ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2021 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0000820 від 21.06.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мала Солтанівка Васильківського району Київської області, українки, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, з середньою освітою, на утриманні нікого не має, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.01.2021 близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_4 спільно з співмешканцем ОСОБА_6 перебували за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , де вживали алкоголь.

Під час спільного вживання алкоголю, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник конфлікт, підставою для якого стали ревнощі ОСОБА_6 по відношенню до ОСОБА_9 та інших чоловіків.

Під час розвитку зазначеного конфлікту в ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, не маючи умислу на позбавлення його життя, шляхом нанесення останньому удару ножем, що знаходився на столі, у приміщенні квартири.

Відразу після цього, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючись мотивом, що ґрунтувався на раптово виниклих особистих неприязних стосунках із ОСОБА_6 , з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, не маючи умислу на позбавлення його життя, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взявши до правої руки ніж, який знаходився на столі у приміщенні квартири, нанесла ним один удар в область живота ОСОБА_6 , із прикладанням сили, заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення передньої черевної стінки з ушкодженням внутрішніх органів та розвитком гнійного перитоніту, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя та перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_6 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 16 год. 55 хв. у приміщенні AIT КНП ФРР Фастівська ЦРЛ.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого її злочину, підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті та пояснила суду, що вони дійсно 01.01.2021 о 01:00 годині випивали зі своїм співмешканцем та ще з двома особами алкогольні напої, святкували Новий рік, в подальшому, коли вони залишилися удвох, то вони з ОСОБА_6 почали сваритися, оскільки той почав ревнувати її та казати, що вона не їздить на роботу, а ходить гуляти. Між ними почалася штовханина, і коли він штовхнув її вона сіла на стілець, схопила зі столу ножа і вдарила його в живіт. ОСОБА_6 впав на підлогу і вона одразу побігла до сусіда просити викликати швидку допомогу. Про вчинене дуже шкодує та розкаюється.

Відповідаючи на запитання суду, обвинувачена відповіла, що вона була в стані алкогольного сп`яніння, випили вони багато, будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 їй не наніс, вони лише штовхалися з ним і сварилися.

ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилася надала на адресу суду заяву, відповідно до якої просить суд розглядати кримінальне провадження без її участі, цивільний позов заявляти не має намірів, претензій до ОСОБА_4 не має та просить її призначити найменш суровий термін покарання.

З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та прокурора провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.

Вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно документів, що характеризують особистість обвинуваченої ОСОБА_4 , остання раніше не судима, за місцем проживання скарг щодо неї не надходило, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, з її слів, має двох дітей ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Щодо старшої доньки вона позбавлена батьківських прав, а щодо того чи позбавлена вона батьківських прав по відношенню до сина, то вона не знає, але з нею він не проживає, оскільки вона здала його у дитячий будинок при церкві.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винна перебувала у близьких відносинах, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, обставини, що сприяли вчиненню кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка вину визнала у повному обсязі, щиро розповідала про скоєне та розкаялася, її поведінку після вчинення кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженою, суд вважає за необхідне призначити її покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України.

Підстави для застосування положень ст.69 КК України при призначенні обвинуваченій покарання відсутні.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Підстави для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної відсутні.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України та з врахуванням п. 26 Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового провадження за цим вироком, слід зарахувати у строк покарання.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України арешт майна, накладений ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.01.2021, - скасувати.

Питання речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні, цивільний позов не заявлено.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 100, 124, ч.3 ст. 349, ст.ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити її покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання, призначеного ОСОБА_4 , обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 01.01.2021 до 02.01.2021 включно зарахувати у строк покарання, призначеного ОСОБА_4 .

Арешт майна, накладений ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.01.2021, - скасувати.

Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме:
- паперовий конверт із ножем, паперовий конверт із сімома вологими серветками зі слідами РБК, паперовий конверт із змивом РБК з підлоги коридору, паперовий конверт із змивом РБК з підлоги коридору, паперовий конверт із змивом РБК з підлоги кімнати № 2, пакет експертної служби МВС України № 2452902 із одним відрізком липкої стрічки ЛТ-48 зі слідами папілярних візерунків та картонна коробка із одягом ОСОБА_6 (кофта, штани, шкарпетки), передані на зберігання до кімнати схову речових доказів Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, квитанція № 385 знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду з підстав, передбачених ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1