Провадження № 1-кп/243/199/2021
Справа № 236/1416/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2021 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, кримінальні провадження (згідно із ЄДРДР 0000032, ЄДРДР 0000114) за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Лиман Донецької області, громадянина України, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , який має середню спеціальну освіту, за фахом елктрогазозварювальник, неодружений, не працює, утриманців не має, інвалідом не є, судимий:

01 жовтня 2015 року за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3(трьох) років позбавлення волі, за ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 (два) роки;

15 вересня 2016 року за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області за ст. 71, ч. 2 ст. 185 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Краснолиманськго міського суду від 01 жовтня 2015 року та остаточно визначено покарання у виді 3 (трьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі;

16 листопада 2016 року за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області, залишеним в частині призначення покарання ОСОБА_7 без змін вироком Донецького апеляційного суду від 02 лютого 2017 року, за ст. 71, ч. 3 ст. 185 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Краснолиманського міського суду від 15 вересня 2016 року та остаточно визначено покарання строком на 4 (чотири) роки позбавлення волі;

16 жовтня 2018 року за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 60(шістдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн. 00 коп.;

24 червня 2019 року за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області, залишеним в частині призначення покарання ОСОБА_7 без змін ухвалою Донецького апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року, за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань та за ч. 4 ст. 70 КК України шляхом повного складання покарань за цим вироком і вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 15 вересня 2016 року, остаточно визначено покарання строком на 4 (чотири) роки позбавлення волі, із самостійним виконанням покарання у виді 1020 грн. 00 коп. штрафу;

21 листопада 2019 року за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, залишеним без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 квітня 2020 року, за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком і вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 24 червня 2019 року, залишеним в частині призначення покарання ОСОБА_7 без змін ухвалою Донецького апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року, остаточно визначено покарання строком на 4 (чотири) роки 6(шість) місяців позбавлення волі, із самостійним виконанням покарання у виді 1020 грн. 00 коп. штрафу;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Терни, Краснолиманського району Донецької області, громадянина України, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , який має середню освіту, неодружений, утриманців не має, не працює, інвалідом не є, судимий:

23 січня 2012 року за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області за ст. 70, ч.ч.2, 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 травня 2014 року звільнений від відбування покарання 03 червня 2014 року на підставі ЗУ «Про амністію» від 08 квітня 2014 року;

17 вересня 2015 року за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області за ч.1 ст.70, ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України до 3(трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі. Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 22 лютого 2016 року звільнений від відбування покарання 03 червня 2014 року на підставі ЗУ «Про амністію» від 08 квітня 2014 року;

01 жовтня 2015 року за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області за ч. 3 ст.185 КК України до 3(трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 22 лютого 2016 року зараховане попереднє ув`язнення з 05 серпня 2015 року по 28 січня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі Ухвалою Крюковського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 липня 2016 року вирок від 01 жовтня 2015 року приведений у відповідність до норм діючого законодавства та за ст. 71 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворе, визначене остаточне покарання у виді 3(трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. Ухвалою Крюковського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 грудня 2018 року умовно - достроково звільнений від відбування покарання 22 лютого 2018 року;

16 травня 2019 року за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч.1 ст. 70, ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, остаточно визначене покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі;

24 червня 2019 року за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області, зміненим в частині призначення покарання ОСОБА_9 ухвалою Донецького апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року, за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань та за ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком і вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2019 року, остаточно визначено покарання строком на 4 (чотири) роки позбавлення волі;

21 листопада 2019 року за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, залишеним без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 квітня 2020 року, за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком і вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 24 червня 2019 року, зміненим в частині призначення покарання ОСОБА_9 ухвалою Донецького апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року, остаточно визначено покарання строком на 4 (чотири) роки 6(шість) місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 ,
обвинувачений ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_13 ,
обвинувачений ОСОБА_9 ,
захисник ОСОБА_14 ,
представники потерпілої особи ОСОБА_15 ,
ОСОБА_16 ,
ОСОБА_17 ,
потерпіла ОСОБА_18 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_19 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 185 КК України, 10 січня 2019 року, близько 01 год 00 хв., з метою викрадення чужого майна, прийшов на неогороджену територію структурного пiдроздiлу «Лиманське Локомотивне депо» регіональної фiлiї «Донецька залiзниця» АТ «Українська залiзниця», розташованого за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 33, де реалiзуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його дiями нiхто не спостерiгає i вони носять таємний характер, через віконний отвір у дверях залiз у кабiну електровозу ВЛ8м № 277, iнвентарний номер 685, що знаходився на 1-й залiзничнiй колії пункту технiчного обслуговування. Знаходячись в електровозi, дiючи умисно, повторно, з корисливих мотивiв, ОСОБА_19 таємно викрав мiдний силовий кабель марки ПС-4000-95 загальною довжиною 9,9 м, вартiстю 1046 грн. 23 коп., вiдрiзавши його ножівковим полотном по металу. Після чого, мiсце вчинення кримiнального правопорушення залишив, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши структурному пiдроздiлу «Лиманського Локомотивного депо» регiональної фiлiї «Донецька залiзниця» ПАТ «Українська залiзниця» матерiальну шкоду в сумi 1046 грн. 23 коп.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_20 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
ОСОБА_9 з ОСОБА_21 , будучи особами, які ранiше вчинили кримiнальне правопорушення, передбачене ст. 185 КК України, 13 лютого 2019 року, приблизно о 23 год. 00 коп., бiльш точного часу під час досудового розслiдування встановити не представилось можливим, вступивши в злочинну змову спрямовану на умисне, таємне викрадення чужого майна, дiючи спiльно та узгоджено групою осiб, з корисливих мотивiв, прийшли на неогороджену територiю структурного пiдроздiлу «Лиманське локомотивне депо» регіональної фiлiї «Донецька залiзниця» АТ «Українська залiзниця», розташоване за адресою: Донецька область. м. Лиман. вул. Привокзальна, 28-А. Перебуваючи на територiї підприємства, переконавшись в тому, що за їx дiями нiхто не спостерiгає, ОСОБА_9 та ОСОБА_19 пiдiйшли до огородженої парканом площадки, де розташовано складське примiщення № 4, перелiзли через паркан та шляхом пошкодження дерев`яних дверей комори за допомогою заздалегiдь пiдготовленої металевої монтировки, яку принесли з собою, проникли до складського примiщення, звiдки таємно, протиправно, повторно, дiючи спiльно та узгоджено групою осiб, викрали:
кабель марки ВВГ 3х35+ 1х25 довжиною 16,5 метрiв, вартiстю 5090 грн. 46 коп.,
кабель марки КГ lx35 довжиною 30 метрiв, вартiстю 2918 грн. 12 коп.,
кабель марки ВВГ Зх35+ 1х25 довжиною 25 метрiв, вартiстю 7712 грн. 81 коп.,
кабель марки ВВГ 3х25+ 1х16 довжиною 77,5 метрiв, вартiстю 18426 грн. 87 коп.,
ножицi для проволоки 750 мм в кiлькостi 1 шт., вартiстю 489 грн. 64 коп.,
пiсля чого, разом iз викраденим майном, залишили мiсце скоєння злочину, а викраденим розпорядилися на власний розсуд.
Своїми дiями ОСОБА_8 спiльно з ОСОБА_22 спричинили структурному пiдроздiлу «Лиманське локомотивне депо» регiональної фiлiї «Донецька залiзниця» АТ «Українська залiзниця» матерiальну шкоду на суму 34637 грн. 90 коп..
ОСОБА_9 з ОСОБА_21 , будучи особами, які ранiше вчинили кримiнальне правопорушення, передбачене ст. 185 КК України, 16 лютого 2019 року, приблизно о 03 год. 00 хв., бiльш точного часу в ходi досудового розслідування встановити не представилось можливим, знаходилися бiля торгового кiоску «Союздрук» який належить ФОП ОСОБА_18 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де раптово вирiшили вчинити крадіжку тютюнових виробiв з цього кiоска. Для цього, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , спрямованою на таємне викрадення чужого майна, дiючи умисно, повторно, спiльно та узгоджено групою осiб, з корисливих мотивiв, за допомогою рук, пошкодили пластиковий ролет, пiсля чого вiдкрили пластикове вiкно та ОСОБА_9 рукою з вітрини взяв пачки цигарок, таким чином проникнувши до приміщення зазначеного кіоску, з якого викрали:
7 пачок цигарок Parliament night bluе,загальною вартiстю 327 грн. 95, коп.;
1 пачку цигарок Kent BLUE, вартiстю 40 грн. 49 коп.,
1 пачку цигарок Rothmans Demi Silver, вартiстю 33 грн. 49 коп.,
1 пачку цигарок Kent Silver, вартiстю 42 грн. 75 коп.,
1 пачку цигарок Kent Switch, вартiстю 43 грн. 00 коп.,
1 пачку цигарок Kent White, вартiстю 43 грн. 00 коп.,
заволодiвши викраденим майном, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_21 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_18 матерiальну шкоду на суму 530 грн. 68 коп.
ОСОБА_9 з ОСОБА_21 , будучи особами, які ранiше вчинили кримiнальне правопорушення, передбачене ст. 185 КК України, 18 лютого 2019 року, приблизно о 04 год. 20 хв., попрямували на територiю структурного пiдроздiлу «Лиманська дистанцiя електропостачання» регiональної фiлiї «Донецька залiзниця» АТ «Українська залiзниця», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 . Знаходячись бiля даного пiдприємства, ОСОБА_9 та ОСОБА_19 , переконавшись, що за їхнiми дiями нiхто не спостерiгає, за попередньою змовою між собою, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, перелiзли через паркан і проникли на територiю зазначеного пiдприємства, яке фактично розташоване по АДРЕСА_6 . Знаходячись на територiї вище зазначеного пiдприємства ОСОБА_9 та ОСОБА_19 пiдiйшли до складського примiщення, де шляхом пошкодження дверей за допомогою заздалегiдь пiдготовленої металевої монтировки, яку принесли з собою, проникли до нього, та шляхом пошкодження дверей до комори, звiдки таємно, протиправно, повторно, спiльно та узгоджено групою осiб, викрали наступне майно:
алюмiнiєвi вироби (шини) неправильної форми, в кiлькостi 26 штук, вага яких склала 14 кг загальною вартiстю 581 грн. 00 коп.,
дріт ВВП 4х2,5(4 жили у ПВХ оболонцi, перерiзом 2,5м2, iзольований полiвнiлхлоридним пластиком) в кiлькостi 60 м вартiстю 942 грн. 48 коп.,
переніснi заземлення (4 жили мiдяного дроту марки МГ перерiзом 25мм2 довжиною 1,5 метри кожна жила) вартiстю 11160 грн. 83 коп.,
припой ПСО-30 в кiлькостi 2,8 кг вартiстю 389 грн. 48 коп.,
переноску(2 жили у ПВХ оболонцi перерiзом 2,5 мм2 iзольовані полiвнiлхлоридним пластиком), довжиною 15м, з трiйною розеткою, яка матерiальної·цiнностi не представляє,
переноску(2 жили у ПВХ оболонцi перерiзом 2,5 мм2 iзольовані полiвнiлхлоридним пластиком), довжиною 20 м, з трiйною розеткою вартiстю 319 грн. 67 коп.;
Пiсля чого з викраденим майном зникли з мiсця злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми дiями ОСОБА_9 спiльно з ОСОБА_22 спричинили структурному підроздiлу «Лиманська дистанцiя електропостачання» регiональної фiлiї «Донецька залiзниця» АТ (Українська залiзниця» матерiальну шкоду на суму 13393 грн. 46 коп..
Такі дії обвинувачених підпадають під ознаки кримінального правопорушення, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадiжка) вчинене повторно, за попередньою змовою групою осiб, поєднане з проникненням у примiщення.
Судом досліджені такі докази.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винність у інкримінованих йому діяннях не визнавав повністю, повідомив, що він вже засуджений за вчинення вказаних злочинів і, скориставшись правом, передбаченим ст. 63 Конституції України, відмовився давати показання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою винність у інкримінованих йому діяннях не визнавав повністю, повідомив, що він вже засуджений за вчинення вказаних злочинів і, скориставшись правом, передбаченим ст. 63 Конституції України, відмовився давати показання.
По епізоду від 10 січня 2019 року, судом досліджені такі докази.

Представник потерпілої особи АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_16 в судовому засіданні від 29 квітня 2020 року повідомив, що він очевидцем подій не був, тому пояснити з приводу викраденого майна нічого не може. Йому лише відомо зі слів інших осіб, що особа із викраденим кабелем була затримана. Щодо призначення покарання, то у цьому питанні поклався на розсуд суду. В інші судові засідання не з`явився, подавши до суду заяву про слухання справи у його відсутності.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні повідомив, що 11 січня 2019 року, в робочий день, він звернув увагу на вікно електровоза та зробив припущення, що хтось міг залізти у вікно електровоза, після чого, піднявся по сходам та заглянувши у вікно виявив, кабель марки ПС-4000-95 обрізаний.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснив, що він працює в локомотивному депо, був присутній при огляді електровозу та фіксації крадіжки з його кабіни кабелю як спеціаліст, проводив виміри розміру викраденого кабеля за допомогою технічної карти, заміри проводив за допомогою рулетки.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні пояснив, що він працює в локомотивному депо, в лютому 2019 року він був присутній при огляді та фіксації параметрів викраденого дроту, вже обвугленого, як спеціаліст. В ході огляду, підтвердив, що такий дріт використовується на електровозах.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні пояснив, що він не працює, в січні 2019 року ОСОБА_7 запропонував йому придбати кабель, повідомив, що він не крадений. Він приніс його йому у білому ПЕТмішку. Він його у нього їх придбав приблизно за 1000 грн. 00 коп., це були куски мідного кабелю, вагою біля 10 кг.. Майже через дві години приїхали працівники поліції і він їм видав придбані куски мідного кабеля. Проводився його огляд та вилучення біля адреси його проживання по АДРЕСА_7 . Він може ствердити, що приносив йому на продаж цей кабель ОСОБА_7 .. Також при огляді протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 11 січня 2019 року, він впізнав ОСОБА_7 серед інших осіб, як особу, яка продала йому вилучений в подальшому працівниками поліції кабель. При огляді протоколу підтвердив свій підпис та процедуру впізнання.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні показав, що він працює в таксі. ОСОБА_7 він не знає, а знає ОСОБА_9 , а ОСОБА_7 йому невідомий. Повідомив суду, що в січні 2019 року, точної дати він не пам`ятає, вранці, він на замовлення приїхав на АДРЕСА_2 , де сіли ОСОБА_9 та його мати. ОСОБА_9 також поклав у багажник білий ПЕТмішок з чимось тяжким, після вокзалу, вони поїхали на вул Колгоспну у м. Лимані, ОСОБА_9 вийшов, взяв мішок, він при цьому не виходив, з кабіни машини відчинив ОСОБА_9 багажник, де був мішок, та бачив у дзеркало та через вікно, як останній зайшов у якійсь двір по вулиці, наскільки йому відомо, там проводиться прийом металобрухту приватно. Через деякий час ОСОБА_9 вийшов з двору будинку без мішка, сів у таксі, і він його відвіз назад. В судовому засіданні свідок прямо вказав на підсудного ОСОБА_9 як на особу, яку він відвозив на вокзал та АДРЕСА_4 . При демонстрації йому проведеного з ним протоколу впізнання особи за фотознімками, він повідомив, що на фотографії до протоколу зображений він, підпис в протоколі його, але він не може пояснити, чому він вказав на фотографію із зображенням ОСОБА_7 , оскільки він може ствердити, що ОСОБА_7 ні на фотографії, ні в судовому засіданні не впізнає.

