим доказом, оскільки до ОСОБА_5 застосовувалися недозволені методи ведення досудового розслідування, що підтверджується вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.12.2016 року.
Як вбачається з матеріалів кримінальної справи № 57101387 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, досудове розслідування у вказаній кримінальній справі здійснювалося дізнавачем сектору дізнання Довгинцівського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_42 та слідчими вказаного районного відділу ОСОБА_43 і ОСОБА_44 .
Згідно протоколу явки з повинною, складеного о/у СКР Довгинцівського РВ ОСОБА_45 29.06.2010 року, останній прийняв явку з повинною від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якої ОСОБА_5 надав детальні пояснення щодо обставин вчинення крадіжки майна з гаражу ОСОБА_17 за попередньою змовою з особою на ім`я ОСОБА_46 .
11.08.2010 року за клопотанням підозрюваного ОСОБА_5 слідчим ОСОБА_47 допущено до участі у вказаній кримінальній справі у якості захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_48 , щодо якої не заперечував підозрюваний.
Захисник ОСОБА_49 приймала участь у слідчих діях за участю ОСОБА_5 , а саме: допиту ОСОБА_5 у якості підозрюваного, в ході якого ОСОБА_5 надав показання щодо обставин вчинення крадіжки майна з гаражу ОСОБА_17 за попередньою змовою з особою на ім`я ОСОБА_46 ; відтворенні обстановки та обставин події за участю підозрюваного ОСОБА_5 , пред`явлення ОСОБА_5 обвинувачення за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та допиті обвинуваченого ОСОБА_5 , оголошення обвинуваченому про закінчення досудового розслідування та пред`явлення йому матеріалів справи, при цьому під час проведення вказаних слідчих дій за участю захисника ОСОБА_50 підозрюваний, а потім обвинувачений ОСОБА_5 жодних заяв та/або клопотань щодо застосування до нього недозволених методів проведення досудового слідства не заявляв.
Докази на підтвердження факту застосування до засудженого ОСОБА_5 недозволених методів ведення досудового слідства працівниками Довгинцівського РВ та/або працівниками міліції іншого підрозділу з метою надання ним визнавальних показів за фактом вчинення крадіжки майна ОСОБА_17 , в тому числі при складанні протоколу явки з повинною від 29.06.2010 року, стороною захисту не надано та матеріалами справи не підтверджено.
Висновки, викладені Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у вироку від 26.12.2016 року, не містять відомостей щодо застосування працівниками Довгинцівського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_47 та ОСОБА_45 , а також працівниками Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області до засудженого ОСОБА_5 під час здійснення досудового слідства по кримінальній справі № 57101387 недозволених методів.
Суд звертає увагу на те, що після забезпечення кваліфікованою правовою допомогою засуджений ОСОБА_5 мав можливість одразу відмовитися від явки з повинною, заявивши про відібрання початкових зізнань у злочині унаслідок порушення його процесуальних прав.
Таким чином, після вступу у справу захисника ОСОБА_50 засуджений ОСОБА_5 не заперечував зміст явки з повинною від 29.06.2010 року, а визнав достовірність попередніх зізнань і повідомив низку подробиць, яких явка з повинною не містила.
Жодних обставин, які б ставили під сумнів добровільність процесуальної поведінки ОСОБА_5 під час складання протоколу явки з повинною від 29.06.2010 року, а також усіх подальших слідчих дій, матеріалами справи не підтверджено, не встановлено таких фактів і вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.12.2016 року.
Відтак, доводи сторони захисту в даній частині суд відхиляє.
Також сторона захисту зазначає, що недопустимими доказами є особисте зізнання ОСОБА_5 у вчинених злочинах, протокол очної ставки від 28.07.2010 року, протокол відтворення обставин від 28.07.2010 року, на яких ґрунтувався вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06.12.2010 року стосовно ОСОБА_5 , оскільки до ОСОБА_5 застосовувалися недозволені методи ведення досудового розслідування, що підтверджується вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.12.2016 року.
Як вбачається з матеріалів кримінальної справи № 01100439 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_16 у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, 28.06.2010 року слідчим СВ Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_51 порушено кримінальну справу стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_23 та ОСОБА_16 за фактом розбійного нападу стосовно ОСОБА_19 , скоєного з проникненням в житло та нанесенням тяжких тілесних ушкоджень, за ч.4 ст.187 КК України.
В цей же день 28.06.2010 року о 19-10 год. підозрюваному ОСОБА_5 роз`яснено право на захист, який виявив бажання мати захисника ОСОБА_52 .
