Справа № 183/2342/19
№ 1-кп/183/331/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Ухвалено 31 березня 2021 року в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000053 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянки України, розлученої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючої в ФОП « ОСОБА_4 », судимої останній раз: 24.09.2019 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком 4 роки, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням строком 2 роки, яка зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

01 березня 2019 року приблизно о 12.00 годині ОСОБА_3 знаходилась поблизу магазину «Бриз», розташованого на м/н. Кільченський 6 м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, де, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, таємно викрала чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме - жіночий велосипед марки «Аіст 20».

Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном залишила місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 , матеріальну шкоду у розмірі 1 200 гривень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 обставини викладені в обвинувальному акті не оспорювала, повністю їх підтвердила, від надання пояснень відмовився на підставі ст. 63 Конституції України. В скоєному щиро кається, збитки потерпілій відшкодувала в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, в якій зазначила, що шкода їй відшкодована шляхом повернення майна, просила призначити ОСОБА_3 покарання на розсуд суду.

В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає - щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання суд визнає рецидив злочину.
При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченої, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, відшкодуванням завданих збитків потерпілій, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.
Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, враховуючи те, що ОСОБА_3 вину визнала повністю, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікарів не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2009 року народження та 2012 року народження, шкоду, завдану її діями потерпілому, відшкодувала повністю та остання не наполягає на призначенні обвинуваченій суворого покарання, що разом з обставиною, яка пом`якшує покарання, дає суду підстави для призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.09.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 2 місяці.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного їй покарання з випробуванням строком 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речовий доказ по кримінальному провадженню у виді велосипеду марки «Аіст», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 вважати повернутим.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи № 1525-19 від 26.03.2019 року в сумі 314 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1