Судом по епізоду від 10 січня 2019 року також досліджені такі письмові докази:
згідно із витягом з ЄДРДР за № 0000032, внесено відомості про вчинення злочину за попередньою кваліфікацією ч.3 ст. 185 КК України за надходженням заяв або виявлення з іншого джерела 11 січня 2019 року, яку в подальшому було змінено на ч. 2 ст. 185 КК України;
постановою слідчого від 28 лютого 2019 року змінено кваліфікацію з ч. 3 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні, зареєстрованого в ЄРДР № 0000032, кримінального правопорушення на ч.2 ст.185 КК України;

відповідно до заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11 січня 2019 року, до Лиманського ВП Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області було повідомлено про скоєння кримінального правопорушення з 09 січня по 11 січня 2019 року невідомими особами;
відповідно до протоколу огляду місця події із доданою до нього фототаблицею від 11 січня 2019 року, оглянута перша залізнична колія старого пункту технічного обслуговування «Лиманське локомотивне депо» регiональної фiлiї «Донецька залiзниця» АТ «Українська залізниця». Безпосереднім оглядом є електровоз ВЛ8 № 277. В ході огляду зафіксоване місце вчинення злочину та виявлено відкриту шахту кабелю де маються сліди відрізу силового кабелю, а також два леза, які вилучені;
відповідно до протоколу огляду місця події від 11 січня 2019 року із фототаблицями оглянуто ділянку місцевості розташованої поблизу подвір`я домоволодіння АДРЕСА_7 , де ОСОБА_28 згідно із наданою ним письмовою заявою, добровільно надав для огляду та вилучення фрагменти обвугленої міді скрученої між собою тонкими мідними дротами в кількості 11 кусків загальною вагою 12 кг;
відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із фототаблицями від 11 січня 2019 року, проведеного разом із свідком ОСОБА_26 , останній у особі на фотознімку за № 2, де зображений ОСОБА_7 , впізнав хлопця, котрий 10 січня 2019 року продав мішок з мідною проволокою вагою 12 кг вартістю 1300 грн. 00 коп. Інформація про те, хто зображений на фотознімках у протоколі не зафіксована;
відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із фототаблицями від 12 січня 2019 року, проведеного разом із свідком ОСОБА_27 , останній у особі на фотознімку за № 4, де зображений ОСОБА_7 , впізнав хлопця, котрого 10 січня 2019 року відвозив о 07 годині ранку з АДРЕСА_2 до домоволодіння АДРЕСА_7 з мішком, зміст якого йому невідомий. На фото № 2 зображений ОСОБА_9 . Інформація про те, хто зображений на фотознімках у протоколі не зафіксована;
згідно із протоколом огляду та доданими до нього фото таблицями від 14 січня 2019 року, проведеного за участю спеціаліста ОСОБА_25 , під час якого виявлено: 11 фрагментів міді у вигляді обпалених дротів, які скріплені між собою мідними проволоками. Заміри даних фрагментів складають: 1 1,25 м; 2 1,05 м; 3 1,06 м; 4 -1,15 м; 5 0,8 м; 6 0,9 м; 7 0,6 м; 8 0,6 м; 9 0,9 м, 10 0,65; 11 м. Також зі слів спеціаліста ОСОБА_25 було вказано обвуглений дріт до роботи не придатні та відноситься до лому кольорового металу класу міді 13 та було додано, що дані фрагменти мідної проволоки не в обвугленому стані відносяться до силового кабелю січенням 95 мм2 з електровозу ВЛ8 № 277;
згідно із протоколом огляду та доданими до нього фото таблицями від 13 лютого 2019 року, проведеного за участю спеціалістів ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , під час якого оглянуті електровоз ВЛ8 № 277 та шахти дротів. При огляді шахти дротів виявлені силові мідні кабелі ПС-4000-95 мм2, які зі слів спеціаліста, в дане оглядове вікно виходять з моторної коробки тягового двигуна та повинні приєднуватися до високовольтної камери на відстані 2 метрів;
згідно із довідкою АТ «Українська залізниця» регіональної філії «Донецька залізниця» структурного підрозділу «Лиманське локомотивне депо» № 04/07-05 від 11 січня 2019 року силовий кабель мідний ПС-4000-95 мм2 загальною довжиною 9м 90см є частиною обладнання електровозу ВЛ8 № 277, який знаходиться на балансі структурного підрозділу «Лиманське локомотивне депо», інвентарний номер 685;
згідно із довідкою про вартість металобрухту згідно з ГОСТ 1639-2009 «лом і відходи кольорових металів і сплавів». Мідні проводи загальною довжиною 9,90 м, ПС-4000-95 мм2 вагою 12,0 кг відноситься до класу міді 13. Згідно до протоколу цін на брухт та відходи чорних та кольорових металів №Ц-3/112 від 06 грудня 2018 року, вага 1 кг міді класу 13 складає 143 грн. 00 коп. без ПДВ. Вартість дротів складає: 12,0х143,1=1717 грн. 20 коп. без ПДВ (2060 грн. 64 коп. з ПДВ);

актом огляду електровозу серії Вл8м-277 від 11 січня 2019 року, який затверджений заступником начальника структурного підрозділу «Лиманське локомотивне депо» ОСОБА_16 був проведений огляд електровоза серії ВЛ8м-277, який відставлений в очікуванні ремонту. При огляді електровозу було виявлено: у високовольтній камері, кузові № 2: відсутня підлога (знята та відставлена у проході), вирізані силові мідні кабелі ПС-4000-95 мм2, загальною довжиною 9 м 90 см;

згідно із товарознавчою експертизою № 400 від 08 лютого 2019 року, ринкова вартість силового кабелю мідного перерізом 95 мм кв загальною довжиною 9 м 90 см, який є частиною обладнання електровозу ВЛ8 277 «Лиманського Локомотивного депо регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», який тривалий час знаходилась у використанні та зовнішній вигляд після скоєння злочину змінювався за вартістю відходів міді класу 13, становила 1620 грн. 00 коп.;
згідно із товарознавчою експертизою № 1016 від 22 лютого 2019 року, ринкова вартість на момент скоєння правопорушення, тобто в період часу з 09 січня 2019 року по 11 січня 2019 року, силового мідного кабелю марки ПС-4000-95 загальною довжиною 9 м 90 см, який тривалий час знаходився у використанні складає 1046 (одна тисяча сорок шість) грн. 23 коп.;
згідно із постановою про визнання речових доказів та їх зберігання від 11 січня 2019 року, вилучені в ході огляду електровозу ВЛ8 № 277 леза в кількості 2 шт., визнані речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000032, та поміщено до сейф-пакету ЕХР0210317 на відповідальне збереження до камери речових доказів Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНП України в Донецькій області;

квитанцією № 7/9 від 11 січня 2019 року, речові докази, а саме леза до пилки у кількості 2 шт. довжиною 31 см та шириною 1 см, які знаходяться у пакет сейфі № ЕХР0210317, номер книги обліку речових доказів 218, зберігаються у камері схову Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області;

згідно із постановою про визнання речових доказів та їх зберігання від 11 січня 2019 року, визнані речовими доказами по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000032, обвугленої міді мідної проволоки в кількості 11 штук помаранчевого кольору які мають довжину: 1 1,25 м; 2 1,05 м; 3 1,06 м; 4 -1,15 м; 5 0,8 м; 6 0,9 м; 7 0,6 м; 8 0,6 м; 9 0,9 м, 10 0,65; 11 м; та зважувались на вагах загальною масою 12 кг.;

Квитанцією про отримання на зберігання речових доказів № 13/19 11 січня 2019 року вилучено речові докази, а саме білий мішок в якому 11 фрагментів мідної проволоки, загальною вагою 12 кг, горловина якого перев`язана ниткою, кінцівки якої склеєні биркою з пояснювальним написом та підписами учасників огляду. Номер книги обліку речових доказів 218.

Суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження речових доказів, - стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів дозволяє дійти таких висновків.
Виходячи зі змісту показань свідка ОСОБА_27 , останній взагалі не знає ОСОБА_7 . Із його показань видно, що вранці 11 січня 2019 року на вул. Колгоспну він відвозив саме ОСОБА_9 .. На думку суду такі його показання не спростовують показань свідка ОСОБА_26 , з огляду на те, що свідок ОСОБА_27 , вказуючи на вулицю Колгоспну, як на вулицю, куди він возив ОСОБА_9 , не вказав точну адресу.

З огляду на викладене, зважаючи на вимоги норм КПК України щодо меж судового розгляду, за яким суд розглядає кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, суд визнає вказані показання свідка, як неналежні, та не приймає їх до уваги.

Щодо протоколу пред`явлення для впізнання, проведеного із свідком ОСОБА_27 , то зважаючи на показання самого свідка в судовому засіданні, за яким він беззаперечно заявив, що ОСОБА_7 він не знає, пояснити, чому у фотографіях до протоколу, і він вказує на ОСОБА_7 , він не може, тому що не пам`ятає подію проведення протокола з його участю, вказаний протокол судом не приймається як належний та допустимий доказ. Суд зазначає, що сам протокол складений із численними порушеннями норм КПК України, зокрема не містить інформацію про осіб, зображених на фотографіях в протоколі, а також для впізнання свідкові були пред`явлені чотири фотографії, на двох з яких візуально зображені обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .. На думку суду, саме такі порушення призвели до того, що свідок ОСОБА_27 міг помилитися, визначаючи особу злочинця.

Аналізуючи інші вищенаведені докази, суд доходить такого висновку.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні відмовився давати показання, пославшись на ст. 63 Конституції України та повідомив, що він ніякого відношення до вчинення кримінального правопорушення не має.
Разом з тим, доводи обвинуваченого щодо його непричетності до крадіжки кабелів з електровоза спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так відповідно до протоколу огляду місця події від 11 січня 2019 року, за яким зафіксовано місце вчинення злочину, вилучено пилки, якими перерізався дріт. Протоколом огляду та вилучення викраденого кабелю, який був вже обвуглений, протоколом огляду дроту із залученням спеціаліста, за яким встановлено характеристики дроту підтверджено його належність до кабелю, який використовувався у електровозі.

Співставлення обставин, зафіксованих у вказаних протоколах слідчих дій, дозволяє дійти висновку, що вилучений у свідка ОСОБА_26 дріт є складовою силового кабелю, викраденого з електровоза.
Наведені обставини також підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , які в судовому засіданні ствердили, що вони приймали участь у слідчих діях щодо виявлення майна, яке було викрадене, та, приймали участь як при виявленні крадіжки(свідок ОСОБА_23 ), так, і як спеціалісти для встановленні належності до силового кабеля, що використовується в роботі електровозу.
Суд приймає до уваги показання представника потерпілого та вищезазначених свідків, оскільки вони узгоджуються між собою та підтверджуються як протоколами слідчих дій так і висновками експертиз.

Щодо причетності до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , то суд вважає, що вказана обставина підтверджується показаннями свідка ОСОБА_26 , який в судовому засіданні детально показав при яких обставинах він придбав обвуглений від ізоляції дріт, за яким придбав він його у ОСОБА_7 11 січня 2019 року.
Як видно з протоколу впізнання особи за фотознімках, проведеного із ОСОБА_26 , останній вказав саме на фото із зображенням ОСОБА_7 , як на особу, яка продала йому дріт від кабелю 11 січня 2019 року.
При допиті в судовому засіданні, свідок вказав на ОСОБА_7 , як на особу, яка йому продала кабель та як на особу, яку він впізнавав під час пред`явлення йому фотознімків для впізнання.
За таких обставин, незважаючи на відсутність інформації про осіб, зображених на фотознімках у протоколі пред`явлення для впізнання за участю свідка ОСОБА_26 , суд приймає до уваги протокол пред`явлення для впізнання, як допустимий та належний доказ, оскільки він підтверджений показаннями свідка ОСОБА_26 , допитаного під присягою безпосередньо в судовому засіданні, підстав для обмови свідком обвинуваченого судом не встановлено.
Суд приймає до уваги протоколи слідчих дій та вважає їх допустимими доказами, оскільки вони вчинені у відповідності до норм чинного КПК України та є належними та допустимими узгоджуються із висновками експертизи.

Суд приймає до уваги як достовірні докази висновки експертизи, оскільки вони проведені компетентними спеціалістами, узгоджуються з вищенаведеними об`єктивними доказами по справі.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів по епізоду від 10 січня 2019 року переконує в тому, що обставини вчинення кримінального правопорушення по вказаному епізоду, викладені в обвинувальному акті, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду і дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно.

Постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 16 липня 2019 року матеріали досудового розслідування по кримінальним провадженням № 0000114 від 16 лютого 2019 року, 0000116 від 16 лютого 2019 року, 0000119 від 18 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, було об`єднане в одне провадження, яке в подальшому зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000114.
По епізоду від 13 лютого 2019 року щодо вчинення крадіжки майна зі складського приміщення, судом досліджені такі докази.

Представник потерпілої особи СП «Лиманське локомотивне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_15 в судовому засіданні від 04 березня 2020 року позовну заяву про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , подану до суду 03 грудня 2019 року, підтримав у повному обсязі, зазначив, що направив позовну заяву, як тільки отримав повістку до суду. Також повідомив, що він очевидцем подій не був, тому пояснити з приводу викраденого майна нічого не може. Щодо призначення покарання, то у цьому питанні поклався на розсуд суду. В інші судові засідання не з`явився, подавши до суду заяву про слухання справи у його відсутності.
Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні показав, що він працює заступником керівника «Локомотивного депо», в середині лютого 2019 року йому зателефонувати та повідомила, що відбулася крадіжка зі складського приміщення. Наскільки він пам`ятає викрадені три вида продукції, ножиці. Продукція нова в бухтах. При огляді місця проникнення, було видно, що замки зламані. Викрадення відбулося з комори № 4, по вул. Привокзальній, 28А,чи було повернуто майно йому невідомо.
Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні показав, що він працює у локомотивному депо. В середині лютого 2019 року, вночі, він побачив на мосту людину, яка ходила вперед назад, потім він підійшов до складу та побачив, що там невідомі йому особи знаходяться, які побачивши його, стали втікати. Він зателефонував керівництву. Коли воно прибуло, то була виявлена крадіжка силового кабеля на складі. Описати цих осіб він не може, скільки часу вони перебували на складі йому невідомо.
Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні показав, що він був понятим при проведенні огляду від 25 березня 2019 року, де слідчим оглядалися складські приміщення. Мета цієї слідчої дії йому невідома.

Свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні показав, що він був понятим при проведенні огляду від 25 березня 2019 року, де слідчим оглядалися складські приміщення. Огляд проводився з метою перевірки, чи не було здійснено крадіжку і у інших складських приміщеннях.

Свідок ОСОБА_35 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 він знає, були його сусідами. У 2019 році він таксував. Десь в середині лютого 2019 року ОСОБА_9 йому зателефонував попросив, щоб він відвіз його в Ізюм на пункт прийому металобрухту. Він під`їхав до їх місця проживання по АДРЕСА_2 , там ОСОБА_9 із ОСОБА_7 завантажили у його автомобіль мідь, а він їх повіз на пункт прийому металобрухту в Ізюм. Мідь була в білих ПЕТмішках, видно було, що це обвуглені кабелі. В Ізюмі вони розвантажили машину у якомусь нежилому кварталі, а через короткий проміжок часу повернулися у м. Лиман, він отримав від них кошти в сумі 2500 грн.00 коп..

Свідок ОСОБА_36 в судовому засіданні показав, що він працює таксистом. В судовому засіданні ствердив, що дійсно в середині лютого 2019 року, пізно ввечері, він, як таксист, на виконання замовлення, приїхав до дерев`яного моста, звідки забрав ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , яких відвіз на АДРЕСА_2 , за їх місцем мешкання.

Свідок ОСОБА_37 в судовому засіданні показав, що він працює на підприємстві «Ізюмцветмет» та проживає у м. Ізюмі. В лютому 2019 року він придбавав у ОСОБА_9 мідяний обвуглений дріт у ПЕТмішку, також були якісь пластини незрозумілі. ОСОБА_7 він не знає. ОСОБА_9 приїздив до нього два рази, і кожного разу був з різними людьми. Направив ОСОБА_9 до нього ОСОБА_38 , який відмовився у нього придбавати металобрухт. Він залишив придбаний у ОСОБА_9 металобрухт у гаражику, який знаходився на території підприємства, де він працював, і він його використовував для власних потреб. Доступ до нього був у ОСОБА_39 також. Через невеликий проміжок часу після останнього придбання ним металобрухту у ОСОБА_9 , приїхали працівники поліції та металобрухт вилучили. Підтвердив свій підпис на протоколі впізнання за фотознімками та те, що він впізнав ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_38 в судовому засіданні показав, що він працює на підприємстві «Ізюмцветмет» та проживає у м. Ізюмі. В лютому 2019 року до нього звернувся ОСОБА_9 запропонував металобрухт у виді мідяного дроту, він відмовився придбавати, однак запитав у ОСОБА_40 , чи не бажає він придбати його, на що останній погодився та придбав у ОСОБА_9 мідний обвуглений дріт у ПЕТмішку, який залишив у гаражику, який знаходився на території підприємства. Коли приїхали працівники поліції, то він їм надав придбаний ОСОБА_41 у ОСОБА_9 металобрухт, оскільки також мав доступ до цього гаражика. Працівники поліції та металобрухт вилучили.

Судом по епізоду від 13 лютого 2019 року також досліджені такі письмові докази:

згідно із витягом з ЄДРДР за № 0000114, внесені відомості про вчинення злочину за кваліфікацією ч. 3 ст. 185 КК України за надходженням заяв або виявлення з іншого джерела 16 лютого 2019 року, 16 лютого 2019 року, 18 лютого 2019 року; відомості про вчинення злочину за кваліфікацією 3 ст. 185 КК України за надходженням заяв або виявлення з іншого джерела 16 лютого 2019 року;
відповідно до протоколу огляду місця події та доданою до нього фототаблицею від 16 лютого 2019 року, оглянута територія зовнішньої комори «Лиманське локомотивне депо» регіональної фiлiї «Донецька залiзниця» АТ «Українська залізниця», яка огороджена парканом, вхід через металеві ворота, вхід до будівлі комори здійснюється через двері, які на момент огляду відчинені, замок з механічними пошкодженнями, зовнішньо схожими на удар сокири вертикально довжиною 15 см, на відстані 0,8 м від складського приміщення частина від пошкодженого датчику руху, на відстані 0,5 м від неї знаходиться кришка від датчика руху. Біля цистерни знаходиться сокира;
відповідно до протоколу огляду предмету від 19 лютого 2019 року із фототаблицями оглянуто ділянку місцевості розташованої поблизу будинку № 9 по вул. Маршала Федоренка в м. Ізюмі Харківської області, де ОСОБА_38 згідно із наданою ним письмовою заявою, добровільно надав для огляду та вилучення металевий дріт з відламаними частинами, вага якого з відламаними частинами складає 13 кг.;
відповідно до протоколу огляду місця події від 25 березня 2019 року із фототаблицями оглянутий металевий дріт, вилучений 19 лютого 2019 року, вимірами встановлено його довжину 16,5 м, учасник огляду працівник залізниці ОСОБА_31 повідомив, що вказаний дріт є складовою кабелю марки ВВГ 3Х35+ 1Х25;

відповідно до протоколу огляду місця події від 25 березня 2019 року із фототаблицями оглянуті склади, які розташовані на території сторони структурного підрозділу «Лиманське локомотивне депо» регiональної фiлiї «Донецька залiзниця» АТ «Українська залізниця», з метою перевірки вчинення крадіжок;

відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із фототаблицями від 20 лютого 2019 року, проведеного разом із свідком ОСОБА_41 , останній у особі на фотознімку за № 4, де зображений ОСОБА_7 , впізнав особу, яка разом із товаришем передала йому 13 лютого та 18 лютого 2019 року поблизу будинку АДРЕСА_8 металеві дроти та металеві вироби.

відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із фототаблицями від 20 лютого 2019 року, проведеного разом із свідком ОСОБА_41 , останній у особі на фотознімку за № 4, де зображений ОСОБА_9 , впізнав особу, яка разом із товаришем передала йому 13 лютого та 18 лютого 2019 року поблизу будинку АДРЕСА_8 металеві дроти та металеві вироби.
згідно із відповіддю ФОП ОСОБА_42 від 22 березня 2019 року, 13 лютого 2019 року, з 03 до 04 год. ранку, водій ОСОБА_36 на автомобілі DAEWOO НОМЕР_1 обслуговував виклик звід дерев`яного мосту до АДРЕСА_2 ;

довідкою вартості відновлення сигналізації зовнішньої комори № 4 наданою СП «Лиманське локомотивне депо» витрати відновлення сигналізації зовнішньої комори № 4 складають 531 грн. 00 коп. без ПДВ;

в представленому вкладному листі зазначений перелік речей в тому числі ножиці для проволоки, 750 мм;

відповідно до розпорядження № 2/ТЧ-1 від 18 лютого 2019 року, проведено позапланову інвентаризацію;

довідкою вартості внутрішнього замка на дверях приміщення комірника зовнішньої комори № 4 наданою СП «Лиманське локомотивне депо» витрати внутрішнього замка на дверях приміщення комірника зовнішньої комори № 4 складають 363 грн 86 коп. без ПДВ;

відповідно до акту про результати позапланової інвентаризації встановлено, що частина запасів відсутня: кабель марки ВВГ 3х35+ 1х25 довжиною 16,5 метрiв, кабель марки КГ lx35, кабель марки ВВГ 3х35+ 1х25 довжиною 25 метрiв, кабель марки ВВГ 3х25+ 1х16 довжиною 77,5 метрiв, ножицi для проволоки 750 мм в кiлькостi 1 шт., вартiстю 489 грн. 64 коп., на загальну суму 30445 грн. 26 коп., що також підтверджено довідкою про перебування у Локомотивному Депо Лиман матеріальних цінностей із їх переліком та вартістю, пошкодження датчику руху, сигналізації, навісний та внутрішній замки;

довідкою «Лиманського локомотивного депо» про збиток, який нанесено зовнішній коморі № 4 від 18 лютого 2019 року згідно до акту огляду внутрішньої комори № 4 від 18 лютого 2019 року в коморі виявлено нестачу запасів та необоротних активів: кабель КГ 1х35-30 метрів на суму 2492 грн. 71 коп.; кабель ВВГ 3х35+1х25 25 метрів на суму 9085 грн. 00 коп.; кабель ВВГ 3х25+1х16 77,5 метрів на суму 18632 грн. 55 коп.; ножиці для проволоки 750 мм в кількості 1 шт. на суму 235 грн.00 коп., та встановлено побічний збиток на відновлення пошкодженого майна на суму 894 грн. 86 коп.. Загальна вартість завданого збитку складає 31340 грн. 12 коп.;

інвентаризаційним описом встановлено кількість речових об`єків до проникнення до складського приміщення, та після такого проникнення.

згідно із товарознавчою експертизою № 1405 від 13 березня 2019 року, на момент скоєння правопорушення, тобто в період часу з 13 лютого 2019 року по 16 лютого 2019 року, ринкова вартість кабеля ВВГ 3х35+1х25 загальною довжиною 16,5 метрів становила 1906(одна тисяча дев`ятсот шість) грн. 90 коп.;
Згідно із товарознавчою експертизою № 2093/2094 від 17 квітня 2019 року, на момент вчинення правопорушення, тобто в період часу з 13 лютого 2019 року по 16 лютого 2019 року:
ринкова вартість кабеля марки ВВГ 3х35+1х25 довжиною 16,5 метрiв, становила 5090 грн. 46 коп.;
ринкова вартiсть кабеля марки КГ 1х35 довжиною 30 метрiв, - 2918 грн. 12 коп.;
ринкова вартiсть кабеля марки ВВГ 3х35+1х25 довжиною 25 метрiв, - 7712 грн. 81 коп.;
ринкова вартiсть кабеля марки ВВГ 3х25+ 1х16 довжиною 77,5 метрiв, - 18426 грн. 87 коп.;
ринкова вартiсть ножиць для проволоки 750 мм в кiлькостi 1 шт. 489 грн. 64 коп..
Загальна сума викраденого майна в період часу з 13 лютого 2019 року по 16 лютого 2019 року, становила 34637 (тридцять чотири тисячі шістсот тридцять сім) грн. 90 коп.;
згідно із постановою про визнання речових доказів та їх зберігання від 19 лютого 2019 року, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні металевий дріт з відламаними частинами, вага якого складає 13 кг. Зазначений дріт з його частинами було упаковано до поліпропіленового мішку, горловина якого перев`язана ниткою та склеєна паперовою биркою, та поміщено його до камери речових доказів Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНП України в Донецькій області;

згідно із постановою про визнання речових доказів та їх зберігання від 25 лютого 2019 року, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні металевий дріт з відламаними частинами, загальна довжина яких складає 16,5 м, вага 13 кг, упаковано до поліпропіленового мішку, горловина якого перев`язана ниткою, кінцівки якої склеєні биркою з пояснювальним написом, та поміщено його до камери речових доказів Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНП України в Донецькій області;

Згідно із розпискою представника потерпілого ОСОБА_15 у кримінальному провадженні № 0000114, йому, на відповідальне зберігання було передано:мідний дріт з відламаними частинами, загальна довжина яких складає 16,5 м, вага 13 кг;

Суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження речових доказів - стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів дозволяє дійти таких висновків.
Щодо протоколу пред`явлення для впізнання 20 лютого 2019 року, проведеного із свідком ОСОБА_41 , де свідок впізнає по фото ОСОБА_7 , як особу, яка приїздила двічі із ОСОБА_9 продавати йому металеві вироби, то зважаючи на показання самого свідка в судовому засіданні, за яким він беззаперечно заявив, що ОСОБА_7 він не знає, а також те, що ОСОБА_9 приїздив два рази із різними особами, пояснити, чому у протоколі мається його підпис не може, тому що не пам`ятає подію проведення протокола з його участю, вказаний протокол судом не приймається як належний та допустимий доказ. Суд зазначає, що сам протокол складений із порушеннями норм КПК України, зокрема не містить інформацію про осіб, зображених на фотографіях в протоколі.
Аналізуючи інші вищенаведені докази, суд доходить такого висновку.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повідомили, що вони вже засуджені за вчинення крадіжок в Укрзалізниці у м. Лимані цього злочину не вчиняли.
Разом з тим, доводи обвинувачених щодо їх непричетності до крадіжки кабелів зі складського приміщення № 4 СП «Лиманське локомотивне депо» спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так протоколом огляду місця події та доданою до нього фототаблицею від 16 лютого 2019 року, проведеними ревізійними заходами та складеними відповідно до ревізії документами встановлено, що була вчинена крадіжка силового кабеля визначеного маркування, ножиць.
Та обставина, що подія крадіжки відбулася 13 лютого 2019 року підтверджується показаннями свідка ОСОБА_43 , який в судовому засіданні показав, що в середині лютого 2019 року, вночі, він побачив на дерев`яному мосту підозрілу людину, а потім на території складу невідомих осіб, які втекли, і після чого була виявлена крадіжка та сліди проникнення на склад.
Показання свідка ОСОБА_43 узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_44 , який ствердив, що він вночі 13 лютого 2019 року відвозив від дерев`яного мосту до будинку проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 .
На підтвердження показань свідка ОСОБА_44 судом досліджена довідка зі служби таксі, за якою видно, що він дійсно виконував такий заказ.
Крім того із показань свідків ОСОБА_39 та ОСОБА_40 видно, що ОСОБА_9 пропонував ОСОБА_45 придбати та продав ОСОБА_46 , зокрема, обвуглений мідний дріт.
Показання свідків ОСОБА_39 та ОСОБА_40 узгоджуються між собою, не містять внутрішніх протиріч, та підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_47 , який повідомив, що дійсно відвозив ОСОБА_7 та ОСОБА_9 до м. Ізюм і бачив, як вони завантажували мішки з мідним дротом до машини такси, а у м. Ізюмі відвантажували його, протоколом огляду та вилучення мідяного дроту, а також протоколом його огляду за участю працівника «Укрзалізниці», за якими встановлено що вилучений дріт є складовою частиною викраденого кабеля, разом із дротом були вилучені також ножиці для дроту, протоколом впізнання за фотознімками від 20 лютого 2019 року, проведеного разом із свідком ОСОБА_41 , де останній у особі на фотознімку за № 4, де зображений ОСОБА_9 , впізнав особу, яка передала йому 13 лютого та 18 лютого 2019 року поблизу будинку АДРЕСА_8 металеві дроти та металеві вироби.
При допиті в судовому засіданні, свідок вказав на ОСОБА_9 , як на особу, яка двічі приїздила до нього в м. Ізюм та продала йому металеві виробі та як на особу, яку він впізнавав під час пред`явлення йому фотознімків для впізнання.
За таких обставин, незважаючи на відсутність інформації про осіб, зображених на фотознімках у протоколі пред`явлення для впізнання за участю свідка ОСОБА_40 , суд приймає до уваги протокол пред`явлення для впізнання, як допустимий та належний доказ, оскільки він підтверджений показаннями свідка ОСОБА_40 , допитаного під присягою безпосередньо в судовому засіданні, підстав для обмови свідком обвинуваченого судом не встановлено.
Із показань свідків ОСОБА_48 та ОСОБА_49 видно, що вони були присутні при повторному огляді місця вчинення кримінального правопорушення, а також оглянули інші приміщення з тим, щоб перевірити їх на схоронність майна, що там перебуває.
Судом не приймаються також до уваги заяви обвинувачених про те, що вони вже несуть відповідальність за крадіжки із «Укрзалізниці», оскільки події вчинення правопорушень, встановлених вироком Краснолиманського суду Донецької області відносяться до серпня вересня 2018 року, в той час предметом судового розгляду є події 2019 року.
Суд приймає до уваги показання представника потерпілого та вищезазначених свідків, оскільки вони узгоджуються між собою та підтверджуються як протоколами слідчих дій так і висновками експертиз.

Суд приймає до уваги протоколи слідчих дій та вважає їх допустимими доказами, оскільки вони вчинені у відповідності до норм чинного КПК України та є належними та допустимими узгоджуються із висновками експертизи та показаннями свідків.

Суд приймає до уваги як достовірні докази висновки експертизи, оскільки вони проведені компетентними спеціалістами, узгоджуються з вищенаведеними об`єктивними доказами по справі.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів по епізоду від 13 лютого 2019 року переконує в тому, що обставини вчинення кримінального правопорушення по вказаному епізоду, викладені в обвинувальному акті, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду і дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб поєднане з проникнення у приміщення.

По епізоду від 16 лютого 2019 року щодо викрадення тютюнових виробів, судом досліджені такі докази.
Потерпіла ОСОБА_50 в судовому засіданні показала, що вона мала кіоск, в якому торгувала тютюновими виробами, який розташований по АДРЕСА_4 . 16 лютого 2019 року їй зателефонувала ОСОБА_51 , яка виконувала обов`язки продавця у кіоску, та повідомила, що ролета, якою кіоск на ніч зачиняється пошкоджена, речі не на своїх місцях. На що вона їй наказала, щоб вона викликала поліцію та нічого в приміщенні кіоску не чіпала. Після того, як працівники поліції зафіксували проникнення до кіоска, вона провела інвентаризацію із продавцем та встановила розмір шкоди. Ця крадіжка вже друга, перед нею була ще одна, за якою вже відбувся суд, однак вона у суд не ходила, а написала заяву. Покарання просить призначити на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_52 в судовому засіданні показала, що вона працювала продавцем у кіоску тютюновими виробами, який розташований по АДРЕСА_4 . 16 лютого 2019 року, о 7 годині ранку, прийшла на роботу та побачила пошкоджену ролету, зателефонувала потерпілій та її безпосередньому керівнику, останній дозволив відчинити кіоск, вона викликала поліцію та відчинила кіоск. Коли його відчинила то побачила, що порядок речей у кіоску порушений, вікно відчинене, сигарети розкидані. Потім приїхали працівники поліції склали протокол, все зафіксували. Після чого, вона ОСОБА_53 провели ревізію, було встановлено, що викрадені гроші та цигарки. Розмір та кількість викраденого не пам`ятає, може ствердити, що пачки з цигарками були повернуті, але не всі та у пошкодженому стані, для продажу непридатні. На сьогодні власник кіоска помінявся.
Свідок ОСОБА_54 в судовому засіданні показала, що вона проживає поряд з кіоском, де продають тютюнові вироби, у лютому 2019 року, точної дати не пам`ятає, вона проходила повз нього, де її зупинили працівники поліції та її допитували з приводу вчиненою крадіжки, однак вона повідомила, що їй з приводу крадіжки нічого не відомо. В слідчих діях він участі не приймав.
Свідок ОСОБА_55 в судовому засіданні показав, що він проживає поряд з кіоском, де продають тютюнові вироби, у лютому 2019 року, точної дати не пам`ятає, він проходив повз нього, де його зупинили працівники поліції та його допитували з приводу вчиненою крадіжки, однак він повідомив, що йому з приводу крадіжки нічого не відомо. В слідчих діях він участі не приймав.
Судом по епізоду від 10 січня 2019 року також досліджені такі письмові докази:
згідно із витягом з ЄДРДР за № 0000114, внесені відомості про вчинення злочину за кваліфікацією ч. 3 ст. 185 КК України за надходженням заяв або виявлення з іншого джерела 16 лютого 2019 року, 16 лютого 2019 року, 18 лютого 2019 року; відомості про вчинення злочину за кваліфікацією 3 ст. 185 КК України за надходженням заяв або виявлення з іншого джерела 16 лютого 2019 року;
згідно із заявою ОСОБА_56 , від 16 лютого 2019 року, вона просить вжити заходів до невідомої особи, яка проникла до кіоску;
відповідно до протоколу огляду місця події із фототаблицями від 16 лютого 2019 року оглянутий металевий кіоск, який розташований біля магазину «Апельсин» розташованого за адресою Донецька області м. Лимана, по вул. К.Гасієва, 32. В ході огляду зафіксоване місце вчинення злочину, пошкодження ролети, якою зачиняється кіоск, розкидані пачки цигарок у приміщенні кіоска, відчинене пластикове вікно;
відповідно до протоколу огляду предмету від 19 лютого 2019 року із фототаблицями оглянуто ділянку місцевості розташованої поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , де ОСОБА_9 згідно із наданою ним письмовою заявою, добровільно надав для огляду та вилучення пачки цигарок;
судом досліджені документи, за якими потерпіла ОСОБА_18 діяла як приватний підприємець, документи про право власності на кіоск, дозвіл на здійснення торгівлі тютюновими виробами, трудовий договір за яким ОСОБА_51 прийнята на роботу до ПП Шепель як продавець, а також договір поставки.
згідно із довідкою переобліку товару вартість відсутнього товару становить 495 грн. 20 коп.;
згідно із товарознавчою експертизою № 1406/1407 від 12 березня 2019 року:
Ринкова вартiсть на момент вчинення правопорушення, тобто на перiод часу з 15 лютого 2019 по 16 лютого 2019 року 7 пачок сигарет «Parliaшent Night blue» у виробничому упакуваннi, яке не має на собi пошкоджень, становила 327(триста двадцять сiм)грн. 95 коп.
Ринкова вартiсть на момент вчинення правопорушення, тобто на перiод часу з 15 лютого 2019 по 16 лютого 2019 року 1 пачки сигарет «Kent BLUE» у виробничому упакуваннi, яка не має на собi пошкоджень, становила 40. (сорок) грн. 49 коп.
Ринкова вартiсть на момент вчинення правопорушення, тобто на перiод часу з 15 лютого 2019 по 16 лютого 2019 року 1 пачки сигарет «Rothшans Deшi Silver» у виробничому упакуваннi, яка не має на собi пошкоджень, становила 33 (тридцять три) грн.49 коп.
Ринкова вартiсть на момент вчинення правопорушення, тобто на перiод часу з 15 лютого 2019 по 16 лютого 2019 року 1 пачки сигарет «Кепт Silver» у виробничому упакуваннi, яка не має на собi пошкоджень, становила 42(сорок двi) грн. 75 коп..
Ринкова вартiсть на момент вчинення правопорушення, тобто на перiод часу з 15 лютого 2019 по 16 лютого 2019 року 1 пачки сигарет «Kent Switch» у виробничому упакуваннi, яка не має на собi пошкоджень, становила 43 (сорок три) грн. 00 коп..
Ринкова вартiсть на момент вчинення правопорушення, тобто на перiод часу з 15 лютого 2019 по 16 лютого 2019 року 1 пачки сигарет «Kent White» у виробничому упакуваннi, яка не має на собi пошкоджень, становила 43 (сорок три) грн. 00 коп..
Визначити ринкову вартiсть на момент вчинення правопорушення тобто на перiод часу з 15 лютого 2019 по 16 лютого 2019 року 1 розпакованої пачки сигарет «Parliament Night blue» з 7 сигаретами вiдповiдного виробника в середині, не уявилось можливим за вiдсутностi цiнових пропозицій, щодо продажу штучних сигарет.
8. Визначити ринкову вартiсть на момент вчинення правопорушення. тобто на перiод часу з 15 лютого 2019 по 16 лютого 2019 року 1 розпакованої пачки сигарет «Parliament Night blue» з 14 сигаретами вiдповiдного виробника в серединi, не уявилось можливим за вiдсутностi цiнових пропозицiй, щодо продажу штучних сигарет.
Визначити ринкову вартiсть на момент вчинення правопорушення, тобто на перiод часу з 15 лютого 2019 по 16 лютого 2019 року 1 розпакованої пачки сигарет «Kent BLUE» з 15 сигаретами вiдповiдного виробника в середині, не уявилось можливим за вiдсутностi цiнових пропозицiй, щодо продажу штучних сигарет.
згідно із постановою про визнання речових доказів та їх зберігання від 19 лютого 2019 року, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні:

1 пачка Parliarnent Night bluе, яка на момент огляду була розпакована та в ній містилося 7 цигарок вiдповiдного виробника;
1 пачка Parliarnent Night bluе, яка на момент огляду була розпакована та в ній містилося 14 цигарок вiдповiдного виробника;
1 пачку Kent BLUE, яка на момент огляду була розпакована та в нiй містилося 15 цигарок вiдповiдного виробника;
5 пачок Parliarnent Night bluе, у заводських упаковках, якi не мають на coбі механічних пошкоджень;
1 пачку Rothmans Demi Silver у заводськiй упаковцi (запакована), яка не має на собі механічних пошкоджень;
1 пачку Kent Silver у заводськiй упаковцi (запакована), яка не має на собi механічних пошкоджень;
1 пачку Kent Switch у заводськiй упаковцi (запакована), яка не має на собi механічних пошкоджень;
1 пачку Kent White у заводськiй упаковцi (запакована), яка не має на собi механічних пошкоджень;
Упаковані до полiпропiленового мiшку горловина якого перев`язана ниткою, кінцівки якої склеєні биркою з пояснювальним написом, та помiщено його до камери зберігання речових доказiв Лиманського ВП;
згідно із розпискою фізичної особи підприємця ОСОБА_18 , їй 19 березня 2019 року, на відповідальне зберігання було передано:1 пачка Parliarnent Night bluе, яка на момент огляду була распакована та в ній малися 7 цигарок вiдповiдного виробника; 1 пачка Parliarnent Night bluе, яка на момент огляду була распакована та в ній малися 14 цигарок вiдповiдного виробника; 1 пачку Kent BLUE, яка на момент огляду була распакована та в нiй малися 15 вiдповiдного виробника; 5 пачок Parliarnent Night bluе; 1 пачку Rothmans Demi Silver; 1 пачку Kent Silver; 1 пачку Kent Switch; 1 пачку Kent White.
Суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження речових доказів, - стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів дозволяє дійти таких висновків.
Так обвинувачений ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в судовому засіданні відмовилися давати показання, однак повідомили, що вони за вчинення крадіжки цигарок з кіоска вже отримали покарання по іншому вироку.
Суд не може погодитися із такими доводами обвинувачених, оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.
Зі змісту вироку Краснолиманського міського суду Донецької області від 24 червня 2019 року видно, що дійсно обвинувачених засуджено за вчинення крадіжки з вказаного кіоска 23 вересня 2018 року, 01 жовтня 2018 року. При цьому зі змісту вироку видно, що викрадені тютюнові вироби були видані у 2018 році.
Із показань потерпілої ОСОБА_57 та свідка ОСОБА_58 видно, що до подій 16 лютого 2019 року в кіоску також були інші крадіжки, за які особи, що їх вчинили, були засуджені Краснолиманським міським судом.
До того ж, як видно з протоколу огляду речей, були оглянуті та вилучені викрадені пачки з цигарками, які видав ОСОБА_9 видав добровільно. Із протоколу видно, що викрадені цигарки зберігалися за встановленим фактичним місцем проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .. При цьому кількість викрадених речей та їх марка відповідають даним довідки переобліку товару.
За таких обставин, суд ставиться критично та не приймає до уваги показання обвинувачених щодо того, що вони за вчинення крадіжки по вказаному епізоду вже отримали покарання.
Суд приймає до уваги показання потерпілої ОСОБА_57 та свідка ОСОБА_58 , оскільки вони дані під присягою, узгоджуються між собою, протоколами слідчих дій, експертним висновком, документами на ведення торгової діяльності, підстав для обмови обвинувачених судом не встановлено.
Щодо показань свідків ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , то суд не може їх прийняти, як докази провини обвинувачених, зважаючи, що їх показання не носять жодної інформації стосовно вчиненого правопорушення, вказані свідки не були очевидцями подій, не приймали участь у процесуальних діях під час досудового розслідування та були допитані в рамках збору інформації під час досудового розслідування по цьому епізоду.
Суд приймає до уваги протоколи слідчих дій та вважає їх допустимими доказами, оскільки вони вчинені у відповідності до норм чинного КПК України та є належними та допустимими не суперечать показанням обвинуваченого, речовими доказам, узгоджуються із висновком експертизи.
Суд приймає до уваги як достовірні докази висновки експертизи, оскільки вони проведені компетентними спеціалістами, узгоджуються з вищенаведеними об`єктивними доказами по справі.
Стороною захисту зазначено, що оскільки під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_9 в 2004 році був поставлений на обліка у лікаря психіатра, проходив стаціонарне лікування у 2008 році, де йому був виставлений діагноз: легка розумова відсталість, що підтверджено також і висновком експертизи, проведеної в рамках цієї справи, всі слідчі дії проведені під час досудового розслідування із ОСОБА_9 є недопустимими, оскільки проведені без участі захисника. Судом не приймаються до уваги такі доводи сторони захисту по епізоду від 16 лютого 2019 року, оскільки в рамках розслідування вказаного епізоду кримінального правопорушення жодних слідчих дій із ОСОБА_9 не проводилося.
Заява ОСОБА_9 про застосування до нього неправомірних методів ведення досудового розслідування, у тому числі про те, що він писав заяву про дозвіл на огляд та вилучення речових доказів під тиском, була предметом перевірки в рамках кримінальної справи посадовими особами ДБР, відповідно, були внесені відомості до ЄДРДР по ухвалі суду та заяві ОСОБА_9 щодо неправомірних методів ведення досудового розслідування та проведено перевірку, наслідком якої є постанова про закриття кримінального провадження від 30 липня 2020 року, яка міститься в матеріалах справи.
Сукупність наведених і оцінених судом доказів по епізоду від 16 лютого 2019 року переконує в тому, що обставини вчинення кримінального правопорушення по вказаному епізоду, викладені в обвинувальному акті, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду і дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 по вказаному епізоду правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб поєднане з проникнення у приміщення.