Засуджений ОСОБА_5 28.06.2010 року в період часу з 19-25 год. до 20-20 год. був допитаний у якості підозрюваного за участю захисника ОСОБА_53 , після чого в період часу з 20-30 год. до 21 год. був затриманий в порядку ст.115 КПК України.
В ході допиту у якості підозрюваного ОСОБА_5 повідомив про обставини скоєння розбійного нападу на ОСОБА_19 та викрадення належного сім`ї Бережних майна, при цьому під час допиту повідомив слідчому, що вказаний злочин було вчинено ним, ОСОБА_23 та ОСОБА_16 , він та ОСОБА_16 були затримані чоловіком потерпілої, а ОСОБА_23 втік з місця злочину.
06.07.2010 року старшим слідчим СВ Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_54 винесено постанову про притягнення ОСОБА_5 у якості обвинуваченого за вчинення 28.06.2010 року близько 03 години розбійного нападу із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_19 та викраденням майна останньої на загальну суму 3395 грн. та в цей же день вказану постанову оголошено ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_52 .
06.07.2010 року ОСОБА_5 було допитано за участю захисника ОСОБА_52 . Як слідує з протоколу допиту обвинуваченого, ОСОБА_5 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, визнав повністю та повідомив обставини вчинення вказаного злочину.
28.07.2010 року обвинувачений ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_53 був допитаний додатково, при цьому в ході додаткового допиту повідомив про те, що удари дошкою по голові та тілу ОСОБА_19 наносив він, ОСОБА_55 наніс ОСОБА_19 удар кулаком в спину, ОСОБА_23 наніс удар ногою в бік. Також ОСОБА_5 повідомив, що він наніс близько 7 ударів, після яких ОСОБА_19 вже не підіймалася.
В цей же день було проведено очну ставку між обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_56 , в ході якої ОСОБА_5 підтвердив показання, надані ним в ході додаткового допиту у якості обвинуваченого. Вказані показання також підтвердив обвинувачений ОСОБА_16 .
Після проведення очної ставки 28.07.2010 року ст.слідчим СВ Апотолівського РВ ОСОБА_54 за участю понятих ОСОБА_57 та ОСОБА_58 , завідувача Апостолівським відділенням судово-медичної експертизи ОСОБА_59 , спеціаліста експертно-криміналістичного відділу ОСОБА_60 , обвинуваченого ОСОБА_5 , яким роз`яснено їх права, проведено відтворення обстановки і обставин події з метою перевірки і уточнення показань ОСОБА_5 у якості обвинуваченого, а саме перевірки і уточнення показань в частині механізму заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_19 , на що ОСОБА_5 погодився та на ляльковому статистові показав кількість та локалізацію нанесення ударів дерев`яною дошкою по тілу ОСОБА_19 .
Вказаний протоколі підписний всіма учасниками, жодних зауважень протокол не містить. До протоколу відтворення обстановки та обставин події долучено фото таблиці на трьох аркушах з посвідчувальними написами слідчого, що підтверджують відомості, викладені у вищевказаному протоколі.
28.07.2010 року старшим слідчим СВ Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_54 винесено постанову про притягнення ОСОБА_5 у якості обвинуваченого за вчинення 28.06.2010 року близько 03 години розбійного нападу із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_19 та викраденням майна останньої на загальну суму 3395 грн. та заподіяння ОСОБА_19 під час розбійного нападу тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілої. В цей же день вказану постанову оголошено ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_52 .
28.07.2010 року ОСОБА_5 було допитано за участю захисника ОСОБА_52 . Як слідує з протоколу допиту обвинуваченого, ОСОБА_5 вину у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України, визнав повністю та повідомив обставини вчинення вказаних злочинів.
26.08.2010 року в приміщенні Дніпропетровського слідчого ізолятора обвинуваченого ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_53 старшим слідчим ОСОБА_54 було ознайомлено з висновками експертиз №№ 416,01/02-72, 1240, 01/01-73, при цьому жодних зауважень вказані протоколи не містять.
Також в цей день обвинуваченому ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_53 було пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.187 ч.4, 121 ч.2 КК України, згідно протоколу допиту обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні вказаних злочинів визнав повністю та пояснив, що підтверджує показання, надані ним раніше у якості обвинуваченого, інших показань не має. Крім того, 26.08.2010 року ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_61 було оголошено про закінчення досудового слідства та пред`явлено матеріали для ознайомлення.
Як вбачається з протоколу про пред`явлення обвинуваченому та його захиснику матеріалів справи від 26.08.2010 року, ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_62 ознайомилися з матеріалами справи в двох томах, при цьому жодних зауважень, клопотань заявлено не було.
