печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000394 від 23.02.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИВ:
28.04.2021 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000394 від 23.02.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а також зміни конфігурації або їх цілісності, знищення насаджень, а саме на земельні ділянки:

- кадастровий номер :08:001:2749, площа 1,0 га;

- кадастровий номер :08:001:2750, площа 0,75 га;

- кадастровий номер :08:001:2751, площа 0,75 га;

- кадастровий номер :08:001:2719, площа 0,5 га;

- кадастровий номер :08:001:2720, площа 0,5 га;

- кадастровий номер :08:001:2721, площа 0,5 га;

- кадастровий номер :08:001:2722, площа 0,5 га;

- кадастровий номер :08:001:2726, площа 0,5 га;

- кадастровий номер :08:001:2728, площа 0,5 га;

- кадастровий номер :08:001:2725, площа 0,5 га;

- кадастровий номер :08:001:2727, площа 0,5 га;

- кадастровий номер :08:001:2753, площа 1,0 га;

- кадастровий номер :08:001:2754, площа 1,0 га;

- земельна ділянка, орієнтовною площею 1,5 га, на яку розробляється проект відведення земельної ділянки ОСОБА_4 відповідно до сесії Оліївської сільської ради 19.03.2021.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У судове засідання прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у його відсутність.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво, а Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань досудове розслідування, у кримінальному провадженні № 0000394 від 23.02.2021 за ч. 2 ст. 364 КК України щодо можливих неправомірних дій службових осіб Оліївської сільської ради Житомирської області, Житомирської районної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області.

В клопотанні прокурор вказує, що в наслідок можливої підробки документів земельна ділянка площею 17,40 га сільськогосподарського призначення за рішенням Оліївської сільської ради від 23.09.2020 вибула з володіння ПАТ «Українська генетична компанія», нібито, у зв`язку з ліквідацією підприємства, поділена на частини та передана у приватну власність «підконтрольним» фізичним особам.

При цьому відповідно до державного акту на право постійного користування державною землею від 13.02.1998 вищезазначена земельна ділянка надана «Житомироблплемоб`єднання» (правонаступник - ПАТ «Українська генетична компанія») у постійне користування.

Рішенням сесії Оліївської сільської ради від 23.09.2020 державний акт на право постійного користування земельною ділянкою державної форми власності припинено, незважаючи на відсутність правових підстав для прийняття органом місцевого самоврядування рішення про розпорядження землями державної форми власності.

Досудовим розслідуванням встановлено, що земельна ділянка площею 17,40 га була виділена сільською радою фізичним особам окремими ділянками, а саме: ОСОБА_5 кадастровий номер :08:001:2714, площа 2,0 га, ОСОБА_6 кадастровий номер :08:001:2698, площа 2,0 га, ОСОБА_7 кадастровий номер :08:001:2723, площа 2,0 га, ОСОБА_8 - кадастровий номер :08:001:2749, площа 1,0 га, а також у комунальній власності залишено земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:2710, площа 1,5 га, яку у подальшому поділено на 2 ділянки: :08:001:2750, площа 0,75 га, передана у власність ОСОБА_9 та :08:001:2751, площа 0,75 га, передана у власність ОСОБА_10 .

Також 19.03.2021 сесією Оліївської сільської ради надано ОСОБА_4 дозвіл на розробку проекту відводу земельної ділянки площею 1,5 га, яка залишалися із загальної ділянки 17,4 га.

Слідством також встановлено, що в подальшому земельні ділянки повторно поділені та на даний час належать: ОСОБА_11 : кадастровий номер :08:001:2719, площа 0,5 га, кадастровий номер :08:001:2720, площа 0,5 га, кадастровий номер :08:001:2721, площа 0,5 га, кадастровий номер :08:001:2722, площа 0,5 га, кадастровий номер :08:001:2726, площа 0,5 га, кадастровий номер :08:001:2728, площа 0,5 га, кадастровий номер :08:001:2725, площа 0,5 га, кадастровий номер :08:001:2727, площа 0,5 га;

ОСОБА_12 : кадастровий номер :08:001:2754, площа 1,0 га, кадастровий номер :08:001:2753, площа 1,0 га (колишній номер обох ділянок:08:001:2723, власник ОСОБА_7 );

ОСОБА_13 : кадастровий номер :08:001:2750 площа 0,75 га (через ОСОБА_10 ), кадастровий номер :08:001:2751, площа 0,75 га (через ОСОБА_9 );

ОСОБА_8 : кадастровий номер :08:001:2749, площа 1,0 га.

Таким чином, як вказує прокурор в клопотанні, у діях службових осіб органів місцевого самоврядування, правоохоронних органів та інших осіб, залучених ними до злочинної діяльності, вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України.

Постановою прокурора від 23.04.2021, враховуючи, що земельні ділянки:

- кадастровий номер :08:001:2749, площа 1,0 га;

- кадастровий номер :08:001:2750, площа 0,75 га;

- кадастровий номер :08:001:2751, площа 0,75 га;

- кадастровий номер :08:001:2719, площа 0,5 га;

- кадастровий номер :08:001:2720, площа 0,5 га;

- кадастровий номер :08:001:2721, площа 0,5 га;

- кадастровий номер :08:001:2722, площа 0,5 га;

- кадастровий номер :08:001:2726, площа 0,5 га;

- кадастровий номер :08:001:2728, площа 0,5 га;

- кадастровий номер :08:001:2725, площа 0,5 га;

- кадастровий номер :08:001:2727, площа 0,5 га;

- кадастровий номер :08:001:2753, площа 1,0 га;

- кадастровий номер :08:001:2754, площа 1,0 га;

- земельна ділянки, на яку розробляється проект відведення земельної ділянки ОСОБА_4 відповідно до сесії Оліївської сільської ради 19.03.2021,

є об`єктом кримінально протиправних дій службових осіб Оліївської сільської ради, а також набуті невстановленими на даний час фізичними особами через ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 кримінально протиправним шляхом, визнані речовими доказами.

Досудовим розслідуванням встановлено, що виділені земельні ділянки Оліївською сільською радою на даний час вже поділені та продані різним особам. Є підстави вважати, що у подальшому вказані земельні ділянки будуть реалізовані добросовісним набувачем, що значно ускладнить процес повернення землі до державної власності та порушення прав таких осіб, під час витребування у них земель.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Так, слідчим суддею встановлено, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а тому за викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000394 від 23.02.2021 шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а також зміни конфігурації або їх цілісності, знищення насаджень, а саме на земельні ділянки:

- кадастровий номер :08:001:2749, площа 1,0 га;

- кадастровий номер :08:001:2750, площа 0,75 га;

- кадастровий номер :08:001:2751, площа 0,75 га;

- кадастровий номер :08:001:2719, площа 0,5 га;

- кадастровий номер :08:001:2720, площа 0,5 га;

- кадастровий номер :08:001:2721, площа 0,5 га;

- кадастровий номер :08:001:2722, площа 0,5 га;

- кадастровий номер :08:001:2726, площа 0,5 га;

- кадастровий номер :08:001:2728, площа 0,5 га;

- кадастровий номер :08:001:2725, площа 0,5 га;

- кадастровий номер :08:001:2727, площа 0,5 га;

- кадастровий номер :08:001:2753, площа 1,0 га;

- кадастровий номер :08:001:2754, площа 1,0 га;

- земельна ділянка, орієнтовною площею 1,5 га, на яку розробляється проект відведення земельної ділянки ОСОБА_4 , відповідно до рішення сесії Оліївської сільської ради 19.03.2021.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1