По епізоду від 18 лютого 2019 року щодо вчинення крадіжки майна з приміщень ЕЧС 1 СП «Лиманська дистанція електропосточання», судом досліджені такі докази.

Представник потерпілої особи структурного підрозділу «Лиманська дистанція електропосточання» регiональної фiлiї «Донецька залiзниця» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_17 в судовому засіданні повідомив, що він очевидцем подій не був, тому пояснити з приводу викраденого майна нічого не може. Щодо призначення покарання, то у цьому питанні поклався на розсуд суду. В інші судові засідання не з`явився, подавши до суду заяву про слухання справи у його відсутності.

Свідок ОСОБА_61 в судовому засіданні показав, що він виявив крадіжку з території ЕЧС -1 АТ «Укрзалізниця» та повідомив про це поліцію.

Свідок ОСОБА_62 в судовому засіданні показав, що він приймав участь як спеціаліст при огляді алюмінієвих шин, призначених для розподілу електричної енергії, які були знайдені працівниками поліції після їх крадіжки. Огляд проводився в лютому 2019 року, в присутності понятих. Він був присутній лише при огляді шин. Підтвердив свій підпис на протоколі від 25 лютого 2019 року.

Свідок ОСОБА_63 в судовому засіданні показав, що він працює в таксі, в 2019 року, точно часу та дати він не пам`ятає, пам`ятає, що було прохолодно, він приїхав за викликом ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на Щурівську трасу, де вони завантажили у багажник два білих мішки, як з під цукру, та вони поїхали у м. Ізюм, до пункту прийому металобрухту. Видно було, що мішки важкі. Там вони забрали мішки, потім вернулися без них, після чого приїхали назад в Лиман, де з ним розрахувалися, і він отримав 1500 грн. 00 коп.. Відвозив він їх один раз. Те що в мішках металобрухт, він також зрозумів, оскільки видно було по неправильній формі мішка.

Свідок ОСОБА_64 в судовому засіданні показав, що 18 лютого 2019 року, біля 6-ї години ранку, він йшов із ОСОБА_65 на рибалку, в районі провулку Робочого, неподалік від приміщень «Укрзалізниці», він зустрів ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , неподалік від них знаходився ПЕТмішки, які були чимось наповнені, були предмети, які стирчали з цих мішків. Він запитав у ОСОБА_9 , коли він поверне йому борг, на що він йому відповів, що сьогодні протягом дня. Біля 10 11 год. він приїхав до нього та повернув йому кошти в сумі 500 грн. 00 коп., які були вилучені працівниками поліції наступного дня. З ним проводився також слідчий експеримент, в ході якого він продемонстрував, де саме він зустрів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ..

Свідок ОСОБА_66 в судовому засіданні надав показання, аналогічні з показаннями ОСОБА_67 , додавши лише, що ОСОБА_9 в той день дав йому 400 грн. 00 коп., які поліція у нього вилучила.

Свідок ОСОБА_37 в судовому засіданні показав, що він працює на підприємстві «Ізюмцветмет» та проживає у м. Ізюмі. В лютому 2019 року він придбавав у ОСОБА_9 мідяний обвуглений дріт у ПЕТмішку, також були якісь пластини незрозумілі. ОСОБА_7 він не знає. ОСОБА_9 приїздив до нього два рази, і кожного разу був з різними людьми. Направив ОСОБА_9 до нього ОСОБА_38 , який відмовився у нього придбавати металобрухт. Він залишив придбаний у ОСОБА_9 металобрухт у гаражику, який знаходився на території підприємства, де він працював, і він його використовував для власних потреб. Доступ до нього був у ОСОБА_39 також. Через невеликий проміжок часу після останнього придбання ним металобрухту у ОСОБА_9 , приїхали працівники поліції та металобрухт вилучили. Підтвердив свій підпис на протоколі впізнання за фотознімками та те, що він впізнав ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_38 в судовому засіданні показав, що він працює на підприємстві «Ізюмцветмет» та проживає у м. Ізюмі. В лютому 2019 року до нього звернувся ОСОБА_9 запропонував металобрухт у виді мідяного дроту, він відмовився придбавати, однак зщапитав у ОСОБА_40 , чи не бажає він придбати його, на що останній погодився та придбав у ОСОБА_9 мідяний обвуглений дріт у ПЕТмішку, який залишив у гаражику, який знаходився на території підприємства. Коли приїхали працівники поліції, то він їм надав придбаний ОСОБА_41 у ОСОБА_9 металобрухт, оскільки також мав доступ до цього гаражика. Працівники поліції металобрухт вилучили.

Судом по епізоду від 18 лютого 2019 року також досліджені такі письмові докази:

згідно із витягом з ЄРДР за № 0000119 від 18 лютого 2019 року, за заявою чергового ЕЧС 1 СП «Лиманська дистанція електропостачання» ОСОБА_68 внесено відомості про вчинення злочину за кваліфікацією ч.3 ст. 185 КК України;
відповідно до протоколу огляду місця події від 18 лютого 2019 року, оглянута територія та будівля району електричних мереж станції Красний Лиман Донецької залізниці, що розташована за адресою: Донецька область, м. Лиман, провулок Робочий, 14. Під час огляду було виявлено у другій кімнаті другої будівлі фрагмент сліду взуття, який був зафіксований по правилами масштабної фотозйомки;
відповідно до протоколу огляду предмету від 19 лютого 2019 року із фототаблицями оглянуто ділянку місцевості розташованої поблизу будинку № 9 по вул. Маршала Федоренка в м. Ізюмі Харківської області, де ОСОБА_38 згідно із наданою ним письмовою заявою, добровільно надав для огляду та вилучення 26 металевих предметів;
відповідно до протоколу огляду предмету від 19 лютого 2019 року із фототаблицями, оглянуто на ділянці місцевості розташованої поблизу домоволодіння № 38 по вул. Колгоспній в м. Лимані Донецької області, де ОСОБА_66 згідно із наданою ним письмовою заявою, добровільно надав для огляду та вилучення 4 купюри номіналом 100 грн. кожна, які були упаковані та вилучені;

відповідно до протоколу огляду предмету від 22 лютого 2019 року із фототаблицями, оглянуто на ділянці місцевості розташованої поблизу домоволодіння № 84 по вул. Торговій в м. Лимані Донецької області, де ОСОБА_64 згідно із наданою ним письмовою заявою, добровільно надав для огляду та вилучення грошові кошти 5 купюр номіналом 100 грн. кожна, які були упаковані та вилучені;

відповідно до протоколу огляду предмету від 19 лютого 2019 року із фототаблицями, оглянуто на відкритій ділянці місцевості розташованої поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 згідно із наданою ним письмовою заявою, добровільно надав для огляду та вилучення грошові кошти в сумі 300 грн. 00 коп., які за його твердженням він із ОСОБА_9 отримав за продаж металевих виробів. Дві купюри номіналом 100 та 200 грн. були упаковані та вилучені;

відповідно до протоколу огляду предмету від 19 лютого 2019 року із фототаблицями, оглянуто на відкритій ділянці місцевості розташованої поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , де ОСОБА_9 згідно із наданою ним письмовою заявою, добровільно надав для огляду та вилучення грошові кошти в сумі 300 грн. 00 коп.. 3 купюри номіналом 100 грн. кожна, які були упаковані та вилучені;

відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із фототаблицями від 20 лютого 2019 року, проведеного разом із свідком ОСОБА_41 , останній у особі на фотознімку за № 4, де зображений ОСОБА_7 , впізнав особу, яка разом із товарищем передала йому 18 лютого та 13 лютого 2019 року поблизу будинку АДРЕСА_8 металеві дроти та металеві вироби;
відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із фототаблицями від 20 лютого 2019 року, проведеного разом із свідком ОСОБА_41 , останній у особі на фотознімку за № 4, де зображений ОСОБА_9 , впізнав особу, яка разом із товаришем передала йому 18 лютого та 13 лютого 2019 року поблизу будинку АДРЕСА_8 металеві дроти та металеві вироби;
відповідно до протоколу огляду предмету від 25 лютого 2019 року із фототаблицями оглянуто в приміщенні кабінету №8 Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області по вул. Свободі, 27 в м. Лимані 26 металевих предметі, які були вилучені 19 лютого 2019 року;
відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із фототаблицями від 20 лютого 2019 року, проведеного разом із свідком ОСОБА_41 , останній у особі на фотознімку за № 4, де зображений ОСОБА_7 , впізнав особу, яка разом із товаришем передала йому 13 лютого та 18 лютого 2019 року поблизу будинку АДРЕСА_8 металеві дроти та металеві вироби;

відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із фототаблицями від 20 лютого 2019 року, проведеного разом із свідком ОСОБА_41 , останній у особі на фотознімку за № 4, де зображений ОСОБА_9 , впізнав особу, яка разом із товаришем передала йому 13 лютого та 18 лютого 2019 року поблизу будинку АДРЕСА_8 металеві дроти та металеві вироби;
відповідно до протоколу слідчого експерименту від 07 червня 2019 року із фототаблицями, де свідок ОСОБА_64 згідно із наданою ним письмовою заявою продемонстрував біля підприємства ЕЧС-1СП «Лиманська дистанція електропостачання» де він 18 лютого 2019 року разом зі своїм товаришем ОСОБА_65 бачив свої знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .. Помітивши їх він підійшов до них, та почали з ними розмовляти. Коли вони вели з ними розмову то він помітив, що біля ОСОБА_9 та ОСОБА_7 стоять два мішка білого кольору, які були повними, але що в них було роздивитися не міг, так як мішки були зав`язані;

відповідно до протоколу слідчого експерименту від 07 червня 2019 року із фототаблицями, де свідок ОСОБА_66 згідно із наданою ним письмовою заявою продемонстрував біля підприємства ЕЧС-1СП «Лиманська дистанція електропостачання» по пров. Робочому, в м. Лимані, де він 18 лютого 2019 року приблизно о 06 годині ранку проходили біля зазначеного підприємства разом зі своїм товаришем ОСОБА_69 Проходячи повз підприємства, а саме з тильної сторони підприємства біля паркану в лісному масиві вони помітили свої знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Коли вони зустрілися, то він їх помітив, що біля ОСОБА_9 та ОСОБА_7 знаходяться два мішка білого кольору, які були повними та зав`язані. Що було в мішках він сказати не може, але було помітно, що в них знаходяться металеві вироби;

довідкою СП «Лиманської дистанції електропостачання» про величину збитку, нанесеного в результаті крадіжки невідомими особами 18 лютого 2019 року матеріальних цінностей з приміщення району електричних мереж Лиман проводу ВВП 4х2,5 в кількості 60 м, переносних заземлень в кількості 18 шт., припою ПСО-30 в кількості 2,8 кг, переноски в кількості 2 шт., шини алюмінієві в кількості 26 шт. Всього без витрат на відновлення збиток склав 21645 грн. 04 коп..

згідно із актом технічного стану пошкодженого об`єкта від 18 лютого 2019 року, встановлений перелік викраденого та пошкодженого майна;

згідно із висновком за матеріалами перевірки факту пошкодженого об`єкта залізничного транспорту від 18 лютого 2019 року, встановлено розкрадання та псування майна підприємства;

наказом № 136 від 18 лютого 2019 року призначено позачергову інфентаризацію по ЕЧС-1 Лиман;

інвентаризаційним описом встановлено кількість речових об`єків до проникнення до складського приміщення, та після такого проникнення.

згідно із товарознавчою експертизою № 1404 від 15 березня 2019 року, ринкова вартість на момент вчинення правопорушення, тобто в період часу з 17 лютого 2019 року по 18 лютого 2019 року алюмінієвих виробів (шин) неправильної форми металобрухт, вага якого 14 кг, становила 581(п`ятьсот вісімдесят одна) грн. 00 коп.;
згідно із товарознавчою експертизою № 2096 від 30 травня 2019 року, ринкова вартість на момент вчинення правопорушення, тобто в період часу з 17 лютого 2019 року по 18 лютого 2019 року:

алюмiнiевих виробiв (шин) неправильної форми, вага яких 14 кг., - 581 (п 'ятсот вісімдесят одна) грн. 00 коп.;

дроту ВВП 4х2,5 ( 4 жили у ПВХ оболонцi, перерiзом 2,5м2, iзольований полiвiнiлхлоридним пластиком) в кiлькостi 60 м - 942(дев 'ятсот сорок дві) грн. 48 коп.;

переносних заземлень ( 4 жили мiдного проводу марки МГ, перерiзом 25мм2, довжиною 1,5м кожна жила) в кiлькостi 18 шт. - 11 160(одинадцять тисяч сто шiстдесят) грн. 83 коп.

