Справа №487/4745/21
Провадження №1-кс/487/3882/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2021 Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 09.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
12.07.2021 року слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією в місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення № 0000128 від 09.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, в якому просив накласти арешт на речі вилучені під час затримання та особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 від 08.07.2021, а саме на мобільний телефон Honor 8x GSWL 21, IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , з Sim-картками НОМЕР_4 , оператора «Київстар» та НОМЕР_5 оператора «Лайф» у чохлі з прозорого матеріалу у робочому стані, який вилучено слідчим та поміщено до сейф-пакету S1031201, який підписано слідчим, понятими, іншими учасниками слідчої дії.
Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі.
Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією в місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000128 від 09.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , є службовою особою ГУ ДСНС в Одеській області у спеціальному званні підполковник служби цивільного захисту.
Перебуваючи на службі в Головному управління ДСНС України в Одеській області, ОСОБА_5 зобов`язаний чесно і сумлінно додержуватися Присяги служби цивільного захисту, виконувати закони України, добросовісно і в повному обсязі виконувати покладені на нього згідно із займаною посадою службові обов`язки, додержуватися норм професійної та службової етики, вимог антикорупційного законодавства; дотримуватися вимог та обмежень, установлених Законом України «Про запобігання корупції».
На думку органу досудового слідства, ОСОБА_5 , діючи в порушення нормативно-правових актів, будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, використовуючи надану йому владу і службове становище, з метою протиправного особистого збагачення шляхом одержання неправомірної вигоди став на шлях злочинної діяльності за наступних обставин.
Так, у зв`язку із службовою діяльність ОСОБА_5 був обізнаний про підприємців, які провадять свою діяльність на території Одеської області, що підлягає державному нагляду (контролю) з боку ДСНС.
Так, громадянин ОСОБА_6 , який є директором ТОВ «Сатсанг» (код ЄРДПОУ 38017932), з метою організації діяльності підприємства, організував місце зберігання дизельного палива, що знаходиться у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .
Достовірно знаючи про провадження діяльності ТОВ «Сатсанг», а також про організацію ОСОБА_6 місця зберігання дизельного палива у с. Богданівка, Березівського району, Одеської області, ОСОБА_5 , з метою особистого незаконного збагачення, організував зустріч із ОСОБА_6 на 22.06.2021.
Надалі, 22.06.2021 близько 15 години 00 хвилин, перебуваючи на розі вулиць Новосельського та Пастера у м. Одесі, діючи умисно, з корисливих мотивів з метою особистого незаконного збагачення ОСОБА_5 висловив ОСОБА_6 , який є директором ТОВ «Сатсанг» (код ЄРДПОУ 38017932) вимогу надати собі неправомірну вигоду у вигляді талонів-карток на придбання палива (бензину марки А-95) у еквіваленті 400 (чотирьохсот) літрів одноразово та у подальшому надавати неправомірну вигоду у вигляді талонів-карток на придбання палива (бензину марки А-95) у еквіваленті 100 (ста) літрів щомісячно для себе за не перешкоджання господарської діяльності ТОВ «Сатсанг» (код ЄРДПОУ 38017932), а саме невжиття заходів державного контролю щодо організації ОСОБА_6 місця зберігання дизельного палива, що знаходиться у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .
У подальшому, 08.07.2021, близько 14 год. 30 хв., ОСОБА_5 , прибувши та перебуваючи у місці зберігання дизельного палива ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, поєднуючи свої дії з вимаганням неправомірної вигоди, безпосередньо вимагав та одержав для себе від ОСОБА_6 неправомірну вигоду матеріального характеру у вигляді 40 (сорока) талонів по 10 (десять) літрів бензину Євро-95 АЗС «Motto», вартість яких на момент придбання ОСОБА_6 складала 10 672 (десять тисяч шістсот сімдесят дві) гривень, за не перешкоджання господарської діяльності ТОВ «Сатсанг» (код ЄРДПОУ 38017932), а саме невжиття заходів державного контролю щодо організації ОСОБА_6 місця зберігання дизельного палива, що знаходиться у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , та після отримання неправомірної вигоди був затриманий працівниками правоохоронного органу.
Встановлено, що затримання ОСОБА_5 проведено 08.07.2021 о 16 год. 07 хв. відбувалось у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .
Ознайомившись з підставами затримання та правами і обов`язками затриманого, ОСОБА_5 повідомив, що права та обов`язки підозрюваного (затриманого) йому зрозумілі, однак, детальних пояснень з приводу затримання не надав та скористувався ст. 63 Конституції України.
Під час затримання ОСОБА_5 відповідно до вимог ч. 3 ст. 208 КПК України старшим слідчим ОСОБА_7 був проведений його особистий обшук, при цьому останній надав добровільну згоду разом із заявою щодо його проведення.
Так, під час обшуку ОСОБА_5 старшому слідчому добровільно було надано належний йому мобільний телефон Honor 8x GSWL 21, IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , з Sim-картками НОМЕР_4 , оператора «Київстар» та НОМЕР_5 оператора «Лайф» у чохлі з прозорого матеріалу у робочому стані, який вилучено слідчим та поміщено до сейф-пакету S1031201, який підписано слідчим, понятими, іншими учасниками слідчої дії.
У відповідності до п. п. 1, 2, 3 ч. 2, ч. 3-5 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій ст. 98 КПК України.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Вилучені речі та документи вилучені у ОСОБА_5 містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюється під час кримінального провадження та підлягають визнанню речовими доказами.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
За змістом ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органівта органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на викладене, у зв`язку з доведеністю існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначені в клопотанні речі є доказом злочину, зберегло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також у зв`язку із доведеністю слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, щодо можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його задоволення. При цьому слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на речі вилучені під час затримання та особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 від 08.07.2021, а саме: мобільний телефон Honor 8x GSWL 21, IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , з Sim-картками НОМЕР_4 , оператора «Київстар» та НОМЕР_5 оператора «Лайф» у чохлі з прозорого матеріалу у робочому стані, який вилучено слідчим та поміщено до сейф-пакету S1031201.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1