УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 26.05.2021 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000552, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 26.05.2021 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000552, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України.
Скаргу мотивовано тим, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000552, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України.
В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 звернувся із заявою про залучення його в якості потерпілого.
Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 26.05.2021, відмовлено в залучені ОСОБА_3 , як потерпілого у кримінальному провадженні №0000552, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України.
Однак, на думку заявника, вказана постанова є формальною та безпідставною, у зв`язку з чим ОСОБА_3 просить її скасувати.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, однак 07.07.2021 подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, в якій зазначив, що вимоги скарги підтримує в повному обсязі.

Старший слідчий в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 ,будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини свого неприбуття. Однак, відсутність у судовому засіданні особи, бездіяльність якої оскаржується, не перешкоджає розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Як вбачається з долучених до скарги документів, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000552, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України.
Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 26.05.2021, ОСОБА_3 відмовлено в залучені його як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000552, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч. 5 ст. 55 КПК України).
Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року (п.74), Трубніков проти Росії від 05 липня 2005 року (п.93) виключення заявника з провадження шляхом ненадання йому статусу жертви суперечить звичайній практиці, оскільки він позбавлений можливості приймати участь в ході розслідування.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
В той же час, із оскаржуваної постанови не вбачається, що слідчим у повному обсязі дотримано вимог ст. 110 КПК України, оскільки вказана постанова фактично містить лише посилання на положення КПК України, однак не містить належних мотивів та достатнього обґрунтування в частині підстав для винесення оскаржуваної постанови, з урахуванням відомостей, викладених у заяві ОСОБА_3 , тобто фактично оцінка таких доводів з боку слідчого у належному процесуальному вираженні не відбулась, а тому зазначене прямо вказує на невідповідність цієї постанови вимогам процесуального закону.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова є необґрунтована, передчасна та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 55, 100, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 26.05.2021 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000552, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України задовольнити.
Скасувати постанову старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 26.05.2021 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000552, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1