припою ПСО-30 в кiлькостi 2,8 кг 389 (триста вiсiмдесят дев`ять) грн. 48 коп.;

визначити ринкову вартiсть переноски (2 жили у ПВХ оболонцi, перерiзом 2,5мм2 iзольований полiвiнiлхлоридним пластиком, довжиною 15м з трiйною розеткою) в кiлькостi 1 шт. - не уявилось можливим у зв`язку із відсутністю цінових пропозицій;

згідно із постановою від 19 лютого 2019 року, вилучені у ОСОБА_39 26 металевих фрагментів визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000119 від 18 лютого 2019 року;

згідно із постановою про визнання речових доказів та їх зберігання від 19 лютого 2019 року, визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню три паперові конверти в яких упаковано: в другому грошові кошти в сумі 400 грн. (4 купюри номіналом 100 грн., 1) серійний номер СА 0316690, рік випуску 2014; 2) серійний номер ИР 0168733, рік випуску 2011;3) серійний номер КТ 6578611, рік випуску 2005; 4) серійний номер КР 1557965, рік випуску 2005;), які поміщено до камери зберігання речових доказів Лиманського відділення Слов`янського відділу ГУНП в Донецькій області.

Квитанцією про отримання на зберігання речових доказів № 5/С/19 18 лютого 2019 року вилучено речові докази, а саме: 100 грн (однією купюрою) серія СА 0316690, 100 грн. (однією купюрою) серія ИР 0168733, 100 грн. (однією купюрою) серія КТ 6578611, 100 грн. (однією купюрою) серія КР 1557965. Порядковий номер 5/С/19, номер книги обліку речових доказів 357;

згідно із постановою про визнання речових доказів та їх зберігання від 19 лютого 2019 року, визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню три паперові конверти в яких упаковано: в третьому грошові кошти в сумі 300 грн. (2 купюри номіналом 200 грн. та 100 грн., 1) серійний номер СК 9273801, рік випуску 2014; 2) серійний номер МД 1324849, рік випуску 2011;), які поміщено до камери зберігання речових доказів Лиманського відділення ГУНП в Донецькій області.

квитанцією про отримання на зберігання речових доказів № 1-Я/19, 19 лютого 2019 року вилучено речові докази, а саме: 200 грн (однією купюрою) серія СК 9273801, 100 грн. (однією купюрою) серія МД 1324849. Порядковий номер 1-Я/19, номер книги обліку речових доказів 357;

згідно із постановою про визнання речових доказів та їх зберігання від 19 лютого 2019 року, визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню три паперові конверти в яких упаковано: в першому грошові кошти в сумі 300 грн. (3 купюри номіналом по 100 грн., 1) серійний номер БП 0274988, рік випуску 2005; 2) серійний номер СВ 8198950, рік випуску 2014;3) серійний номер МИ 3958294, рік випуску 2011, які поміщено до камери зберігання речових доказів Лиманського відділення ГУНП в Донецькій області.

квитанцією про отримання на зберігання речових доказів № 4-М/19, 19 лютого 2019 року вилучено речові докази, а саме: 100 грн (однією купюрою) серія БП 0274988, 100 грн. (однією купюрою) серія СВ 8198950, 100 грн. (однією купюрою) серія МИ 3958294. Порядковий номер 4-М/19, номер книги обліку речових доказів 357;

згідно із постановою про визнання речових доказів та їх зберігання від 22 лютого 2019 року, визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню паперовий конверт в який упаковано п`ять купюр номіналом по 100 грн. (всього500 грн). Кожна з купюр має серійний номер та рік випуску 1) 2011 рік випуску, с/н МЛ 4301883; 2) 2014 рік випуску, с/н СЄ 7827759; 3) 2005 рік випуску, с/н ЕЗ 9497629; 4) 2005 рік випуску, с/н КТ 2044381; 5) 2011 рік випуску, с/н МП 7655882, зазначений конверт із вмістом поміщено до камери зберігання речових доказів Лиманського відділення ГУНП в Донецькій області.

квитанцією про отримання на зберігання речових доказів № 1-Ц/19, 22 лютого 2019 року вилучено речові докази, а саме: 100 грн (однією купюрою) серія МЛ 4301883, 100 грн. (однією купюрою) серія СЄ 7827759, 100 грн. (однією купюрою) серія ЕЗ 9497629, 100 грн. (однією купюрою) серія КТ 2044381, 100 грн. (однією купюрою) серія МП 7655882. Порядковий номер 1-Ц/19, номер книги обліку речових доказів 357;

Згідно із постановою про визнання речових доказів та їх зберігання від 25 лютого 2019 року, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні 26 металевих (алюмінієвих) виборів неправильної форми, упаковані до поліпропіленового мішку, горловина якого перев`язана ниткою, кінцівки якої склеєні биркою з пояснювальним написом, та поміщено його до камери речових доказів Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНП України в Донецькій області;

згідно із розпискою представника потерпілого ОСОБА_17 у кримінальному провадженні № 0000119, йому, на відповідальне зберігання було передано:алюмінієві вироби (шини) неправильної форми, загальна вага, яких складає 14 кг.

Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів дозволяє дійти таких висновків.
Щодо протоколу пред`явлення для впізнання 20 лютого 2019 року, проведеного із свідком ОСОБА_41 , де він впізнає по фото ОСОБА_7 , як особу, яка приїздила двічі із ОСОБА_9 продавати йому металеві вироби, то зважаючи на показання самого свідка в судовому засіданні, за яким він беззаперечно заявив, що ОСОБА_7 він не знає, а також те, що ОСОБА_9 приїздив два рази із різними особами, пояснити, чому у протоколі мається його підпис не може, тому що не пам`ятає подію проведення протокола з його участю, вказаний протокол судом не приймається як належний та допустимий доказ. Суд зазначає, що сам протокол складений із порушеннями норм КПК України, зокрема не містить інформацію про осіб, зображених на фотографіях в протоколі.
Аналізуючи інші вищенаведені докази, суд доходить такого висновку.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повідомили, що вони вже засуджені за вчинення крадіжок в Укрзалізниці у м. Лимані цього злочину не вчиняли.
Разом з тим, доводи обвинувачених щодо їх непричетності до крадіжки металевих виробів з території ЕЧС -1 АТ «Укрзалізниця» спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Та обставина, що 18 лютого 2019 року, приблизно о 04 год. 20 хв. сталося проникнення на територію ЕЧС -1 АТ «Укрзалізниця», підтверджується показаннями свідка ОСОБА_68 , протоколом огляду місця події від 18 лютого 2019 року, даними інвентаризації, проведеної на підставі відповідного наказу по підприємству, показаннями представника потерпілої особи, який хоч і повідомив, що він не був очевидцем подій вчинення крадіжки, але може ствердити, що підприємством належним чином встановлено перелік та вартість викраденого майна.

За таких обставин, суд не може погодитися із твердженнями обвинувачених, за якими останні вже отримали покарання за вчинення крадіжок на АТ «Укрзалізниця».

Із показань свідків ОСОБА_70 та ОСОБА_67 , які підтверджуються також проведеними із вказаними свідками слідчими експериментами, видно, що вони зустріли обвинувачених 18 лютого 2019 року вранці із двома білими ПЕТ мішками, які були неправильної конфігурації, неподалік від місця вчинення крадіжки ЕЧС-1СП «Лиманська дистанція електропостачання». Із показань свідка ОСОБА_71 вбачається, що він відвозив ОСОБА_7 та ОСОБА_9 до пункту металобрухту, в 2019 року, в прохолодну пору року, і останні завантажували у машину два білих ПЕТмішки неправильної форми, які явно були важкими, в Ізюмі їх відвантажили, понесли до пункту, після чого повернулися без мішків, а, коли вони повернулися до м. Лиман, заплатили йому гроші за надання послуг такси. Відповідно до показань свідків ОСОБА_39 та ОСОБА_40 , ОСОБА_9 приїздив 18 лютого 2019 року до місця Ізюм, де вдруге продав ОСОБА_46 металеві вироби, які в подальшому були вилучені.

З показань ОСОБА_70 та ОСОБА_67 видно, що безпосередньо в той же день ОСОБА_9 повернув їм кошти, які їм був винен, та які ними були добровільно видані працівникам поліції в подальшому.

Аналіз вказаних показань свідків, дозволяє дійти висновку, що вони узгоджені між собою, доповнюють одне одного, не мають внутрішніх протиріч, крім того підтверджуються протоколами слідчих дій.

Досліджуючи окремо та в сукупності з іншими доказами протоколи огляду та вилучення грошей у свідків ОСОБА_67 та ОСОБА_72 , суд приходить до висновку про причетність вказаних коштів до інкримінованого обвинуваченим правопорушення, отже про правомірність їх вилучення.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ні ОСОБА_7 , ні ОСОБА_9 не працювали, однак, 18 лютого 2019 року вони отримали гроші від продажу металевих виробів, які, відповідно до протоколу огляду та вилучення речей, протоколу огляду металевих виробів зі спеціалістом та представником потерпілої особи, документами інвентаризації, належать потерпілій особі. Отримання грошей за продаж металевих виробів підтверджено показаннями свідка ОСОБА_73 ..

За таких обставин, суд приймає до уваги протоколи вилучення коштів у ОСОБА_67 та ОСОБА_70 , які добровільно видали вказані кошти працівникам поліції та повідомили, звідки вони їх отримали.

Щодо вилучення коштів у обвинувачених, вирішуючи питання щодо наявності/відсутності порушення процедури їх отримання, та відповідно допустимості вказаних коштів, як доказів в рамках цього кримінального провадження, суд виходить з таких міркувань.

Ухвалами суду від 02 липня 2020 року в кримінальному провадженні було ініційоване проведення судової психолого-психіатричної експертизи обвинуваченим.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 642 від 27 жовтня 2020 року ОСОБА_7 виявляє емоційно нестійкий розлад особистості. У період інкримінованого йому правопорушення, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На момент скоєння правопорушення ОСОБА_7 у тимчасово хворобливому стані не перебував, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_7 повністю усвідомлює свої дії та керує ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 643 від 27 жовтня 2020 року ОСОБА_9 виявляє легку розумову відсталість з порушеннями поведінки, що не потребують прийняття лікувальних заходів. У період інкримінованого йому правопорушення, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На момент скоєння правопорушення ОСОБА_9 у тимчасово хворобливому стані не перебував, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_9 повністю усвідомлює свої дії та керує ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цих вад.
Сам собою факт проходження ОСОБА_9 курсу лікування у психіатричній лікарні у 2008 році, після якого обвинувачений до психіатричної допомоги не звертався, а також щодо ОСОБА_7 , який на обліку у лікаря психіатра не перебуває, та визнаний таким, що має соціалізований розлад поведінки, свідчать лише про наявність у обвинувачених окремих поведінкових розладів, однак це автоматично не вказує на нездатність цих осіб повною мірою реалізувати свої права і не може слугувати безумовною підставою для обов`язкового залучення захисника. Для вчинення такої процесуальної дії має бути встановлено, що певна психічна вада, наявна у конкретної особи, перешкоджає їй реалізувати свої права, а також чинним КПК України передбачено, що захисник призначається з моменту встановлення такої вади.
Крім того, КПК не передбачає обов`язкового залучення експерта для визначення здатності/нездатності особи повною мірою реалізувати свої права внаслідок фізичних чи психічних вад. Лише у разі наявності у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду обґрунтованих сумнівів у тому, що особа здатна або не здатна повною мірою реалізувати свої права (у силу характеру захворювання, поведінки під час кримінального провадження, наданих нею показань), та за необхідності використання спеціальних знань має бути залучено експерта.
Саме до цього зводиться правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2019 року (справа № 213/1425/17).
З висновків проведеної під час судового розгляду судових психолого-психіатричних експертиз вбачається, що за психічним станом що обвинувачені можуть повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребують.
Таким чином під час судового розгляду не встановлено даних, які би слугували достатніми підставами для суду ставити під сумнів здатність ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повною мірою реалізувати свої права на стадії досудового розслідування.
З огляду на викладене, самі собою зазначений діагноз і перебування ОСОБА_9 на лікуванні через легку розумову відсталість з поведінковими порушеннями, а також ОСОБА_7 з наявним емоційно нестійким розладом особистості за відсутності установлених конкретних ознак хворобливого стану психіки, який би ускладнив можливість повноцінно захищатися на стадії досудового розслідування, не є такими обставинами, що вимагають обов`язкової участі захисника в аспекті п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК на стадії досудового розслідування.

Таким чином, на переконання суду, протоколи огляду предмету від 19 лютого 2019 року із фототаблицями, за якими ОСОБА_74 та ОСОБА_9 добровільно видали кошти, які за їх твердженням, вони отримали від продажу викрадених металевих виробів, суд приймає до уваги як допустимі та належні, оскільки хоч вони і проведені без участі захисників, однак в присутності понятих, мають повне фіксування послідовності процесуальних дій.

Суд також звертає увагу, що доводи ОСОБА_9 та ОСОБА_7 про те, що під час досудового розслідування на них був здійснений тиск та застосовані неправомірні методи ведення досудового розслідування, внаслідок чого заяви про надання для огляду вилучених цих речових доказів були також вчинені ними внаслідок тиску, були предметом перевірки посадових осіб ДБР в рамках кримінального провадження, наслідком якої є постанова про закриття кримінального провадження від 30 липня 2020 року.

З огляду на викладене, суд приймає як належні та допустимі докази протоколи вилучення у ОСОБА_7 та ОСОБА_9 грошей, та такі, що підтверджують, що вказані кошти отримані від продажу викрадених металевих виробів.