Згідно протоколу судового засідання у вказаній справі засуджений ОСОБА_5 був забезпечений захисником і в ході судового розгляду справи, при цьому адвокат ОСОБА_62 був допущений судом до участі у справі саме за клопотанням ОСОБА_5 .
Як вбачається з протоколу судового засідання, підсудний ОСОБА_5 у судовому засіданні 06.12.2010 року після оголошення обвинувального акту пояснив, що обвинувачення йому зрозуміле, вину у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.2, 187 ч.4, 121 ч.2 КК України, визнав повністю та погодився надавати показання суду, під час яких повідомив суду про обставини вчинення вищевказаних злочинів.
Надаючи оцінку доводам захисника та засудженого, суд звертає увагу на те, що засуджений ОСОБА_5 був забезпечений кваліфікованою правовою допомогою з 19 год. 25 хв. 28 червня 2010 року та під час допиту повідомив слідчому обставини вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, у вчиненні якого він підозрювався, та фактично, як слідує з наданих ним показань, визнав свою вину.
06 та 28 липня, а також 26 серпня 2010 року після пред`явлення ОСОБА_5 обвинувачення, останній також визнав свою вину у скоєнні злочинів згідно пред`явленого обвинувачення, при цьому суд звертає увагу на те, що під час допиту у якості підозрюваного 28.06.2010 року та під час допиту у якості обвинуваченого 06.07.2010 року ОСОБА_5 вказував, що удари дерев`яною дошкою ОСОБА_19 наносив ОСОБА_23 , проте під час додаткового допиту 28.07.2010 року надав детальні пояснення щодо нанесення ним близько 7 ударів ОСОБА_19 . Вказані додаткові показання ОСОБА_5 підтвердив як в ході відтворення обстановки та обставин подій, так і в ході допиту у якості обвинуваченого 28 липня та 26 серпня 2010 року, а також під час судового розгляду справи в судовому засіданні 06.12.2010 року.
Після допиту 28 червня 2010 року засуджений ОСОБА_5 мав достатньо часу й можливостей для формування узгодженої позиції захисту з адвокатом.
Разом із тим, як видно з матеріалів справи, під час проведення процесуальних дій 06 та 28 липня, а також 26 серпня 2010 року ОСОБА_5 не змінив позицію захисту, а навпаки, в присутності захисника підтвердив свою участь у вчиненні злочинів та 28 липня 2010 року продемонстрував обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_19 та навів нові деталі.
Наведені обставини переконливо свідчать про те, що під час допиту як підозрюваного та обвинуваченого, а також відтворення обстановки і обставин події засуджений був вільним у своїй процесуальній поведінці і не мав жодних обмежень обирати і змінювати позицію, яку вважав найсприятливішою для себе з урахуванням тактики захисту.
ОСОБА_5 до кінця досудового слідства та в судовому засіданні не скаржився на процедуру його допитів та проведення слідчих дій за його участю і лише в апеляційному суді почав стверджувати про відібрання їх усупереч установленому законом порядку.
Таким чином, самовикриття ОСОБА_5 при наданні показань у якості підозрюваного та обвинуваченого не перешкоджало засудженому змінити показання й заперечити свою причетність до злочинів у момент, коли сам заявник вважав це необхідним і доцільним.
Матеріали справи не свідчать про те, що показання засудженого, надані в ході зазначених слідчих дій у присутності захисника, були наслідком обмеження його у виборі позиції захисту, зумовленої змістом перших зізнань.
Будь-яких обставин, які могли би свідчити про обмеження права ОСОБА_5 на свободу вибору захисника чи ставити під сумнів якість наданих йому юридичних послуг, з матеріалів справи не вбачається і судом не встановлено.
Порушень вимог КПК України під час відтворення обстановки і обставин події за участю ОСОБА_5 28 липня 2010 року, в тому числі обмеження його права на захист, судом не встановлено.
Зокрема, описуючи кількість та механізм нанесення ударів ОСОБА_19 , засуджений ОСОБА_5 показував про застосування щодо неї насильства, яке призвело до неодноразових ударів по голові. Такі свідчення засудженого узгоджувалися з висновком судово-медичної експертизи стосовно ОСОБА_19 . Із цього слідує, що показання заявника на початку досудового слідства містили дані, що могли бути відомими лише йому як виконавцю злочинів.
Наведені обставини переконливо свідчать про те, що під час допиту як підозрюваного та обвинуваченого, а також під час відтворення обстановки і обставин події засуджений був вільним у своїй процесуальній поведінці і не мав жодних обмежень обирати і змінювати позицію, яку вважав найсприятливішою для себе з урахуванням тактики захисту.
