1Справа № 335/7586/21 1-кс/335/4018/2021
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 , про знищення речових доказів у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 16 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , звернувся суду з клопотанням про знищення речових доказів, у якому просив вирішити питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні №0000020 від 16.05.2020, за ч. 1 ст. 204 КК України, а саме: пластикових діжок синього кольору, закупорених пластиковими пробками, об`ємом приблизно 220 л., заповнених етиловим спиртом у кількості 15 шт., шляхом їх знищення.

В обґрунтування клопотання зазначив, що СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до ЄРДР 16.05.2020 за № 0000020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, за фактом транспортування з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів на території Запорізької області.

Так, близько 21 год. 00 хв. до СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області надійшла інформація про те, що співробітниками Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП у Запорізькій області на виїзді із села Орлянське в бік м. Дніпрорудного Запорізької області, зупинено транспортний засіб марки «МАN», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому здійснюється перевезення рідини з характерним запахом спирту у пластикових діжках.

У подальшому, співробітники СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області прибули до вказаного місця події біля 23 годин 00 хвилин. За згодою із водієм транспортного засобу ОСОБА_4 , з урахуванням темної пори доби, недостатньої видимості в умовах траси, наявної небезпеки втручання заінтересованих осіб з метою перешкоджання огляду транспортного засобу та вилучення незаконно виготовлених алкогольних напоїв, прийнято рішення проводити огляд транспортного засобу за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гребельна, 5.

Надалі, за адресою м. Запоріжжя, вул. Гребельна буд. 5, за добровільною згодою ОСОБА_4 , проведено огляд транспортного засобу марки «МАN», д.н.з. НОМЕР_1 , за наслідками проведення якого вилучено пластикові діжки синього кольору закупорені двома пластиковими пробками, об`ємом приблизно 220 л, заповнені прозорою рідиною з характерним запахом спирту у кількості 15 шт.; пластикові пляшки об`ємом 1,5 л. заповнені на 2/3 прозорою рідиною з характерним запахом спирту у кількості 5 шт., а також договір № 2104/1 від 21.04.2020 про надання автотранспортних послуг на 1 арк.; накладну на внутрішнє переміщення №1505/1 від 15.05.2020 на 1 арк.; товарно-транспортну накладну № 1505/1 від 15.05.2020 на 1 арк.

16.05.2020 виявлені та вилучені у ході огляду предмети та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2020 у задоволенні клопотання про накладення арешту на вищезазначене майно, відмовлено, яку ухвалою Запорізького апеляційного суду від 03.06.2021 скасовано, та накладено арешт на вказане майно.

Згідно висновку судової експертизи спиртовмісних сумішей №785-20 від 29.05.2020 Запорізького відділення Дніпропетровського НДІ судових експертиз, зразки рідин, які відібрано в ході огляду з врахованих вище сумішей є етиловим спиртом, який не відповідає фізико-хімічним показникам ДСТУ 4221:2003 «Спирт етиловий ректифікований. Технічні умови».

Крім того, згідно висновку зазначеної експертизи встановлено, що зразки рідин можуть бути використані для виготовлення алкогольних напоїв за умов попередньої додаткової ректифікації в промислових умовах.

Відповідно до накладної на внутрішнє переміщення №1505/1 від 15.05.2020 та товарно-транспортної накладної №1505/1 від 15.05.2020 вантажовідправником та вантажоодержувачем вказаної рідини є ТОВ «ТД «Трейдторг».

Оглядом товарно-транспортної накладної №1505/1 від 15.05.2020, яку вилучено у ході огляду встановлено, що замовником перевезення є ТОВ «ТД «ТРЕЙДТОРГ», пункт навантаження Запорізька область, м. Мелітополь, пункт розвантаження Запорізька область, м. Дніпрорудне, у відомостях про вантаж зазначено «харчовий ароматизатор рідкий».

