Справа № 296/5063/21
УХВАЛА
Іменем України

03 червня 2021 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює на посаді начальника відділу містобудування, архітектури, будівництва, житлово-комунального господарства, цивільного захисту населення Романівської районної державної адміністрації Житомирської області, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 191, ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні №0000042 від 16.10.2019,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ КЛОПОТАННЯ

1.1. 03.06.2021 слідчий за погодженням із прокурором звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків, визначених п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці.

1.2. У клопотанні вказується, що СУ ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000042 від 16.10.2019, за підозрою, зокрема, ОСОБА_5 , у тому, що перебуваючи на посаді начальника відділу містобудування, архітектури, будівництва, житлово-комунального господарства, цивільного захисту населення Романівської районної державної адміністрації Житомирської області, остання за попередньою змовою із службовими особами ТОВ «Житомирський автодор», вчинивши службове підроблення офіційних документів, вчинила розтрату шляхом зловживання своїм службовим становищем, грошових коштів Романівської РДА на користь ТОВ «Житомирський автодор» в сумі 166700 грн. під приводом проведення розрахунків нібито за надані послуги з експлуатаційного утримання автодоріг на підставі договору №23 від 15.02.2019, які фактично не надавались.

1.3. 27.05.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України.

1.4. Подане клопотання обґрунтовувалось наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та необхідністю запобігти цим ризикам шляхом покладення на підозрювану обов"язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. Під час розгляду клопотання здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

2.2. Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

2.3. Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував частково, просив відмовити у покладенні на підозрювану обов`язків щодо здачі на зберігання паспорту для виїзду за кордон, оскільки у підозрюваної такі документи відсутні.

2.4. Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала думку захисника.

ІІІ. КРИМІНАЛЬНО-ПРОЦЕСУАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО (КПК України)

3.1. Згідно із частиною 1 статті 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

3.2. Частиною першою статті 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

3.3. За змістом частини другої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

3.4. Згідно із частиною 1 статті 179 КПК України Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

3.5. Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним […] кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

3.6. Згідно із частиною п`ятою статті 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

3.7. Відповідно до частини сьомої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

ІV. ОЦІНКА СЛІДЧОГО СУДДІ

4.1. Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя відповідно до вимог статті 194 КПК України має з`ясувати наявність ряду обставин, а саме:

(і) Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення

4.2. Національне законодавство не містить визначення поняття обґрунтованої підозри, однак відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

4.3. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

4.4. Згідно повідомлення про підозру від 27.05.2021 ОСОБА_5 вбачається, що остання підозрюється у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, а також у службовому підробленні, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

4.6. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

4.7. Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що ОСОБА_5 може бути причетна до вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, що стверджується: копією заяви (повідомлення) про вчинений злочин від 16.10.2019; копією висновку експерта за результатами проведеної судової економічної експертизи №12/3-29 від 28.12.2020; копією висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №595/634-643/21-25 від 25.03.2021; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 19.03.2021; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 09.03.2021.

(іі) Наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України

4.8. У клопотанні вказувалося про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

4.9. Слідчий суддя приймає до уваги доводи слідчого та прокурора про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, які відносяться до категорії нетяжкого та тяжкого злочинів, за вчинення найтяжчого з яких КК України передбачено покарання у виді обмеженням волі на строк від 3 до 5 років або позбавленням волі на строк від 3 до 8 років, стадію досудового розслідування, та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а тому вважає наявним існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та недоведеність прокурором ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

(ііі) Межі досудового розслідування у кримінальному провадженні

4.10. З матеріалів клопотання слідує, що у кримінальному провадженні 0000042, окрім ОСОБА_5 , про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України також повідомлено: ОСОБА_9 - 12.04.2021, ОСОБА_10 - 31.05.2021.

4.11. Згідно вимог п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом 2-х місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

4.12. Отже, двомісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000042 від 16.10.2019, слід обраховувати з моменту першого повідомлення про підозру ОСОБА_9 , що мало місце 12.04.2021, та закінчується - 12.06.2021.

4.13. При цьому, доказів на підтвердження продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні №0000042 від 16.10.2019 прокурором не надано, та відповідне рішення в матеріалах клопотання відсутнє, а тому слідчий суддя вважає, що строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчується - 12.06.2021.