Тож оскільки заявника засуджено за злочини на підставі сукупності доказів, зміст яких докладно наведено у вироку та які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, ретельно перевірені й оцінені судом згідно з вимогами статті 67 КПК України 1960 року, підстав для визнання недопустимими доказами протоколу відтворення обстановки і обставин події та протоколу очної ставки суд не вбачає. Крім того, нормами КПК України 1960 року не передбачалося обов`язкової участі захисника під час проведення вказаних слідчих дій, а ОСОБА_5 відповідного клопотання заявлено не було, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні протоколами вказаних слідчих дій.
Суд також звертає увагу на ту обставину, що показання засудженого ОСОБА_5 , надані ним в ході досудового слідства у якості підозрюваного та обвинуваченого, під час ухвалення 06.12.2010 року вироку суд в основу обвинувачення не поклав.
Також суд звертає увагу на ту обставину, що вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.12.2010 року встановлено застосування працівником Апостолівського РВ ОСОБА_63 до ОСОБА_5 фізичного та психічного насильства, використовуючи спеціальні засоби гумову палицю та металеві наручники, з метою примушування визнати свою винуватість у вчиненні умисних вбивств ОСОБА_39 та ОСОБА_38 та повідомлення відомостей про обставини цього вбивства.
Що стосується розбійного нападу на ОСОБА_19 , то вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_8 поставив ОСОБА_5 ряд питань про обставини скоєння розбійного нападу на ОСОБА_19 .
Тобто факт застосування до ОСОБА_5 недозволених методів ведення досудового слідства з метою примушування визнати винуватість у вчиненні розбійного нападу на ОСОБА_19 та заподіяння останній тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких настала смерть останньої, вищевказаним вироком не встановлено, відтак, доводи сторони захисту суд відхиляє як безпідставні та вважає слушними доводи прокурора в даній частині.
Таким чином, доводи сторони захисту щодо наявності підстав для скасування вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06.12.2010 року в частині засудження ОСОБА_5 в зв`язку із застосуванням до останнього катування та позбавлення його волі, є такими, що не заслуговують на увагу, відтак, у даній частині заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами слід відмовити.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні вказував щодо порушення його права на захист в зв`язку з відсутністю захисника ОСОБА_53 під час розгляду судом клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вказана обставина підтверджується ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2010 року.
Суд погоджується з доводами засудженого ОСОБА_5 щодо порушення його права на захист під час розгляду вищевказаного клопотання, проте засудженим не доведено, що вказане порушення вплинуло на зміст його показань у якості обвинуваченого та підсудного в ході досудового слідства та судового розгляду, а також на законність і обґрунтованість висновків судів у частині визнання заявника винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.2, 187 ч.4, 121 ч.2 КК України, та призначення покарання.
Також засуджений зазначив, що слідчий ОСОБА_64 вимагала від нього визнання вини, але він відмовлявся надавати показання стосовно себе та близьких.
Суд відхиляє вказані доводи засудженого як необґрунтовані, оскільки вказані доводи не підтверджені належними та допустимими доказами.
Крім того, підставою для перегляду вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06.12.2010 року засудженим ОСОБА_5 у наданих суду заявах зазначено, що його особа під час затримання та ухвалення вироку не була встановлена, в матеріалах справи відсутні докази, що він є ОСОБА_5 .
