Справа №585/921/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/238/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Заява про роз`яснення судового рішення
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 серпня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про роз`яснення ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2020 року у справі №585/921/20 (номер провадження 1-в/585/107/20) за клопотанням засудженого ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року,-

ВСТАНОВИЛА:

До Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшла заява засудженого ОСОБА_8 , про роз`яснення ухвали суду від 08.07.2020 року у справі 585/921/20 за клопотанням засудженого ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року, яка була обґрунтована тим, що в ухвалі суду зазначено, що він засуджений в тому числі «з конфіскацією всього належного йому майна».

Крім того, ОСОБА_8 просив роз`яснити яким чином виконання вироку та відбування ним покарання зупиняє або перериває перебіг давності, які норми законодавства це підтверджують та чому судом не застосовано вимоги ч. 5 ст. 80 КК України.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 серпня 2020 року в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про роз`яснення ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08.07.2020 року у справі №585/921/20 за клопотанням засудженого ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою повернути матеріали кримінального провадження до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що йому незрозумілим є факт появи в ухвалі Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08.07.2020 року зазначення «з конфіскацією всього належного йому майна».

Окрім цього, засуджений просив роз`яснити йому юридичні терміни, оскільки на його думку, сам факт тримання його під вартою є юридичним фактом того, що він не ухиляється від відбування покарання, а тому незрозумілим є посилання суду на виконання (процес реалізації) вироку, як на підставу відмови суду у його звільненні.

Також просив навести ті норми законодавства яким керувався суддя, постановляючи оскаржувану ухвалу.

Під час судового засідання колегії суддів апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_8 в усній формі доповнив вимоги своєї апеляційної скарги та просив також скасувати ухвали суду першої інстанції, а саме ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 червня 2020 року; ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2020 року; ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 вересня 2020 року, ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 лютого 2021 року, мотивуючи тим, що і ці ухвали суддів першої інстанції є незаконними, оскільки суди віршуючи його заяви що стосуються відбування покарання за вироком Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 20004 року, зокрема заяви про звільнення від відбування призначеного покарання по цьому вироку, безпідставно та необґрунтовано в своїх судових рішення вказували, що він є особою, яка засуджена крім основного покарання, ще й до додаткового - « конфіскація всього належного йому майна». Цю обставину апелянт вважає такою, що порушує його права, бо суди виходили за межі обвинувачення (призначеного покарання), тому і просив визнати ці всі рішення незаконними та скасувати їх.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення засудженого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали вимоги поданої засудженим апеляційної скарги та вимоги доповненої апеляційної скарги, просили ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд, думку прокурора ОСОБА_6 , який проти вимоги апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 заперечив, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Колегією суддів встановлено, що вироком Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року ОСОБА_8 засуджений за ч. 2 п. 13 ст. 115, ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 162 КК України до довічного позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08.07.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року.

До Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшла заява засудженого ОСОБА_8 , про роз`яснення вказаної ухвали суду від 08.07.2020 року і однією з підстав такого роз`яснення, засуджений вказував на те, що суд в мотивувальній частині свого рішення, посилався на те, що він є особою, яка засуджена крім основного покарання, ще й до додаткового - « конфіскація всього належного йому майна». Оскільки така обставина суперечить дійсності, тому ОСОБА_8 і є незрозумілим з яких підстав суд встановив такі обставини і просив це роз`яснити.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 серпня 2020 року зсадженому ОСОБА_8 було відмовлено у задоволенні його заяви, з мотивів того, що ухвала від 08.07.2020 року є чіткою та ясно викладеною у доступній та зрозумілій формі, а доводи заявника ОСОБА_8 про роз`яснення ухвали фактично порушують питання про зміну судового рішення, в той час як суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Так, згідно вимог ч. 1 ст. 306 КПК України у кримінальному провадженні слідчий суддя має керуватися правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

У відповідності до вимог ч.1 ст.380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст, а згідно ч.2 цієї статті суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення протягом десяти днів з повідомленням особи, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасників судового провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

З приписів наведеної норми кримінального процесуального закону вбачається, що роз`ясненню підлягає незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 відносно того, що при винесенні рішення про відмову засудженому ОСОБА_8 у роз`ясненні ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08.07.2020 року суддею не було надано належної оцінки вимогам заяви ОСОБА_8 щодо роз`яснення мотивувальної частини про те, що він є особою, яка засуджена крім основного покарання, ще й до додаткового - « конфіскація всього належного йому майна» та в частині надання відповідей на поставлені засудженим ОСОБА_8 в своїй заяві питання, натомість, як вбачається з ухвали її мотивація викладена у формі загальних фраз, що вказує на відсутність в судовому рішенні ясності та, на думку колегії суддів, свідчить про формальний підхід до розгляду клопотання засудженого.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції може бути, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином колегія суддів вважає, що суддя не дотримався вимог кримінального процесуального закону при постановленні ухвали за наслідками розгляду заяви засудженого ОСОБА_8 і таке рішення не можливо вважати законним та обґрунтованим, і тому ухвала суду підлягає скасуванню, а оскільки роз`яснення судового рішення здійснює той суд, який ухвалив таке рішення, то суд апеляційної інстанції позбавлений можливості виправити такі недоліки суду першої інстанції, а тому заява ОСОБА_8 про роз`яснення йому судового рішення підлягає новому судовому розгляду.

В той же час, колегія суддів зазначає, що не підлягають задоволенню вимоги доповненої апеляційної скарги щодо скасування ухвал суду першої інстанції, а саме ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 червня 2020 року; ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2020 року; ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 вересня 2020 року, ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 лютого 2021 року, оскільки вказані ухвали, не є предметом розгляду у даному кримінальному провадженні.

Проте, колегія суддів зазначає, що засуджений ОСОБА_8 не позбавлений можливості оскаржити вказані вище ухвали суду, в порядку визначеному кримінально-процесуальним законодавством.

Таким чином апеляційна скарга ОСОБА_8 зі змінами і доповненнями підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. 380, 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 зі змінами і доповненнями задовольнити частково.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03.08.2020 року, якою ОСОБА_8 відмовлено в задоволенні його заяви про роз`яснення ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2020 року у справі №585/921/20 (номер провадження 1-в/585/107/20) за клопотанням засудженого ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року, скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд заяви засудженого ОСОБА_8 про роз`яснення судового рішення в суді першої інстанції.

Вимоги доповненої апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 щодо скасування ухвал суду першої інстанції, а саме ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 червня 2020 року;

Ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2020 року;

Ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 вересня 2020 року,

Ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 лютого 2021 року, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4