ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/7896/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1390/21 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 17 грудня 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 01.03.2019 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.286, ч.1 ст.71 КК України до 9 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_7 у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 28.04.2016р. по 12.02.2020. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12.06.2020р. уточнено вирок цього суду від 01.03.2019 р року та відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015р.) в строк відбування покарання ОСОБА_7 зараховано строк перебування під вартою з 16.12.2011р. по 19.12.2011р. включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку 28.04.2016 року, кінець строку 12.07.2021 року.

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з клопотанням про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання відповідно до вимог ст. 81 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 17 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .
Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що на даний час засуджений ОСОБА_7 , своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення, а також матеріали особової справи і дані про особу засудженого не дають суду достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.
Не погодившись з рішенням районного суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 17 грудня 2020 року, ухвалити нове рішення, яким застосувати до нього умовно-дострокового звільнення у відповідності до ст.81 КК України. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він став на шлях виправлення, працевлаштований на території підприємства в установі відбування покарань. Добровільно виконує роботи по благоустрою колонії. Характеризується позитивно. Відповідно до ст.123 КВК України приймає участь у реалізації програми диференційованого виховання впливу «Духовне відродження».
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вивчивши матеріали провадження та особової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 01.03.2019 року за ч.2 ст.286, ч.1 ст. 71 КК України у виді 9 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_7 у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 28.04.2016 р. по 12.02.2020 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12.06.2020р. уточнено вирок цього суду від 01.03.2019р.; відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015р.) в строк відбування покарання ОСОБА_7 зараховано строк перебування під вартою з 16.12.2011р. по 19.12.2011р. включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до матеріалів особової справи та характеристики засудженого, ОСОБА_7 за період відбування покарання у ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» характеризується позитивно, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правил внутрішнього розпорядку, дотримання прави трудового розпорядку та вимог безпеки праці має 2 заохочення. Стягнень не мав. Відповідно до ст. 118 КВК України ОСОБА_7 працевлаштований прибиральником адміністративної будівлі. До праці ставиться сумлінно, проявляє розумну ініціативу. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Під час проведення бесід профілактично-виховного характеру проявляє тактовність та щирість. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться завжди сумлінно. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатні навички для самостійного їх виконання. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться сумлінно. Дотримується вимоги пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу: «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт».

При цьому, як вбачається з характеристики від 25.03.2020р., наявної в матеріалах особової справи, засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 28.04.2016 р. З 29.03.2016р. по 12.03.2020р. засуджений ОСОБА_7 перебував у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», де характеризувався посередньо, до праці не залучався. З 12.03.2020р. відбуває покарання у ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)». По відношенню до представників адміністрації установи ввічливий. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. До виконання передбачених законодавством вимог ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

Відповідно до довідки про заробітну плату засудженого ОСОБА_7 , у період з 01.05.2020 року по 31.10.2020 року вона складає 0,00 грн.. Засуджений має виконавчі листи на загальну суму 253411,00 грн., які не відшкодовані.

Отже, при наявності інших позитивних відомостей про засудженого, таку його поведінку в місцях позбавлення волі не можна називати сумлінною виходячи з наступного.
Як вбачається з наявних в особовій справі даних, 25.03.2020 року (менш ніж за 9 місяців до розгляду даного клопотання) на засіданні комісії ХВК-18 (протокол №12) розглядалось питання щодо можливості переводу ОСОБА_7 в колонію мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання засуджених згідно ст. 100 КВК України, та згідно рішення комісії засудженому ОСОБА_7 відмовлено в переведенні, так як він не стає на шлях виправлення. (а. 156 частини 2 особової справи).
Також на засіданні відповідної комісії 25.03.2020 р. ОСОБА_7 відмовлено в направленні матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення та заміни не відбутої частини покарання більш м`яким. (а. 154-155 частини 2 особової справи).
Отже, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 01.03.2019 року.

З огляду на наведене, матеріали особової справи на засудженого не містять об`єктивних даних, які б давали безсумнівні підстави колегії суддів вважати, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», дані щодо сумлінної поведінки засудженого та ставлення його до праці повинні відображати процес виправлення засудженого і стосуватися всього періоду відбування ним покарання.
Таким чином, висновки суду на час розгляду клопотання, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від покарання, є обґрунтованими.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 17 грудня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: