Справа № 129/2875/20
Провадження по справі № 1-кп/129/315/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" квітня 2021 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні суду в м. Гайсині кримінальне провадження № 0001180 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, несудимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

установив:

14.12.2014 року, призваний до лав про проходження військової служби у Збройних Силах України за мобілізацією, за наказом командира 9 окремого мотопіхотного батальйону НОМЕР_1 окремої мотопіхотної бригади військової частини НОМЕР_2 від 14.12.2014 р. № 214 зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_2 на посаду номера обслуги кулеметного взводу військової частини НОМЕР_2 ; 16.12.2015 року о 8 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 з метою тимчасового ухилення від військової служби, умисно незаконно не з`явився на військову службу з відпустки за мобілізацією на особливий період, без дозволу командирів військової частини НОМЕР_2 , проводив час на власний розсуд, проживав в АДРЕСА_1 , до 30.10.2020 року дня прибуття до військової частини за місцем служби.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу з відпустки без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Вину визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що він 14.12.2014 року призваний до лав про проходження військової служби у Збройних Силах України за мобілізацією, служив у військовійої частини НОМЕР_2 на посаді номера обслуги кулеметного взводу, з 16.11.2015 р. йому було надано щорічну основну відпустку на 30 днів, яку він проводив вдома; 16.12.2015 року о 8 год. 00 хв. з метою тимчасового ухилення від військової служби, умисно незаконно не з`явився з відпустки на військову службу без дозволу командирів військової частини НОМЕР_2 , проводив час на власний розсуд, проживав в АДРЕСА_1 до 30.10.2020 року дня прибуття до військової частини за місцем служби.

З урахуванням позицій прокурора та обвинуваченого, які заявили про скорочений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки обвинувачений розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів

Обираючи покарання ОСОБА_4 , за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами і такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого і свідчать про те, що мета кари, виправлення і запобігання скоєнню нових злочинів ним буде досягнута у разі призначення покарання на підставі ст. 69 КК України, суд визнає щире каяття та сприяння встановленню дійсних обставин справи, відсутність у нього судимості, позитивні характеристики з місця служби та проживання, наявність статусу учасника бойових дій; за таких обставин суд переходить до більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст. 407 КК України, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він не скоїть нових злочинів та виконає обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.
Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого за ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому, застосувавши ст.69 КК України, покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо в період іспитового строку тривалістю один рік він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього цим вироком обов`язки.
Згідно з ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: