У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.03.2021 Справа №607/4923/21

Провадження 1-кс/607/1691/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у судовому засіданні в залі Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в рамках кримінального провадження за №0000333 від 17 березня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України про накладення арешту на речі та предмети, а саме на: куртку темно синього кольору в яку ОСОБА_5 був одягнений на момент крадіжки 17.03.2021 року з магазину «Сім-23», що за адресою АДРЕСА_1 та яку було вилучено в ході проведення особистого обшуку.

Клопотання мотивоване тим, що 17 березня 2021, близько 08 год. 20 хв. ОСОБА_6 , який раніше вчиняв умисні корисливі злочини проти власності, перебуваючи в приміщенні магазину «Сім-23», який розташований за адресою місто Тернопіль вулиця Коперника 1, діючи повторно, шляхом вільного доступу, намагався таємно викрасти із торгового стелажа 5 шт. шоколаду «Мілка» та 7 шт. шоколаду «Мілка полуниця», загальною вартістю 279,84 грн. без ПДВ, однак виконавши всі дії для доведення злочину до кінця його не закінчив із причин які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками вказаного магазину.

За даним фактом 17 березня 2021 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0000333 від 17.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

17 березня 2021 року в приміщенні СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, що в м. Тернопіль, бульв. Т. Шевченка, буд. 10, під час затримання ОСОБА_5 , в ході особистого обшуку вилучено куртку темно синього кольору в яку ОСОБА_5 був одягнений на момент крадіжки 17 березня 2021 року з магазину «Сім-23», що за адресою АДРЕСА_1 , яка в подальшому оглянута та визнана речовим доказом у кримінальному проваджені №0000333 від 17 березня 2021 року та поміщена в сейф-упакування № KIV 6114589.

Вказані речі, постановою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи вище викладене, а також те, що зазначена в клопотанні тимчасово вилучена річ, а саме куртка темно синього кольору, яка визнана речовим доказом у кримінальному проваджені №0000333 від 17 березня 2021 року має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні,а також вищевказана річ здобута внаслідок злочинної діяльності та служила знаряддям вчинення злочину, слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів у ньому наведених та просив задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, вживались заходи належного повідомлення останнього про час та місце розгляду клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

17 березня 2021 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0000333 від 17.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, зокрема за фактом того, що 17 березня 2021, близько 08 год. 20 хв. ОСОБА_6 , який раніше вчиняв умисні корисливі злочини проти власності, перебуваючи в приміщенні магазину «Сім-23», який розташований за адресою місто Тернопіль вулиця Коперника 1, діючи повторно, шляхом вільного доступу, намагався таємно викрасти із торгового стелажа 5 шт. шоколаду «Мілка» та 7 шт. шоколаду «Мілка полуниця», загальною вартістю 279,84 грн. без ПДВ, однак виконавши всі дії для доведення злочину до кінця його не закінчив із причин які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками вказаного магазину..

Так, 17 березня 2021 року, в ході проведеного особистого обшуку ОСОБА_5 в приміщенні СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, що в м. Тернопіль, бульв. Т. Шевченка, буд. 10, було вилучено куртку темно синього кольору в яку ОСОБА_5 був одягнений на момент крадіжки 17 березня 2021 року з магазину «Сім-23», що за адресою АДРЕСА_1 та поміщено в сейф-упакування № KIV 6114589.

Постановою слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 від 17 березня 2021 року куртку темно синього кольору, яку поміщено в сейф-упакування № KIV 6114589 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000333 від 17 березня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Згідно зі ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя,суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відтак доданими до клопотання документами слідчий довів, що зазначена в клопотанні куртка темно синього кольору зберегла на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому на думку слідчого судді клопотання підлягає до задоволення частково.

З приводу вимоги дозволити зберігання арештованих речей у камері зберігання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, що в м. Тернополі, бульвар Т. Шевченка, буд 10, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до частини 5 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Відтак нормами КПК України не передбачено повноважень слідчого судді визначати місце зберігання речових доказів, на які накладено арешт. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Слідчий суддя звертає увагу, що положення КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104, не передбачено, що під час досудового розслідування місце зберігання речового доказу визначається рішенням слідчого судді, більше того, саме на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази, покладено під час досудового розслідування обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність, а тому слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання в цій частині.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити частково.

Накласти арешт на куртку темно синього кольору, яку вилучено 17 березня 2021 року в ході проведеного особистого обшуку ОСОБА_5 в приміщенні СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, що в м. Тернопіль, бульв. Т. Шевченка, буд. 10.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Копію ухвали направити для відома ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1