Справа 367/5346/20 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2581/2021 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
10 червня 2021року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 27 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлово Російської Федерації, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Бородянським районним судом Київської області від 15.11.2010 року за ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.
Цим же вироком вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат,
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду І-ї інстанції, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим, останній раз вироком Бородянського районного суду від 15.11.2010 року на підставі ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, маючи не зняту та непогашену судимість на шлях виправлення не став та знову вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.
Так, 04.08.2020 року близько 17 год. 00 хв.(точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_7 перебуваючи поблизу озера, неподалік державної установи «Бучанська виправна колонія № 85», яка знаходиться за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Мирна, 3 на землі побачив згорток з полімерної стрічки та двох каменів в якому знаходилось 11 згортків з фольги з порошкоподібною речовиною білого кольору. Підійшовши до згортку із порошкоподібною речовиною білого кольору та впевнившись, що виявлена ним речовина є наркотичним засобом, обіг якої заборонено - метадон (фенадон), маючи умисел на незаконне її придбання та зберігання, без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, взяв його руками.
Таким чином, ОСОБА_7 незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого заборонено - метадон (фенадон), маса, якого в речовинах становить 1,226 г. для власного вживання без мети збуту.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 достовірно розуміючи, що придбане ним є наркотичним засобом, обіг якого заборонено - метадон (фенадон), маса, якого в речовинах становить 1,226 г., усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, помістив знайдений згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору до правої кишені штанів та пішов в напрямку державної установи «Бучанська виправна колонія № 85».
Таким чином, ОСОБА_7 почав незаконно зберігати наркотичний засіб, обіг якого заборонено - метадон (фенадон), маса якого в речовинах становить 1,226 г., для власного вживання, без мети збуту.
В подальшому, ОСОБА_7 незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб, обіг якого заборонено - метадон (фенадон), проходячи поблизу державної установи «Бучанська виправна колонія № 85» по вул. Мирній, 3 в смт. Гостомелі Київської області, був зупинений працівниками поліції, яким 04.08.2020 року у період часу з 17 год. 00 хв. по 17 год. 32 хв. добровільно видав згорток з полімерної стрічки та двох каменів в якому знаходилось 11 згортків з фольги з порошкоподібною речовиною білого кольору, які у своєму складі містять наркотичний засіб, обіг якого заборонено - метадон (фенадон), маса якого в речовинах становить 1,226 г., який він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.
Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду першої інстанції скасувати, ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження закрити.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що обвинувачений у період часу з 26.08.2020 по 08.09.2020 добровільно звернувся до лікувального закладу ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.» і пройшов повний курс лікування, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Суд першої інстанції, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, зазначивши у вироку про встановлені органом досудового розслідування обставини.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються. Тому, згідно зі ст.404 КПК України у зазначеній частині оскаржуване судове рішення у апеляційному порядку не перевіряється.
Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 про можливість застосування до обвинуваченого звільнення від кримінальної відповідальності в порядку ч. 4 ст. 309 КК України, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.
Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, або прекурсорів», вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
В Законі України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року №63/95 ВР зазначено, що медичне обстеження обстеження особи в стаціонарних умовах з метою встановлення діагнозу «наркоманія»; добровільне лікування лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника; якщо в результаті медичного огляду чи медичного обстеження встановлено, що особа, яка зловживає наркотичними засобами або психотропними речовинами і відносно якої встановлений діагноз «наркоманія» потребує лікування, у тому числі в стаціонарних або амбулаторних умовах, лікар нарколог зобов`язаний запропонувати такій особі пройти курс добровільного лікування і видати направлення до наркологічного закладу для такого лікування.
Так, з наданої захисником довідки № 266 від 16 грудня 2020 року ТОВ «Клініка імені Гальченко В. В.» вбачається, що ОСОБА_7 самостійно звернувся до лікувального закладу, йому було встановлено діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіодів і він, з 26 серпня до 08 вересня 2020 року пройшов курс лікування від наркоманії.
Відповідно до даної довідки, ОСОБА_7 проходив амбулаторне лікування, проте зазначений діагноз встановлюється за результатами обстеження в умовах стаціонару, що передбачено Законом та Інструкцією про порядок виявлення та постановки на облік осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства внутрішніх справ України, Генеральної прокуратури України, Міністерства юстиції України від 10 жовтня 1997 року № 306/680/21/66/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 5 листопада 1997 року за № 534/2338.
Також, в довідці лікувальної установи вказано про епізодичне вживання ОСОБА_7 опіодів, натомість зазначеним вище Законом визначено, що наркоманія це психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу внаслідок його систематичного незаконного вживання.
Окрім того, ОСОБА_7 звернувся до лікувальної установи через 22 дні після вчинення кримінального правопорушення та за 1 день до ухвалення вироку, що ставить під сумнів відсутність у обвинуваченого мети уникнення кримінальної відповідальності за незаконні дії з наркотичними засобами.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 має на меті у такий спосіб ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений кримінальний проступок.
Тому в даному випадку колегія суддів вважає, що підстави для застосування ч. 4 ст. 309 КК України відсутні.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок суду є законним, обгрунтованим та вмотивованим, у зв`язку з чим залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника і тому апеляційна скарга захисника обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ірпінського міського суду Київської області від 27 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України без змін.
Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: