справа № 462/7604/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2021 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі

судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0001315щодо:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Долобів, Самбірського району, Львівської області, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України

в с т а н о в и в :

19.06.2020 близько 05 години 45 хвилин, потерпілі, працівники поліції Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції поліцейський взводу №2 роти №2 батальйону №1 молодший лейтенант поліції ОСОБА_8 та командир взводу №2 роти №2 батальйону №1 старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , перебуваючи на чергуванні у складі екіпажу Д-ОМЕГА-254 у Залізничному районі м. Львова, отримали від оператора «102» повідомлення «Інші тілесні ушкодження» по вул. Антона Головатого, 1 у м. Львові та, виконуючи покладені на них службові обов`язки відповідно до ЗУ «Про Національну поліції», зокрема обов`язок виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню правопорушення, вживати у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживати заходів з метою виявлення та припинення правопорушень, вживати заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення та вживати заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях та інших публічних місцях, з метою припинення адміністративного правопорушення, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Прибувши на вищевказаний виклик по вул. Антона Головатого, 1 у м. Львові, неподалік магазину «Захід-клас», помітили автомобіль марки «BMW», модель «530», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 із вимкненим двигуном, до якого підійшли, з метою відпрацювання вищевказаного повідомлення, де в салоні помітили ОСОБА_4 , який знаходився на водійському сидінні та ОСОБА_5 , який знаходився на пасажирському сидінні спереду, спілкуючись з останніми ОСОБА_8 помітив ємкості з-під алкогольних напоїв та виражені ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та повідомив їх про адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст.130 КУпАП «Керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння», у разі здійснення початку руху на вищевказаному автомобілі. Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 сіли у службовий автомобіль та помітили, що вищевказаний автомобіль почав рух у напрямку вул. Караджича у м. Львові та який вони одразу почали переслідувати, увімкнувши проблискові маячки та використовуючи спеціальний пристрій «гучномовець», приказуючи зупинитися. Автомобіль марки «BMW», модель «530», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 зупинився на проїжджій частині по вул. Караджича, 13 у м. Львові та із водійського сидіння вийшов ОСОБА_4 та швидким ходом направився до під`їзду зазначеного будинку. Одразу ж до нього підійшов працівник правоохоронного органу (поліції), який був у форменому одязі ОСОБА_8 , який виконуючи свої службові обов`язки, передбачені Закону України «Про Національну поліцію України», почав законно вимагати від ОСОБА_4 пред`явити особисті документи та документи на вищевказаний автомобіль, про те ОСОБА_4 , знаходячись в алкогольному сп`янінні, поводячи себе зухвало, використовуючи нецензурну лексику, заперечуючи факт керування вищевказаним автомобілем, відмовляючи виконувати законні вимоги ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , почав чинити умисний опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, виривався від працівників поліції, не даючи застосувати відносно себе спеціальні засоби «кайданки» на підставі ч.З ст.45 Закону України «Про Національну поліцію України», а також з метою спричинення тілесних ушкоджень, вкусив ОСОБА_8 в середню третину лівого передпліччя, який відповідно до висновку судово-медичної експертизи №857 від 19.06.2020, отримав тілесні ушкодження, кусану рану середньої третини лівого передпліччя, яка утворилася при контакті із тупими предметами, до яких відносяться і зуби людини і відносяться до легкого ступеня тяжкості.
В свою чергу ОСОБА_5 вилізши через вікно правої пасажирської дверки автомобіля марки «BMW», модель «530», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час застосування відносно ОСОБА_4 спеціальних засобів «кайданки» на підставі ч.З ст.45 Закону України «Про Національну поліцію України», почав чинити умисний опір працівникові правоохоронного органу ОСОБА_7 під час виконання ним службових обов`язків, не виконуючи законні вимоги працівника патрульної поліції, шляхом відштовхування ОСОБА_7 спричинив йому відповідно до висновку судово-медичної експертизи №856 від 19.06.2020 забійну гематому виличної ділянки зліва, забійне садно нижньої губи, які відносяться до легкого тілесного ушкодження, а також шарпанням його форменого одягу (спричинивши його пошкодження) згідно висновку судово-медичної експертизи одягу №107/2020-мк від 23.06.2020 на спинці желетки було виявлено розрив тканини спинки та розриви відбиваючих стрічок на спинці, які утворилися внаслідок розтягуючо-розривного зусилля.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 345 КК України, а ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 342 КК України.

В судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, підтвердив викладені у обвинувальному акті фактичні обставини справи, їх не оспорює, та пояснив, що 19.06.2020р. близько 5 години ранку він зустрівся зі своїм товаришем ОСОБА_5 на вул. Головатого у м. Львові. Під час їхнього спілкування в салоні автомобіля марки «BMW» вони розпивали алкогольні напої. В якийсь момент до них підійшли працівники поліції, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , побачивши, що обвинувачені перебувають в стані алкогольного сп`яніння, попередили їх про те, що подальший рух автомобіля буде неможливим через настання адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Однак, ОСОБА_4 не зважив на попередження патрульних завів автомобіль та поїхав, бажаючи уникнути адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Відповідно, проїхавши певну відстань, він побачив проблискові маячки патрульного автомобіля, зупинився на вул. Караджича 13 у м.Львові, вийшов з авто та пішов в сторону будинку. Однак, поліцейський його наздогнав, попросив пред`явити документи, яких у ОСОБА_4 , при собі не було. Відповідно, в процесі спілкування з поліцейським ОСОБА_8 у ОСОБА_4 виник конфлікт, в ході якого поліцейський намагався застосувати до ОСОБА_4 кайданки, однак обвинувачений, перебуваючи в алкогольному сп`янінні, почав чинити опір ОСОБА_8 , не даючи йому можливості застосувати до себе спецзасіб, в результаті чого вкусив патрульного ОСОБА_8 за руку. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, підтвердив викладені у обвинувальному акті фактичні обставини справи, їх не оспорює, та пояснив, що 19.06.2020р. близько 5 години ранку він зустрівся зі своїм товаришем ОСОБА_4 на вул. Головатого у м. Львові. Перебуваючи в салоні авто марки «BMW» вони вживали алкоголь. В якийсь момент до них підійшли патрульні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , побачивши, що обвинувачені перебувають в стані алкогольного сп`яніння, попередили їх про те, що подальший рух автомобіля буде неможливим через настання адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Однак, на ці зауваження ОСОБА_4 ,, який перебував на водійському сидінні, не зважив, завів автомобіль на поїхав. В подальшому, працівники поліції наздогнали їх автомобіль, та в момент, коли ОСОБА_4 , патрульний намагався одягти кайданки, ОСОБА_5 , виліз через вікно автомобіля, почав відштовхувати патрульного від ОСОБА_4 не даючи йому змоги одягти на нього кайданки. Під час цього конфлікту ОСОБА_9 спричинив поліцейському ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження, розірвавши його форменний одяг.

Враховуючи те, що обвинувачені та прокурор не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив провести судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.

Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 в тому, що він своїми діями умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження у зв`язку із виконанням цим працівником своїх службових обов`язків, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 345 КК України.

Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_9 в тому, що він своїми умисними діями вчинив опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 342 КК України.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину, обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного співучасника, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу винуватого, який позитивно характеризується за місцем проживанням, на обліку в лікаря-психіатра чи нарколога не перебуває, має неповнолітнього сина, є інвалідом 3 групи. Обставину, що пом`якшує покарання, судом визнано щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання судом визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обтяжуючої покарання обставини та наведені вище дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі, що відповідатиме поняттю та меті покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого та запобігати вчиненню ним нових злочинів. Разом з тим, враховуючи наявність пом`якшуючої покарання обставини, беручи до уваги інформацію, викладену у досудовій доповіді, про середній рівень небезпеки для суспільства та повторного вчинення правопорушення, у зв`язку з чим, суд вважає, що виправлення обвинуваченого є можливим без ізоляції від суспільства, а тому дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом, відповідно до ст. 76 КК України, обов`язки.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу винуватого, який позитивно характеризується за місцем проживанням, на обліку в лікаря-психіатра чи нарколога не перебуває. Обставину, що пом`якшує покарання, судом визнано щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання судом визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обтяжуючої покарання обставини та наведені вище дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 342 КК України у виді позбавлення волі, що відповідатиме поняттю та меті покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого та запобігати вчиненню ним нових злочинів. Разом з тим, враховуючи наявність пом`якшуючої покарання обставини, беручи до уваги інформацію, викладену у досудовій доповіді, про середній рівень небезпеки для суспільства та повторного вчинення правопорушення, у зв`язку з чим, суд вважає, що виправлення обвинуваченого є можливим без ізоляції від суспільства, а тому дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом, відповідно до ст. 76 КК України, обов`язки.

Керуючись ст.ст. 349,368, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк терміном на 2(два) роки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.п.2, 4 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк терміном на 2 (два) роки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.п.2, 4 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Речові докази: - DVD диски з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_8 , з відео реєстратора службового автомобіля, з відеозаписом зі слідчим експериментом залишити в матеріалах кримінального провадження.

-Газовий балончик з написом Терен 4М, кітель темно-синього кольору, жилетку зеленого кольору з написом Поліція повернути потерпілому ОСОБА_7

-Шиврон з написом Патруль Львів повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 26.06.2020р.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в дохід держави 3922 (три тисячі дев`ятсот двадцять дві) гривні 80 (вісімдесят) копійок витрат за проведення експертиз.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, потерпілим, прокурору, захиснику.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1 .

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_1