Справа№ 702/170/20
1-кп/693/30/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2021 року м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000140 від 06.08.2019 року відносно неповнолітнього

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастирище Черкаської області, фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

законний представник - ОСОБА_6

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Жашківського районного суду Черкаської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_3 за вчинення суспільно - небезпеченого діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Судом установлено, що ОСОБА_3 , будучи неповнолітнім, вчинив суспільно-небезпечне діяння при таких обставинах.

06.08.2019 року близько 18 год. 25 хв. неповнолітній ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік Монастирищенського відділення Черкаського ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», що по вул. Соборна, 103, м. Монастирище Черкаської області, діючи з прямим умислом, спрямованим на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, з метою грубого порушення громадської безпеки, достовірно знаючи про те, що у приміщенні Монастирищенської центральної районної лікарні (Комунального некомерційного підприємства «Монастирищенська центральна районна лікарня» Монастирищенської районної ради Черкаської області), що знаходиться за адресою : вул. Соборна, 1 м. Монастирище Черкаської області, не містять вибухові речовини, усвідомлюючи, що його завідомо неправдиве повідомлення викличе обстановку страху у населення, порушить громадську безпеку, здійснив дзвінок з мобільного телефону марки «Samsung GT-E1202 і» ІМЕІ 1 : НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2 : НОМЕР_2 з абонентським номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 на телефон лінії «103» Монастирищенської підстанції Уманської станції швидкої медичної допомоги - філії комунальної установи «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради» та повідомив завідомо неправдиву інформацію про загрозу вибуху вищевказаної будівлі, що призвела до безпідставного відволікання сил і засобів Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаські області для перевірки вказаного повідомлення та дестабілізувало нормальну діяльність зазначеного закладу.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив суспільно - небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, тобто завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, яке загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, зазначила, що ОСОБА_3 є неповнолітнім, вчинив суспільно-небезпечне діяння не досягши віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, у вчиненому щиро розкаявся.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, суду пояснив, що 06.08.2019 року у вечірній час здійснив дзвінок з мобільного телефону марки «Samsung», який перед тим знайшов, на телефон лінії «103» Монастирищенської підстанції Уманської станції швидкої медичної допомоги та повідомив про замінування будівлі лікарні.

Захисник неповнолітнього ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру.

У судовому засіданні законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 не заперечувала проти задоволення клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 499 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру здійснюється згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 КК України, до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:

- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України;

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст. 97КК України);

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України.

Відповідно до інформаційного листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 223-1134/0/4-13 від 18.07.2013 "Про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх", суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу XI КК України.

До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Оцінивши зібрані по кримінальному провадженню докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, доведена в повному обсязі.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_3 свою винуватість визнав та щиро розкаявся у вчиненому, до кримінальної та адміністративної відповідальності раніше не притягувалися, навчається, за місцем навчання характеризується негативно, за місцем проживання характеризуються задовільно. ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння у віці 15 років. Згідно ст. 22 КК України він не досягнули віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, отже він підпадає під критерії, зазначені в статті 97 КК України.

При призначенні примусових заходів виховного характеру суд враховує обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу неповнолітнього, характеристики неповнолітнього, умови життя, виховання і поведінку, його ставлення до вчиненого, час, який пройшов з часу вчинення неповнолітнім суспільно-небезпечного діяння.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_3 , суд вбачає щире каяття та вчинення суспільно-небезпечного діяння неповнолітнім у віці 15 років.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру.

Цивільний позов по справі не заявлено.

У кримінальному провадженні щодо неповнолітнього суд може покласти процесуальні витрати на батьків, опікунів або піклувальників.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи звуку та відеозапису № 19/23/1/4-СЕ/20 від 24 січня 2020 року становить 628 гривень 04 копійок підлягають стягненню з ОСОБА_7 .

Речові докази по кримінальному провадженню фрагменти мобільного телефону марки «Samsung GT-E12021» який знаходиться у пошкодженому вигляді, корпус телефону сірого кольору, електронна плата з екраном та металева кришка на якій знаходиться наліпка на якій вказано модель «Samsung GT-E1202 I » ІМЕІ 1 : НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2 : НОМЕР_2 , які передані до камери зберігання речових доказів Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області підлягають знищенню ;

-диск CD RW 4-12х700МВ 80 МІN, на якому мається запис розмови по замінуванню Монастирищенської ЦРЛ - підлягає залишенню при матеріалах справи.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 22, 97, 105 КК України, ст. ст. 318, 322, 342-376, 498-501 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000140 від 06.08.2019 року відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастирище Черкаської області, фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, - задовольнити.

Застосувати примусові заходи виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастирище Черкаської області, фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, заборонивши перебування останнього поза місцем постійного проживання з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. строком на 1 рік.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи звуку та відеозапису № 19/23/1/4-СЕ/20 від 24 січня 2020 року становить 628 гривень 04 копійки стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 .

Речові докази по кримінальному провадженню фрагменти мобільного телефону марки «Samsung GT-E12021» який знаходиться у пошкодженому вигляді, корпус телефону сірого кольору, електронна плата з екраном та металева кришка на якій знаходиться наліпка на якій вказано модель «Samsung GT-E1202 I» ІМЕІ 1 : НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2 : НОМЕР_2 , які передані до камери зберігання речових доказів Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області знищити ;

-диск CD RW 4-12х700МВ 80 МІN, на якому мається запис розмови по замінуванню Монастирищенської ЦРЛ - залишили при матеріалах справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Жашківський районний суд Черкаської області протягом семи днів з моменту проголошення ухвали.

Повний текст ухвали проголошено о 08 год. 00 хв. 30 липня 2021 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_8