Показання свідків ОСОБА_39 та ОСОБА_40 узгоджуються між собою, не містять внутрішніх протиріч, та підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_47 , який показав, що дійсно відвозив ОСОБА_7 та ОСОБА_9 до м. Ізюм і бачив, як вони завантажували мішки з мідним дротом до машини такси, а у м. Ізюмі відвантажували його, протоколом огляду та вилучення мідяного дроту, а також протоколом його огляду за участю працівника «Укрзалізниці», за якими встановлено що вилучений дріт є складовою частиною викраденого кабеля, разом із дротом були вилучені також ножиці для дроту, протоколом впізнання за фотознімками від 20 лютого 2019 року, проведеного разом із свідком ОСОБА_41 , де останній у особі на фотознімку за № 4, де зображений ОСОБА_9 , впізнав особу, яка передала йому 13 лютого та 18 лютого 2019 року поблизу будинку АДРЕСА_8 металеві дроти та металеві вироби.
При допиті в судовому засіданні, свідок вказав на ОСОБА_9 , як на особу, яка двічі приїздила до нього в м. Ізюм та продала йому металеві виробі та як на особу, яку він впізнавав під час пред`явлення йому фотознімків для впізнання.
За таких обставин, незважаючи на відсутність інформації про осіб, зображених на фотознімках у протоколі пред`явлення для впізнання за участю свідка ОСОБА_40 , суд приймає до уваги протокол пред`явлення для впізнання, як допустимий та належний доказ, оскільки він підтверджений показаннями свідка ОСОБА_40 , допитаного під присягою безпосередньо в судовому засіданні, підстав для обмови свідком обвинуваченого судом не встановлено.
Суд приймає до уваги показання представника потерпілого та вищезазначених свідків, оскільки вони узгоджуються між собою та підтверджуються як протоколами слідчих дій так і висновками експертиз.

Суд приймає до уваги протоколи слідчих дій та вважає їх допустимими доказами, оскільки вони вчинені у відповідності до норм чинного КПК України та є належними та допустимими узгоджуються із висновками експертизи та показаннями свідків.

Суд приймає до уваги як достовірні докази висновки експертизи, оскільки вони проведені компетентними спеціалістами, узгоджуються з вищенаведеними об`єктивними доказами по справі.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів по епізоду від 18 лютого 2019 року переконує в тому, що обставини вчинення кримінального правопорушення по вказаному епізоду, викладені в обвинувальному акті, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду і дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб поєднане з проникнення у приміщення.

Судом були досліджені відомості щодо особи обвинуваченого ОСОБА_7 .

Відповідно до характеристики від 04 червня 2019 року наданої Виконавчим комітетом Лиманської міської ради Донецької області, ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 . За час проживання за вказаною адресою показав себе з позитивної сторони, за характером спокійний, урівноважений. З сусідами підтримує нейтральні відносини. Нарікань або скарг зі сторони сусідів в його адресу не надходило. У зловживанні наркотичних засобів або алкоголю помічений не був. Участі в громадському житті мікрорайону не приймає.
Згідно із довідкою КЗОЗ Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янська № 199/2019 від 04 червня 2019 року, ОСОБА_7 на обліку у лікаря психіатра не перебуває.
Згідно із довідкою ВСП КЛПУ Міський наркологічний диспансер м. Краматорська у м. Слов`янську № 2/82-19 від 05 червня 2019 року, ОСОБА_7 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 642 від 27 жовтня 2020 року ОСОБА_7 виявляє емоційнонестійкий розлад особистості. У період інкримінованого йому правопорушення, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На момент скоєння правопорушення ОСОБА_7 у тимчасово хворобливому стані не перебував, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_7 повністю усвідомлює свої дії та керує ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Відповідно до довідок про судимість, ОСОБА_7 має судимості:
01 жовтня 2015 року за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3(трьох) років позбавлення волі, за ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 (два) роки;

15 вересня 2016 року за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області за ст. 71, ч. 2 ст. 185 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Краснолиманськго міського суду від 01 жовтня 2015 року та остаточно визначено покарання у виді 3 (трьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі;

16 листопада 2016 року за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області, залишеним в частині призначення покарання ОСОБА_7 без змін вироком Донецького апеляційного суду від 02 лютого 2017 року, за ст. 71, ч. 3 ст. 185 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Краснолиманського міського суду від 15 вересня 2016 року та остаточно визначено покарання строком на 4 (чотири) роки позбавлення волі;

16 жовтня 2018 року за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 60(шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн. 00 коп. штрафу;

24 червня 2019 року за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області, залишеним в частині призначення покарання ОСОБА_7 без змін ухвалою Донецького апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року, за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань та за ч. 4 ст. 70 КК України шляхом повного складання покарань за цим вироком і вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 15 вересня 2016 року, остаточно визначено покарання строком на 4 (чотири) роки 6(шість) місяців позбавлення волі, із самостійним виконанням покарання у виді 1020 грн. 00 коп. штрафу;

21 листопада 2019 року за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, залишеним без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 квітня 2020 року, за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком і вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 24 червня 2019 року, залишеним в частині призначення покарання ОСОБА_7 без змін ухвалою Донецького апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року, остаточно визначено покарання строком на 4 (чотири) роки 6(шість) місяців позбавлення волі, із самостійним виконанням покарання у виді 1020 грн. 00 коп. штрафу.

Обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, обвинуваченому ОСОБА_7 судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно із ст. 65 КК України, при призначенні покарання, суд приймає до уваги наступні обставини:
викрадене майно повернуто володільцям частково та поза волею обвинуваченого ОСОБА_7 ;

потерпілою стороною висловлено думку щодо покарання обвинуваченого, відповідно до норм чинного законодавства;

за місцем проживання обвинувачений ОСОБА_7 характеризується посередньо;

обвинувачений ОСОБА_7 не працює, не одружений, утриманців не має;

станом на час розгляду справи має невідбуте покарання у виді позбавлення волі за вчинення інших кримінальних правопорушень;
у обвинуваченого відсутні плани на майбутнє та будь-яка мотивація до позитивних змін.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкцій частин статей Особливої частини Кримінального кодексу України, за кожною частиною статті окремо.

Враховуючи ту обставину, що обвинуваченим вчинено два кримінальних правопорушення, суд призначає покарання за цим вироком відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
При визначенні остаточного покарання, суд враховує, що 21 листопада 2019 року за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, залишеним без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 квітня 2020 року, за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком і вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 24 червня 2019 року, залишеним в частині призначення покарання ОСОБА_7 без змін ухвалою Донецького апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року, остаточно визначено покарання строком на 4 (чотири) роки 6(шість) місяців позбавлення волі, із самостійним виконанням покарання у виді 1020 грн. 00 коп. штрафу.

За таких обставин, судом встановлено, що ОСОБА_7 вчинені кримінальні правопорушення у вказаному кримінальному провадженні до ухвалення та набрання законної сили попереднім вироком суду.
З урахуванням викладеного, суд визначає остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до вимог ч. 1, 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до повідомлення із ДУ «Харківський слідчий ізолятор», ухвала суду від 28 листопада 2019 року про переведення ОСОБА_7 до ДУ «Бахмутська установа виконання покарань» для розгляду кримінального провадження виконана не була та, 02 грудня 2019 року ОСОБА_7 був направлений для відбування покарання за вироком суду до Диканівської виправної колонії. У зв`язку з цим, судом 09 січня 2020 року була постановлена ухвала про переведення ОСОБА_7 з Диканівської виправної колонії до Бахмутської установи виконання покарань.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, суд зараховує ОСОБА_7 до строку остаточного покарання відбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Ізюмського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2019 року - з 02 грудня 2019 року по 08 січня 2020 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, покарання у виді штрафу в розмірі 60(шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020(одну тисячу двадцять) грн. 00 коп. підлягає самостійному виконанню.

На підставі ч. 5 ст.72 КК України ОСОБА_7 в строк відбування покарання зарахувати строк перебування в установі попереднього ув`язнення для участі у розгляді даного кримінального провадження з 09 січня 2020 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Заходи забезпечення кримінального провадження не приймалися.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_7 нових кримінальних правопорушень.
Судом були досліджені відомості щодо особи обвинуваченого ОСОБА_9 ..
Відповідно до характеристики від 04 червня 2019 року наданої Виконавчим комітетом Лиманської міської ради Донецької області, ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою АДРЕСА_2 . За час проживання за вказаною адресою показав себе з посередньої сторони, за характером спокійний, врівноважений. З сусідами підтримує нейтральні відносини. Нарікань або скарг зі сторони сусідів в його адресу не надходило. У зловживанні наркотичних засобів або алкоголю помічений не був. Участі в громадському житті мікрорайону не приймає.
Згідно із довідкою КЗОЗ Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янська № 200/040619 від 04 червня 2019 року, ОСОБА_9 на обліку у лікаря психіатра не перебуває.
Згідно із довідкою ВСП КЛПУ Міський наркологічний диспансер м. Краматорська у м. Слов`янську № 2/82-19 від 05 червня 2019 року, ОСОБА_9 у лікаря-нарколога не перебуває.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 643 від 27 жовтня 2020 року ОСОБА_9 виявляє легку розумову відсталість з порушеннями поведінки, що не потребують прийняття лікувальних заходів. У період інкримінованого йому правопорушення, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На момент скоєння правопорушення ОСОБА_9 у тимчасово хворобливому стані не перебував, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_9 повністю усвідомлює свої дії та керує ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Відповідно до довідки про судимість, ОСОБА_9 судимий:
23 січня 2012 року за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області за ст. 70, ч.ч.2, 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років 9 ( дев`яти) місяців позбавлення волі. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 травня 2014 року звільнений від відбування покарання 03 червня 2014 року на підставі ЗУ «Про амністію» від 08 квітня 2014 року;

17 вересня 2015 року за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області за ч.1 ст.70, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України до 3(трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі. Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 22 лютого 2016 року звільнений від відбування покарання 03 червня 2014 року на підставі ЗУ «Про амністію» від 08 квітня 2014 року;

01 жовтня 2015 року за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області за ч. 3 ст.185 КК України до 3(трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 22 лютого 2016 року зараховане попереднє ув`язнення з 05 серпня 2015 року по 28 січня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі Ухвалою Крюковського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 липня 2016 року вирок від 01 жовтня 2015 року приведений у відповідність до норм діючого законодавства та за ст. 71 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворе, визначене остаточне покарання у виді 3(трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. Ухвалою Крюковського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 грудня 2018 року умовно - достроково звільнений від відбування покарання 22 лютого 2018 року;

16 травня 2019 року за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч.1 ст. 70, ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, остаточно визначене покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі;

24 червня 2019 року за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області, зміненим в частині призначення покарання ОСОБА_9 ухвалою Донецького апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року, за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань та за ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком і вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2019 року, остаточно визначено покарання строком на 4 (чотири) роки позбавлення волі;

21 листопада 2019 року за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, залишеним без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 квітня 2020 року, за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком і вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 24 червня 2019 року, зміненим в частині призначення покарання ОСОБА_9 ухвалою Донецького апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року, остаточно визначено покарання строком на 4 (чотири) роки 6(шість) місяців позбавлення волі;

Обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, обвинуваченому ОСОБА_9 судом не встановлено.

17 вересня 2015 року за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області за ч.1 ст.70, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України до 3(трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі. Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 22 лютого 2016 року звільнений від відбування покарання 03 червня 2014 року на підставі ЗУ «Про амністію» від 08 квітня 2014 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 КК України, особи, засуджені за вироком суду без призначення покарання або із звільненням від покарання чи такі, що відбули покарання за діяння, злочинність і караність якого усунута законом, визнаються такими, що не мають судимості.
Суд звертає увагу на те, що попередня редакція статті станом на 15 листопада 2011 року мала інший зміст, за яким особи, засуджені за вироком суду без призначення покарання або звільнені від покарання чи такі, що відбули покарання за діяння, злочинність і караність якого усунута законом, визнаються такими, що не мають судимості.
Порівняльний аналіз ч.3 ст. 88 КК України за вказаним редакціями дозволяє дійти висновку про те, що станом на набуття чинності змін від 15 листопада 2011 року, ухвала про звільнення від відбування покарання за амністією не є підставою для визнання особи такою, що не має судимості.
З урахуванням відомостей довідки про судимість, ОСОБА_9 на теперішній час має не зняту та непогашену судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 304 КК України.
Суд зазначає, що навіть при вирішенні питання про наявність обтяжуючих обставин, суд повинен керуватися нормами КПК України, за якими може змінювати межі обвинувачення лише в сторону покращення положення обвинуваченого. Так при формулюванні обвинувачення, прокурором зазначено, що обтяжуючі обставини вчинення правопорушень не встановлені. Отже, зважаючи на те, що в обвинувальному акті відсутнє посилання на наявність такої обтяжуючої обставини, як рецидив злочину, суд зазначає, що обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 не встановлено.

Згідно із ст. 65 КК України, при призначенні покарання, суд приймає до уваги наступні обставини:

викрадене майно повернуто володільцям частково та поза волею обвинуваченого ОСОБА_9 ;

потерпілою стороною висловлено думку щодо покарання обвинуваченого, відповідно до норм чинного законодавства;

за місцем проживання обвинувачений ОСОБА_9 характеризується посередньо;

обвинувачений ОСОБА_9 не працює, не одружений, утриманців не має;

станом на час розгляду справи має невідбуте покарання у виді позбавлення волі за вчинення інших кримінальних правопорушень;

у обвинуваченого відсутні плани на майбутнє та будь-яка мотивація до позитивних змін.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне призначити покарання з врахуванням у виді позбавлення волі, в межах санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

При визначенні остаточного покарання, суд враховує, що 21 листопада 2019 року за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, залишеним без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 квітня 2020 року, за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком і вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 24 червня 2019 року, зміненим в частині призначення покарання ОСОБА_9 ухвалою Донецького апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року, остаточно визначено покарання строком на 4 (чотири) роки 6(шість) місяців позбавлення волі.

За таких обставин, судом встановлено, що ОСОБА_9 вчинені кримінальні правопорушення у вказаному кримінальному провадженні до ухвалення та набрання законної сили попереднім вироком суду.

З урахуванням викладеного, суд визначає остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_9 відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до повідомлення із ДУ «Харківський слідчий ізолятор», на виконання ухвали суду від 28 листопада 2019 року ОСОБА_9 переведено до ДУ «Бахмутська установа виконання покарань» та залишено для розгляду цього кримінального провадження.

