Справа № 496/1435/21
Провадження № 1-кп/496/387/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Біляївського району, с. Троїцьке, громадянина України, тимчасово не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 17.01.2019 р. ухвалою Любашівського районного суду Одеської області звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 263 КК України на підставі ч. 3 ст. 263 КК України;
- 25.03.2020 року Балтським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Одеської області, Біляївського району, с. Троїцьке, громадянина України, тимчасово не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:
-07.05.2019 р. Біляївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Наприкінці березня 2020 року, більш точна дата не встановлена, ОСОБА_4 приблизно о 21.00 годин, перебуваючи в АДРЕСА_5 , достовірно знаючи, що у вказаному будинку ніхто не проживає, діючи з корисливих мотивів, маючи намір, направлений на таємне заволодіння будь-яким майном, яке належить ОСОБА_6 , переконавшись у таємності своїх дій, перескочив через паркан на територію подвір`я вищевказаного домоволодіння та, шляхом пошкодження віконної рами, проник до приміщення вказаного будинку, де таємно заволодів столовим посудом, а саме: трьома фарфоровими чашками та десятьма тарілками. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_4 , знаходячись на території подвір`я, пройшов до господарського приміщення та, шляхом пошкодження скоби навісного замку, проник до нього, де таємно заволодів металевими виробами, які разом з посудом виніс за межі вищевказаного будинку. Після чого ОСОБА_4 з вказаним майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 800 гривень.
Крім того, наприкінці грудня 2020 року, більш точна дата не встановлена, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що в будинку за адресою АДРЕСА_5 , ніхто не проживає, запропонував ОСОБА_5 заволодіти майном, що знаходиться в зазначеному будинку. Тому, діючи за попередньою змовою, переслідуючи спільний умисел, перебуваючи в АДРЕСА_5 , діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи намір, направлений на таємне заволодіння будь-яким майном, яке належить ОСОБА_6 , переконавшись у таємності своїх дій, приблизно об 21.00 годин, перескочили через паркан на територію подвір`я вищевказаного домоволодіння та, шляхом відкриття вікна, на якому раніше ОСОБА_4 пошкодив віконну раму, проникли до приміщення будинку, де таємно заволоділи предметами побуту, а саме: чотирма тканинними ковдрами вартістю 1200 гривень, однією тканинною ковдрою вартістю 250 гривень, пральною машиною напівавтомат ТМ «Отрада», вартістю 700 гривень, обігрівачем червоного кольору, без назви вартістю 200 гривень, обігрівачем TM «Delonghi CaldissimQ Thermostat», вартістю 650 гривень, після чого з вказаним майном з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши при цьому матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 3000 гривень.
Також у той же день, приблизно об 23.00 годин, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , діючи повторно, з корисливих мотивів, вирішили продовжити свій злочинний намір, направлений на таємне заволодіння будь-яким майном, яке належить ОСОБА_6 , переконавшись у таємності своїх дій, перескочили через паркан на територію подвір`я за адресою: АДРЕСА_5 , та, шляхом відкриття вікна, на якому раніше ОСОБА_4 пошкодив віконну раму, проникли до приміщення будинку, де таємно заволоділи чавунною плитою, яку демонтували з печі. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , знаходячись на території подвір`я, пройшли до господарського приміщення та шляхом відкриття дверей, скобу навісного замка якого ОСОБА_4 пошкодив раніше, проникли до приміщення, де таємно заволоділи металевими виробами, які разом з чавунною плитою винесли за межі вищевказаного домоволодіння, після чого з вказаним майном з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши при цьому матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 700 гривень, а всього потерпілому була завдана матеріальна шкода на загальну суму 4500 грн.
Потерпілий ОСОБА_6 до судового зсідання не з`явився, але від нього надійшла заява в якій він просив справу слухати у його відсутність, претензій до обвинувачених не має та міру покарання залишив на розсуд суду.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 себе винним визнав та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування, при цьому зазначив, що він достовірно знав, що у будинку АДРЕСА_5 ніхто не проживає, тому він вирішив таємно заволодіти майном, що там знаходиться. Так, наприкінці березня 2020 року, точно дату він не пам`ятає, біля 21.00 годин, він прибув до вказаного домоволодіння, перескочив через паркан, пошкодив віконну раму та проник до приміщення вказаного будинку, де таємно заволодів столовим посудом, а саме: трьома фарфоровими чашками та десятьма тарілками. Потім він на території подвір`я пройшов до господарського приміщення, пошкодив скоби навісного замку, проник до нього, де таємно заволодів металевими виробами, які разом з посудом виніс за межі вищевказаного будинку та переніс до свого місця мешкання та потім продав, так як були потрібні гроші на їжу. Потім наприкінці грудня 2020 року, точну дату він не пам`ятає, запропонував ОСОБА_5 заволодіти майном, що знаходиться в будинку АДРЕСА_5 , на що останній погодився, потім вони приблизно об 21.00 годин, перескочили через паркан на територію подвір`я вищевказаного домоволодіння, відкрили вікно, на якому раніше ОСОБА_4 пошкодив віконну раму, проникли до приміщення будинку, де таємно заволоділи чотирма тканинними ковдрами, однією тканинною ковдрою, пральною машиною та 2 обігрівачами, після чого вказане майно перенесли до свого мешкання та повернулись до будинка ОСОБА_6 , біля 23.00 годин знову проникли до приміщення будинку, де таємно заволоділи чавунною плитою, яку демонтували з печі. Після чого, знаходячись на території подвір`я, пройшли до господарського приміщення та шляхом відкриття дверей, скобу навісного замка якого ОСОБА_4 пошкодив раніше, проникли до приміщення, де таємно заволоділи металевими виробами, які разом з чавунною плитою віднесли до свого місця мешкання, потім викрадене майно продали. У вчиненому розкаявся.