На підтвердження тієї обставини, що прізвище засудженого ОСОБА_5 не є Кондур, надані копії наступних документів, що досліджені в судовому засіданні:
-лист Довгинцівського районного у м. Кривому Розі відділу ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 29.12.2018 року щодо відсутності у вказаному відділі актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
-лист Довгинцівського відділу ДРАЦС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області від 27.01.2016 року щодо відсутності актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
-довідку ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99) від 02.01.2020 року щодо відсутності в особовій справі засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорту громадянина України, свідоцтва про народження та ідентифікаційного коду;
-лист ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від листопада 2015 року про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обліками ГУДМС України в Дніпропетровській області зареєстрованим або знятим з реєстраційного обліку не значиться, паспортом громадянина України не документувався, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий на іншу особу;
-лист Довгинцівського районного відділу у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 03.08.2015 року про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортом громадянина України не документувався, за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрованим або знятим з реєстраційного обліку не значиться, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 Довгинцівським РВ не видавався;
-лист начальника Криворізької УВП № 3 від 04.12.2015 року голові Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з проханням повідомити місцезнаходження паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повторно направити копію заяви на видачу паспорта гр. ОСОБА_5 , оскільки згідно наявної в особовій справі копії заяви засуджений ОСОБА_5 отримав паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Довгинцівським РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпропетровській області;
-рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.03.2020 року за заявою ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту його народження ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, яким у задоволенні заяви відмовлено в зв`язку з недоведеністю вимог;
-постанову Дніпровського апеляційного суду від 30.09.2020 року, яким рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.03.2020 року змінено та виключено з мотивувальної частини рішення суду посилання на недоведеність заявлених заявником вимог;
-анкету арештованого ОСОБА_5 , в якій зазначено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Кривий Ріг;
-лист Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 24.02.2012 року про наявність в матеріалах кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копії заяви про видачу паспорта, згідно якої ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
-постанови про уточнення анкетних даних, винесеної 25.08.2010 року ст.слідчим СВ Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_54 , якою уточнено, що правильними анкетними даними у всіх процесуальних документах слід вважати « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривий Ріг»;
-копію заяви ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про видачу йому паспорта громадянина України, згідно якої останній був документований паспортом серії НОМЕР_2 ;
-лист Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України від 16.06.2016 року про відсутність інформації щодо документування ОСОБА_5 паспортом громадянина України;
-лист Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 24.12.2015 року щодо ненадходження до Апостолівського районного суду паспорту ОСОБА_5 ;
-лист Управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 14.06.2016 року про відсутність інформації щодо документування ОСОБА_5 паспортом громадянина України на території Дніпропетровської області;
-лист ОСОБА_65 від 02.09.2019 року, яким вона підтверджує факт народження сина ОСОБА_12 не в пологовому будинку 08.03.1993 року та вказує про нездійснення нею реєстрації народження дитини;
-лист Довгинцівського районного у м. Кривому Розі відділу ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) від 05.02.2021 року щодо відсутності актового запису про народження ОСОБА_5 08,09 та 10 березня 1986 року, 08,09 та 10 березня 1987 року, а також відсутності актового запису про народження ОСОБА_12 08,09 та 10 березня 1986 року, 08,09 та 10 березня 1987 року у вказаному відділі державної реєстрації актів цивільного стану.
Вказані доводи засудженого ОСОБА_5 суд відхиляє як необґрунтовані з наступних підстав.
Так, з досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінальних справ №№ 57101387, 01100439, матеріалів судової справи встановлено, що 28.06.2010 року мешканцями с. Мар`янське ОСОБА_66 та ОСОБА_18 було затримано двох осіб безпосередньо після вчинення розбійного нападу на ОСОБА_19 , при цьому один із затриманих назвався ОСОБА_5 .
Вказана особа як ОСОБА_5 була впізнана в ході досудового слідства ОСОБА_67 , яка пояснила, що ОСОБА_5 є її рідним племінником.
Крім того, засуджений ОСОБА_5 28.06.2010 року в період часу з 19-25 год. до 20-20 год. був допитаний у якості підозрюваного за участю захисника ОСОБА_53 , при цьому під час допиту підозрюваний називав себе ОСОБА_5 , що підтверджується записом захисника ОСОБА_53 у вказаному протоколі.
Не заперечував засуджений, що його ім`я « ОСОБА_5 », ні в ході досудового слідства, ні в ході судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанції. В ході апеляційного розгляду справи засуджений підтвердив, що він народився у 1987 році, що підтверджується протоколом судового засідання від 29.09.2011 року.
Дослідженими в ході судового розгляду доказами беззаперечно встановлено, що саме особа на ім`я ОСОБА_5 вчинила злочини, передбачені ст.ст.185 ч.2, 187 ч.4, 121 ч.2 КК України, якій вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06.12.2010 року призначено відповідне покарання.
Наданими засудженим ОСОБА_5 документами беззаперечно підтверджується лише той факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспортом громадянина України не документувався, а також факт відсутності у Довгинцівському районному у м. Кривому Розі відділі ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) актового запису про народження ОСОБА_5 08,09 та 10 березня 1986 року, 08,09 та 10 березня 1987 року, а також відсутності актового запису про народження ОСОБА_12 08,09 та 10 березня 1986 року, 08,09 та 10 березня 1987 року.
Та обставина, що засуджений має ім`я « ОСОБА_12 », який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , вищевказаними документами не підтверджується.
Таким чином, суд доходить висновку про необґрунтованість доводів засудженого ОСОБА_5 і в даній частині.
Відтак, у задоволенні заяви про перегляд вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2010 року слід відмовити в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.459,462,464,466-467,372 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2010 року відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.
Копію ухвали вручити засудженому, прокурору та направити учасникам судового провадження, які не брали участь у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1