(iv) Щодо спотворення практики Європейського суду з прав людини* [1]

4.14. Слідчий суддя не може залишити поза увагою ту обставину, що обгрунтовуючи своє клопотання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу слідча за погодженням з прокурором у поданому клопотанні посилається на начебто таку практику Європейського суду з прав людини, за якою суди мають "забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальнодержавних прав та свобод, забезпечння яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства".

4.15. З цього контексту можна зрозуміти, що начебто Європейського суду з прав людини вимагає більш суворого ставлення до підозрюваного з посиланням на суспільні інтереси, вважаючи, що цінності суспільства протиставляються правам підозрюваного.

4.16. Насправді такого прецеденту просто не існує. Найімовірніше, лексика цієї фрази взята з рішення від 28.07.99 у справі «Selmouni v. France», де ЄСПЛ розглядав питання щодо застосування поганого поводження з підозрюваним та вирішував питання як має класифікуватися таке погане поводження як «нелюдське або таке, що принижує гідність», або як «катування».

4.17. Вирішуючи таке питання ЄСПЛ зазначив в рішенні: «Суд раніше розглядав справи, в яких він дійшов висновку, що мало місце поводження, яке можна описати лише як катування. Однак, враховуючи, що конвенція є «живим документом, який має тлумачитися у світлі сучасних умов», Суд вважає, що певні дії, які раніше класифікувалися як «нелюдське та таке, що принижує гідність, поводження», на відміну від «катування», можуть у майбутньому класифікуватися інакше. Він уважає, що підвищення стандартів, які застосовуються у сфері захисту прав людини та фундаментальних свобод, відповідно та неминуче вимагає більшої твердості в оцінці порушень фундаментальних цінностей демократичних суспільств» (§101 рішення).

4.18. Таким чином зміст висловлювань ЄСПЛ в контексті рішень щодо обмеження прав підозрюваного спотворений до протилежного. Якщо ЄСПЛ вимагає більшої суворості в оцінці посягань на права людини, оскільки права людини є цінністю в демократичному суспільстві, то в клопотанні слідчої права людини (підозрюваного) й цінності суспільства протиставлені одне одному, а посилання на викривлене розуміння рішень ЄСПЛ наводиться для того, щоб обґрунтувати більше обмеження прав підозрюваного, ніж це є необхідним, що є недопустимим.

(v) Щодо обгрунтованості застосування запобіжного заходу

4.19. Враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суть та характер вчиненого злочину, стадію досудового розслідування, сукупність відомостей про особу підозрюваної ОСОБА_5 , яка має постійне місце проживання в м. Житомирі, місце роботи в Романівській районній державній адміністрації Житомирської області, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який полягає у покладенні обов`язків передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України та є достатнім для гарантування належної процесуальної поведінки підозрюваної в межах строку досудового розслідування, до 12.06.2021.

4.20. Щодо вимог клопотання в частині покладення на підозрювану ОСОБА_5 обов"язку, передбаченого п. 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, слід зазначити, що прокурором у судовому засіданні не доведено та в матерілах клопотання відсутні будь-які відомості про те, що підозрювана ОСОБА_5 документована паспортом для виїзду за кордон, чи будь-яким іншим документом, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у зв"язку з чим слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого в цій частині є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 176-179, 193-194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира,

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, у кримінальному провадженні №0000042 від 16.10.2019, задовольнити частково.

2. Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що полягає у покладенні на підозрювану наступних обов`язків:

(і) прибувати до слідчого прокурора за першим викликом та до суду за кожною вимогою;

(іі) не відлучатися за межі Житомирської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

(ііі) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

(іv) утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 .

3. В задоволенні клопотання в частині покладення на ОСОБА_5 обов"язку здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші докменти, що дають право на виїзд з України і в"їзд в України, - відмовити.

4. Встановити строк дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків до 12.06.2021 (включно).

5. Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 .

6. Роз`яснити підозрюваній, що у разі невиконання покладених на неї обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

*[1] Див. Стаття Аркадія Бущенка "Аберації практики ЄСПЛ в національних судах", "Precedent UA - 2016", електронний доступ - https://precedent.in.ua/wp-content/uploads/2018/01/PrecedentUA_2016_zbirka_.pdf