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 себе винним визнав та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування, при цьому зазначив, що ОСОБА_4 йому запропонував заволодіти майном, що знаходиться в будинку АДРЕСА_5 , на що він погодився, потім вони наприкінці грудня 2020 р., точну дату він не пам`ятає, приблизно об 21.00 годин, перескочили через паркан на територію подвір`я вищевказаного домоволодіння, відкрили вікно, на якому раніше ОСОБА_4 пошкодив віконну раму, проникли до приміщення будинку, де таємно заволоділи чотирма тканинними ковдрами, однією тканинною ковдрою, пральною машиною та 2 обігрівачами, після чого вказане майно перенесли до свого мешкання та повернулись до будинка ОСОБА_6 , біля 23.00 годин знову проникли до приміщення будинку, де таємно заволоділи чавунною плитою, яку демонтували з печі. Після чого, знаходячись на території подвір`я, пройшли до господарського приміщення та шляхом відкриття дверей, скобу навісного замка якого ОСОБА_4 пошкодив раніше, проникли до приміщення, де таємно заволоділи металевими виробами, які разом з чавунною плитою віднесли до свого місця мешкання, потім викрадене майно продали. У вчиненому розкаявся.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло та сховище, а також у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло та сховище, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, а також винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло та сховище, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Як роз`яснено в п. 17 постанови пленуму Верховного Суду УРСР № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29 червня 1990 року в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні. При постановленні вироку суд колегіально чи суддя одноособово, в умовах, що виключають будь-яке втручання у вирішення конкретних справ, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності для вирішення питань, що вирішуються при постановленні вироку.
Призначаючи покарання обвинуваченим, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, приймає до уваги його задовільну характеристику за місцем проживання, звертає увагу на його відношення до вчиненого - визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, враховує думку потерпілого, який не мав жодних претензій до обвинуваченого, разом з тим звертає увагу на те, що він офіційно не працевлаштований та враховує той факт, що він раніше був судимий за скоєння корисливого злочину, до нього застосовувалась норма ст. 75 КК України, але він ніяких висновків для себе не зробив, в період іспитового строку на шлях виправлення не став та знову скоїв корисливий злочин, тому враховуючи пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, зазначені вище, суд вважає що, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті за якою кваліфіковані його дії.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, приймає до уваги його задовільну характеристику за місцем проживання, звертає увагу на його відношення до вчиненого - визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, враховує думку потерпілого, який не мав жодних претензій до обвинуваченого.
Також суд звертає увагу на те, що він офіційно не працевлаштований та враховує той факт, що він раніше був судимий за аналогічний корисливий злочин, судимість за який не знята та не погашена, до нього застосовувалась норма ст. 75 КК України, але на шлях виправлення не встав, належних висновків для себе не зробив та знову скоїв корисливий злочин, тому, враховуючи пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, зазначені вище, суд вважає що, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті за якою кваліфіковані його дії.
Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.
Статтею 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183, п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України суд вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу застосувати у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а саме: обігрівач червоного кольору без назви б/у; обігрівач ТМ «Delonghi» CaldissimQ Thermostat б/у, пральну машинку напівавтомат «Отрада» білого кольору, 4 тканині ковдри довжиною 3 м і шириною 65 см, 1 тканину ковдру довжиною 1,6 м і шириною 65 см - повернути законному власнику; сліди пальців рук, які упаковано до сейфу пакету №INP 1004638 та слід структури тканини, який упаковано до сейфу пакету № INP 1004639 залишити при матеріалах досудового розслідування, при цьому скасувавши арешт, накладений ухвалами слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 12.02.2021 р.
Цивільний позов по справі заявлений не був.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання, призначене ОСОБА_4 за попереднім вироком Балтського районного суду Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України та остаточно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання, призначене ОСОБА_5 за попереднім вироком Біляївського районного суду Одеської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та остаточно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

До набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши їх під варту в залі суду, без визначення розміру застави.

Арешт на: обігрівач червоного кольору без назви б/у; обігрівач ТМ «Delonghi CaldissimQ Thermostat» б/у, пральну машинку напівавтомат «Отрада» білого кольору, 4 тканині ковдри довжиною 3 м і шириною 65 см, 1 тканину ковдру довжиною 1,6 м і шириною 65 см - накладений ухвалами слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 12.02.2021 р. скасувати.

Речові докази по справі:
- обігрівач червоного кольору без назви б/у; обігрівач ТМ «Delonghi» CaldissimQ Thermostat б/у, пральну машинку напівавтомат «Отрада» білого кольору, 4 тканині ковдри довжиною 3 м і шириною 65 см, 1 тканину ковдру довжиною 1,6 м і шириною 65 см - повернути законному власнику;
- сліди пальців рук, які упаковано до сейфу пакету №INP 1004638 та слід структури тканини, який упаковано до сейфу пакету № INP 1004639 залишити при матеріалах досудового розслідування.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на користь держави суму витрат, пов`язаних із проведенням судової трасологічної експертизи у розмірі 2104,32 грн. з кожного, що складає суму 4208,65 грн.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Біляївського районного суду
Одеської області ОСОБА_1