Справа № 509/2309/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про призначення комплексної оціночно-земельної експертизи, в рамках кримінального провадження за № 0001377 від 18.03.2020 р., за ч. 4 ст. 190, ч.3 та ч.4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2021 року до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області звернувся адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про призначення комплексної оціночно-земельної експертизи, в рамках кримінального провадження за № 0001377 від 18.03.2020 р., за ч. 4 ст. 190, ч.3 та ч.4 ст. 358 КК України.
Своє клопотання мотивував тим, що СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001377 від 18.03.2020 р., за ч. 4 ст. 190, ч.3 та ч.4 ст. 358 КК України.
Відповідно до повідомлення про підозру від 21.04.2021 року вбачається, що 23.08.2019 о 16 год. 40хв. ОСОБА_4 прибув до державного реєстратора комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за адресою: м. Одеса, Адміральський проспект, 33а, та подав останньому підроблений наказ ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 31.07.2019 за №15-3899/13-19-СГ, як підстави для вчинення реєстраційних дій щодо права власності. Після цього державний реєстратор прийняв згаданий наказ та здійснив реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_4 , що розташована в Одеській області, Овідіопольський район, Таїровська селищна рада з кадастровим номером :01:002:3590.
29.01.2021 року , адвокатом ОСОБА_3 подано до слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області та прокурора у справі клопотання про призначення повторної оціночно-земельної експертизи за спеціальністю 10.14 «Оцінка земельних ділянок», проведення якої доручити одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Постановою слідчого відмовлено в задоволенні вказаного клопотання.
Стороною отримано два звіти стосовно оцінки земельної ділянки за кадастровим номером: :01:002:3590, що розташовано в Овідіопольському районі Одеської області. Зокрема, згідно звіту про оцінку майна №ХБЖВИД85415 від 06.09.2019, проведеного приватним підприємством «ОцінкаЮА», вартість згаданої земельної ділянки визначено в сумі 55000 грн, а згідно звіту «Про експертну грошову оцінку земельної ділянки» від 23.04.2021, проведеного фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 , вартість цієї ж земельної ділянки становить 84 400 грн.
В цей же час у матеріалах кримінального провадження є Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:3590 від 30.08.2019, в якому визначено вартість 9810,80 грн.
Під час досудового розслідування слідчим призначено та проведено оціночно-земельну експертизу, проведення якої було доручено ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. ОСОБА_6 » і за висновком № 052/2020 від 30.09.2020 вартість земельної ділянки визначено в сумі 2 987 443 грн.
Вважає вказаний висновок експерта необґрунтованим та таким, що суперечить іншим матеріалам справи та викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.
Посилаючись на ч. 1 ст. 244 КПК України, адвокат ОСОБА_3 просив суд доручити проведення комплексну оціночно-земельну експертизу за спеціальністю 10.14 «Оцінка земельних ділянок» у кримінальному провадженні експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експертів поставити ряд питання, зазначених у клопотанні.
Прокурор Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 надав заперечення на вказане клопотання та просив відмовити його задоволенні у зв`язку із необґрунтованістю.
Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0001377, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.
Слідчий суддя встановив, що 30.09.2020 року ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» проведено оціночно-земельну експертизу на підставі наданих слідчим матеріалів кримінального провадження № 0001377 та інших документів й складено відповідний висновок експерта № 052/2020.
Аналізуючи надане клопотання, суд зазначає, що суть засади змагальності сторін і свободи у поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості відповідно до ст. 22 КПК України, зокрема, полягає в тому, що вони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів.
Згідно ч.2 ст.84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Згідно ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Виходячи з положень ч. 1 ст. 47 КПК України, захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України (у тому числі збирати докази з використанням спеціальних знань експертів, висновки яких згідно з частиною другою ст. 84 КПК України є процесуальним джерелом доказів), з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного, обвинуваченого.
Отже, захисником підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_3 слідчому судді не надано переконливого обґрунтування причин, які б об`єктивного могли перешкоджати реалізації його процесуального права на самостійне залучення експерта на підставі відповідного клопотання захисника.
Відповідно до вимог частини першої статті 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами за дорученням слідчого судді або суду, наданими за клопотанням сторони кримінального провадження, або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
У відповідності до ст. 243 КПК України експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження. Сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової. Експерт може бути залучений слідчим суддею за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу.
Відповідні вказівки містяться у профільному Законі України «Про судову експертизу», у ст. 7-1 якого вказано, що підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб. Крім того, у ч. 4 ст. 15 цього Закону передбачено, що проведення судових експертиз, обстежень і досліджень у кримінальному провадженні державними спеціалізованими установами, судово-медичними та судово-психіатричними установами на замовлення підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, їх захисників, законного представника, потерпілого, його представника здійснюється за рахунок замовника.
Приписами ч.1 ст.244 КПК України визначено, що сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо:
1) для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок;
2) сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.
Згідно ч.2 ст.244 КПК України у клопотанні зазначаються:
1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;
2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
3) виклад обставин, якими обґрунтовуються доводи клопотання;
4) експерт, якого необхідно залучити, або експертна установа, якій необхідно доручити проведення експертизи;
5) вид експертного дослідження, що необхідно провести, та перелік запитань, які необхідно поставити перед експертом.
До клопотання також додаються: копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання; копії документів, що підтверджують неможливість самостійного залучення експерта стороною захисту.
Слідчим суддею на підставі поданого захисником ОСОБА_3 клопотання та доданих до нього письмових доказів встановлено, що стороною захисту фактично не було використано у повній мірі надане право сторони захисту передбачене ч. 1 ст. 243 КПК України самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової. Відтак, на думку слідчого судді, неможливість залучити експерта самостійно стороною захисту через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин, що визначено приписами п. 2 ч. 1 ст. 244 КПК України, не доведена.
Посилання захисника ОСОБА_3 на те, що сторона захисту не може провести експертизу самостійно, оскільки експерту для дослідження необхідно надати документи, які знаходяться в матеріалах справи, спростовується тим, що сторона захисту не довела суду, що слідчим здійснювались дії, направлені на перешкоджання у доступі до матеріалів досудового розслідування, всупереч положенням ст. 221 КПК України.
Слідчий суддя дійшов висновку, що захисник ОСОБА_3 у поданому клопотанні в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 не надав жодного підтвердження та неспростовних доказів неможливості самостійного залучення експерта стороною захисту і таке право може ними бути використано самостійно.

Керуючись ст. 242-244КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про призначення комплексної оціночно-земельної експертизи, в рамках кримінального провадження за № 0001377 від 18.03.2020 р., за ч. 4 ст. 190, ч.3 та ч.4 ст. 358 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1