У зв`язку з цим, На підставі ч. 5 ст.72 КК України ОСОБА_9 в строк відбування покарання зарахувати строк перебування в установі попереднього ув`язнення для участі у розгляді даного кримінального провадження з 28 листопада 2019 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Заходи забезпечення кримінального провадження не приймалися.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_9 нових кримінальних правопорушень.
Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця», яка є потерпілою особою у кримінальному провадженні заявлений цивільний позов про стягнення з обвинувачених матеріальної шкоди на користь СП «Лиманське локомотивне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» 34637 грн. 90 коп. за викрадення майна, що належить СП АТ «Українська залізниця» по епізоду від 13 лютого 2019 року:

кабеля марки ВВГ 3х35+ 1х25 довжиною 16,5 метрiв, вартiстю 5090 грн. 46 коп.,

кабеля марки КГ lx35 довжиною 30 метрiв, вартiстю 2918 грн. 12 коп.,

кабеля марки ВВГ Зх35+ 1х25 довжиною 25 метрiв, вартiстю 7712 грн. 81 коп.,

кабеля марки ВВГ 3х25+ 1х16 довжиною 77,5 метрiв, вартiстю 18426 грн. 87 коп.,

ножиць для проволоки 750 мм в кiлькостi 1 шт., вартiстю 489 грн. 64 коп.,

на загальну суму 34637 грн. 90 коп.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявленого позову, суд виходить з таких встановлених судом обставин, відповідних ним доказів та норм діючого законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Як видно з матеріалів справи, під час проведення підготовчого судового засідання представник потерпілої особи не був присутній, однак позовну заяву подав до початку судового розгляду, отже суд відхиляє доводи захисника щодо того, що оскільки позов не був поданий під час підготовчого провадження, то його слід залишити без розгляду, як такі що не грунтуються на законі.

Розглядаючи кримінальне провадження, та керуючись, в тому числі, вимогами ч.1 ст.337 КПК України, судом встановлено, що по епізоду викрадення майна у АТ «Українська залізниця» незаконними діями обвинувачених ОСОБА_7 , та ОСОБА_9 була спричинена матеріальна шкода в сумі 34637 грн. 90 коп.

Суд звертає увагу, що за епізодом від 13 лютого 2019 року судом досліджені документи на підтвердження кількості та вартості викраденого майна, визначені позаплановою інвентаризацією, а також товарознавча експертиза № 2093/2094 від 17 квітня 2019 року, за якою на момент вчинення правопорушення, тобто в період часу з 13 лютого 2019 року по 16 лютого 2019 року: загальна сума викраденого майна в період часу з 13 лютого 2019 року по 16 лютого 2019 року, становила 34637 (тридцять чотири тисячі шістсот тридцять сім) грн. 90 коп..

Суд зазначає, що дійсно згідно із розпискою представника потерпілого ОСОБА_15 у кримінальному провадженні № 0000114, йому, на відповідальне зберігання був переданиймідний дріт з відламаними частинами, загальна довжина яких складає 16,5 м, вага 13 кг.

Разом з тим, вказаний дріт хоч і складовою частиною викраденого кабелю, однак викрадений кабель відновити неможливо.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Оскільки обвинувачені вчинили кримінальне правопорушення відносно потерпілої особи, здійснивши викрадення його майна, вартість завданої майнової шкоди в судовому засіданні встановлена, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно норм ст. 100 КПК України.
Щодо розв`язання питання про розподіл процесуальних витрат, суд виходить з таких міркувань.
Відповідно до акту № 400 від 08 лютого 2019 року, витрати на проведення експертизи № 400 у кримінальному провадженні № 0000032 становлять 1144 грн. 00 коп..

Відповідно до акту № 1016 від 22 лютого 2019 року, витрати на проведення експертизи № 1016 у кримінальному провадженні № 0000032 становлять 1144 грн. 00 коп..

Відповідно до акту № 1405 від 13 березня 2019 року, витрати на проведення експертизи № 1415 у кримінальному провадженні № 0000114 становлять 1256 грн. 00 коп..

Відповідно до акту № 2093/2094 від 17 квітня 2019 року, витрати на проведення експертизи № 2093/2094 у кримінальному провадженні № 0000114 становлять 2198 грн. 00 коп..

Відповідно до акту № 1406/1407 від 12 березня 2019 року, витрати на проведення експертизи № 2093/2094 у кримінальному провадженні № 0000116 (постановою об`єднано до № 0000114) становлять 1884 грн. 00 коп..

Відповідно до акту № 1404 від 15 березня 2019 року, витрати на проведення експертизи № 1404 у кримінальному провадженні № 0000119 (постановою об`єднано до № 0000114) становлять 1256 грн. 00 коп..
Відповідно до акту № 2096 від 30 травня 2019 року, витрати на проведення експертизи № 2096 у кримінальному провадженні № 0000119 (постановою об`єднано до № 0000114) становлять 3140 грн. 00 коп..
Відповідно ст. 118 КПК України, процесуальні витрати зокрема складаються із витрат, пов`язаних із залученням експертів.
В ст. 243 КПК України зокрема зазначається, що сторона обвинувачення залучає експерта за наявності підстав для проведення експертизи.
Статтею 122 КПК України передбачений порядок здійснення оплати витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.
Аналіз зазначеної статті дозволяє дійти висновку, що законодавець у вказаній статті зазначає коло осіб, на яких за певних умов покладається обов`язок на покриття процесуальних витрат під час проведення кримінального провадження як під час досудового розслідування так і судового слідства.
За змістом ст. 122 КПК України, яка передбачає залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з державного бюджету.
Відповідно ст. 124 КПК України, яка передбачає розподіл процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
З огляду на викладене, з врахуванням вимог ст. 124 КПК України, суд вважає, що:
з обвинуваченого ОСОБА_7 по епізоду за ч. 2 ст. 185 КК України підлягають стягненню в прибуток держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі 2288 грн. 00 коп. (1144 грн. 00 коп.+ 1144 грн. 00 коп.);
з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 підлягають стягненню в прибуток держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі 9734 грн. 00 коп. (1256 грн. 00 коп.+ 2198 грн. 00 коп.+ 1884 грн. 00 коп.+ 1256 грн. 00 коп.+ 3140 грн. 00 коп.), по 4867 грн. 00 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_7 покарання:
за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2( двох) років позбавлення волі;
за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_7 у виді 3(трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, за цим вироком та вироком Ізюмського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2019 року, за яким ОСОБА_7 призначено покарання у виді 4 (чотирьох) роки 6 (шести) місяців позбавлення волі із самостійним виконанням штрафу в розмірі 60(шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визначити ОСОБА_7 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, і призначити ОСОБА_7 остаточне покарання до відбуття у виді позбавлення волі строком на 4(чотири) роки 6(шість) місяців та штраф в розмірі 60(шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) грн. 00 коп..
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, зарахувати ОСОБА_7 до строку остаточного покарання відбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Ізюмського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2019 року - з 02 грудня 2019 року по 08 січня 2020 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, покарання у виді штрафу в розмірі 60(шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020( одну тисячу двадцять) грн. 00 коп. виконувати самостійно.
На підставі ч. 5 ст.72 КК України ОСОБА_7 в строк відбування покарання зарахувати строк перебування в установі попереднього ув`язнення для участі у розгляді даного кримінального провадження з 09 січня 2020 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання за цим вироком ОСОБА_7 обчислювати з моменту набрання цим вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.
Визнати ОСОБА_9 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_9 покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, за цим вироком та вироком Ізюмського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2019 року, за яким ОСОБА_9 призначено покарання у виді 4 ( чотирьох) роки 6 ( шести) місяців позбавлення волі, визначити ОСОБА_9 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, і призначити ОСОБА_9 остаточне покарання до відбуття у виді позбавлення волі строком на 4(чотири) роки 6(шість) місяців.
На підставі ч. 5 ст.72 КК України ОСОБА_9 в строк відбування покарання зарахувати строк перебування в установі попереднього ув`язнення для участі у розгляді даного кримінального провадження з 28 листопада 2019 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання за даним вироком ОСОБА_9 обчислювати з моменту набрання цим вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_9 не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися та не обиралися.

Цивільний позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» до ОСОБА_9 , ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 солідарно на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця», регіональна філія «Донецька залізниця», структурний підрозділ «Лиманське локомотивне депо» - матеріальну шкоду в сумі 34637(тридцять чотири тисячі шістсот тридцять сім) грн. 90 коп. на р/р НОМЕР_2 у АТ «Ощадбанк», отримувач коштів регіональна філія «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» ЄРДПОУ 40150216 МФО 335106.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 7155 (сім тисяч сто п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 4867(чотири тисячі вісімсот шістдесят сім) грн. 00 коп..

Речові докази по справі:

леза до пилки у кількості 2 шт. довжиною 31 см та шириною 1 см, які визнані речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000032 відповідно до постанови від 11 січня 2019 року та знаходяться у пакет сейфі № ЕХР0210317 та зберігаються у камері речових доказів Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНП України в Донецькій області відповідно до квитанції № 7/9 від 11 січня 2019 року, номер книги обліку речових доказів 218 - після вступу вироку в законну силу знищити;

частини обвугленої мідної проволоки в кількості 11 штук помаранчевого кольору які мають довжину: 1 1,25 м; 2 1,05 м; 3 1,06 м; 4 -1,15 м; 5 0,8 м; 6 0,9 м; 7 0,6 м; 8 0,6 м; 9 0,9 м, 10 0,65; 11 м; загальною масою 12 кг., визнані речовими доказами по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000032 відповідно до постанови від 11 січня 2019 року, які передано на відповідальне збереження представнику потерпілого ОСОБА_16 відповідно до квитанції № 13/19 від 11 січня 2019 року, номер книги обліку речових доказів 218, - після вступу вироку в законну силу, - залишити за належністю потерпілій особі АТ «Українська залізниця»;

металевий дріт з відламаними частинами, загальна довжина яких складає 16,5 м, вага 13 кг, які згідно із постановою від 19 лютого 2019 року, 25 лютого 2019 року визнані речовим доказом у кримінальному провадженні ЄДРДР 0000114, та передані на відповідальне збереження представнику потерпілого ОСОБА_15 - після вступу вироку в законну силу, - залишити за належністю потерпілій особі АТ «Українська залізниця»;

1(одну) пачку Parliarnent Night bluе, яка на момент огляду була распакована та в ній малися 7(сім) цигарок вiдповiдного виробника, 1(одну) пачку Parliarnent Night bluе, яка на момент огляду була распакована та в ній малися 14(чотирнадцять) цигарок вiдповiдного виробника, 1(одну) пачку Kent BLUE, яка на момент огляду була распакована та в нiй малися 15(п`ятнадцять) вiдповiдного виробника, 5(п`ять) пачок Parliarnent Night bluе, у заводських упаковках, якi не мають на coбі механічних пошкоджень, 1(одну) пачку Rothmans Demi Silver у заводськiй упаковцi (запакована), яка не має на собі механтчних пошкоджень, 1(одну) пачку Kent Silver у заводськiй упаковцi (запакована), яка не має на собi механічних пошкоджень,1(одну) пачку Kent Switch у заводськiй упаковцi (запакована), яка не має на собi механічних пошкоджень,1(одну) пачку Kent White у заводськiй упаковцi (запакована), яка не має на собi механічних пошкоджень, які згідно із постановою від 19 лютого 2019 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні ЄДРДР 0000114 та передані на відповідальне збереження потерпілій ОСОБА_18 відповідно до розписки від 19 березня 2019 року, - після вступу вироку в законну силу, - залишити за належністю потерпілій ОСОБА_18 ;

26 металевих (алюмінієвих) виборів неправильної форми, загальна вага, яких складає 14 кг, які, згідно із постановою від 19 лютого 2019 року, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні ЄДРДР 0000114 та передані на відповідальне збереження представнику потерпілого ОСОБА_17 відповідно до розписки- після вступу вироку в законну силу, - залишити за належністю потерпілій особі АТ «Українська залізниця»;

грошові кошти в сумі 400(чотириста) грн. 00 коп. (4(чотири) купюри номіналом по 100(сто) грн., 1) серійний номер СА 0316690, рік випуску 2014; 2) серійний номер ИР 0168733, рік випуску 2011; 3) серійний номер КТ 6578611, рік випуску 2005; 4) серійний номер КР 1557965, рік випуску 2005), які, згідно із постановою від 19 лютого 2019 року, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні ЄДРДР 0000114 та поміщені до камери зберігання речових доказів Лиманського відділення Слов`янського відділу ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції про отримання на зберігання речових доказів № 5/С/19, - після вступу вироку в законну силу конфіскувати в дохід держави;

грошові кошти в сумі 300(триста) грн. 00 коп. (2 купюри номіналом 200(двісті) грн. та 100(сто) грн., 1) серійний номер СК 9273801, рік випуску 2014; 2) серійний номер МД 1324849, рік випуску 2011), які, згідно із постановою від 19 лютого 2019 року, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні ЄДРДР 0000114 та поміщені до камери зберігання речових доказів Лиманського відділення Слов`янського відділу ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції про отримання на зберігання речових доказів № 1-Я/19, - після вступу вироку в законну силу конфіскувати в дохід держави;

грошові кошти в сумі 300(триста) грн. 00 коп. (3(три) купюри номіналом по 100(сто) грн., 1) серійний номер БП 0274988, рік випуску 2005; 2) серійний номер СВ 8198950, рік випуску 2014; 3) серійний номер МИ 3958294, рік випуску 2011), які, згідно із постановою від 19 лютого 2019 року, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні ЄДРДР 0000114 та поміщені до камери зберігання речових доказів Лиманського відділення Слов`янського відділу ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції про отримання на зберігання речових доказів № 4-М/19 - після вступу вироку в законну силу конфіскувати в дохід держави;

грошові кошти в сумі 500(п`ятсот) грн. 00 коп. (5(п`ять) купюр номіналом по 100(сто) грн. 1) 2011 рік випуску, с/н МЛ 4301883; 2) 2014 рік випуску, с/н СЄ 7827759; 3) 2005 рік випуску, с/н ЕЗ 9497629; 4) 2005 рік випуску, с/н КТ 2044381; 5) 2011 рік випуску с/н МП 7655882), які, згідно із постановою від 19 лютого 2019 року, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні ЄДРДР 0000114 та поміщені до камери зберігання речових доказів Лиманського відділення Слов`янського відділу ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції про отримання на зберігання речових доказів № 1-Ц/19, номер книги обліку речових доказів 357- після вступу вироку в законну силу конфіскувати в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок складений у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.
Головуючий-суддя: ОСОБА_1