Ухвала
іменем України
28 травня 2021 року

м. Київ
справа № 756/3631/21
провадження № 51-2602 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 31 березня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 9 квітня 2021 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 31 березня

2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 від 24 лютого 2021 року ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання від 22 лютого 2021 року у кримінальному провадженні

№ 0000042.
Не погоджуючись із таким рішенням ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, за результатом розгляду якої Київський апеляційний суд ухвалою від 9 квітня

2021 рокувідповідно до вимог ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) відмовив у відкритті провадження за цією апеляційною скаргою на тій підставі, що згідно з положеннями ст. 309 КПК ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, скаржниця звернулася з касаційною скаргою, в якій порушила питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку. Вважає, що, відмовляючи у відкритті провадження, апеляційний суд постановив рішення без урахування загальних засад кримінального провадження, Конституції України, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати оскаржувані рішення.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого висновку.
Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства

є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що вищезазначеною нормою Конституції України гарантується право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, виходячи з чого КПК визначає, в яких випадках і які саме рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.
У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа № 646/5552/17) та від 28 лютого

2019 року (справа № 161/4229/18), які стосуються права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень

у межах цієї справи (провадження).
Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Нормами КПК, а саме ч. 1 ст. 309, передбачено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Оскаржена ухвала слідчого судді, постановлена ним у межах компетенції, до цього переліку не входить.
Частиною 4 ст. 399 КПК визначено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положенням ст. 394 цього Кодексу.
Суддя апеляційного суду, встановивши, що апеляційна скарга подана на ухвалу слідчого судді (за якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 від 24 лютого 2021 року про відмову

у задоволенні клопотання останньої від 22 лютого 2021 року щодо проведення слідчо- розшукових дій), не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, дійшла висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за цією скаргою та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.
Колегія суддів вважає таке рішення обґрунтованим, оскільки воно постановлене з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Верховним Судом не встановлено обставин, які би були підставами для скасування оскаржуваних судових рішень.
Таким чином, відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від

31 березня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 9 квітня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3