У ході проведення огляду АІС «Податковий блок» встановлено, що ТОВ «ТД «Трейдторг» має ознаки фіктивності, та товариство зареєстровано 26.11.2013, перебуває на обліку у ГУ ДПС у Донецькій області; засновником, директором та головним бухгалтером є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації якого АДРЕСА_1 ., а податкова звітність ТОВ «ТД «Трейдторг» не подається з 2015 року.

За результатами огляду ліцензійного реєстру діючих ліцензій на оптову торгівлю спирту, алкогольними напоями та тютюновими виробами, Єдиного державного реєстру місць зберігання, реєстру виданих, призупинених та анульованих ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, встановлено, що ТОВ «ТД «Трейдторг» не отримувало жодних ліцензій.

Проведеним оглядом юридичної адреси розміщення ТОВ «ТД «Трейдторг», а саме: м. Маріуполь, вул. Миколаївська, буд. 44 встановлено, що за вказаною адресою знаходиться двоповерхова будівля КЗ «Гімназія зі структурним підрозділом початкової школи №1». При цьому, місцезнаходження ТОВ «ТД «Трейдторг» не встановлено.

Також, у ході досудового розслідування не встановлено місцезнаходження директора ТОВ «ТД «Трейдторг» ОСОБА_7 , а згідно листа Державної прикордонної служби України ОСОБА_7 знаходиться за межами України з 2019 року.

У ході допиту водій ОСОБА_4 повідомив, що навантаження транспортного засобу проходило неподалік від АЗС «Паралель» у м. Мелітополь, з вантажного транспорту номери якого «АА», але точний номер не пам`ятає. Він вважав, що перевозить «ароматизатор харчовий, рідкий», як і вказано в товарно-транспортній накладній. Вивантаження повинно було проходити у м. Нікополі, де саме ОСОБА_4 не відомо, оскільки про це йому пізніше повинні були повідомити, проте він був зупинений працівниками поліції.

За результатами досудового розслідування, 30.11.2020 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 16.05.2020, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Посилаючись на ч. ч. 8, 9 ст. 100 КПК України, п. 29 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», ч. 16 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, п. 6 постанови Кабінету Міністрів України № 50 від 24.01.2001 «Про затвердження загальних вимог до здійснення переробки, утилізації, знищення або подальшого використання вилученої з обігу неякісної та небезпечної продукції», слідчий просив знищити вищевказані речові докази.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, які в ньому викладені.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на те, що кримінальне провадження №0000020, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, а тому підстав для знищення майна, яке перевозив ОСОБА_4 не має. Вказане майно має певну цінність, а відтак підстави для його знищення відсутні.

Заслухавши осіб, які приймали участь у розгляді клопотання про знищення речових доказів, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, з наступних підстав.

Як встановлено слідчим суддею, СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020, за фактом транспортування з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів на території Запорізької області, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Згідно протоколу огляду місця події від 16.05.2020, у м. Запоріжжі з 01 год. 33 хв. по 02 год. 54 хв. старшим слідчим з ОВС 1ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_8 проведено огляд транспортного засобу марки «МАN», д.н.з. НОМЕР_1 , без ухвали слідчого судді.

У ході проведення огляду транспортного засобу були виявлені та вилучені наступні речі і документи: транспортний засіб марки «МАN 10.150», 1993 року випуску, шасі НОМЕР_2 , д.н. НОМЕР_1 ; пластикові діжки синього кольору закупорені двома пластиковими пробками, об`ємом приблизно 220 л., заповнені прозорою рідиною з характерним запахом спирту у кількості 15 шт., які виявлено у вантажному відділенні даного транспортного засобу, вивантажені та пронумеровані бирками з реквізитами учасників слідчої дії за №1-15; пластикові пляшки об`ємом 1,5 л. заповнені на 2/3 прозорою рідиною з характерним запахом спирту у кількості 5 шт.; договір № 2104/1 від 21.04.2020 про надання автотранспортних послуг на 1 арк.; накладну на внутрішнє переміщення №1505/1 від 15.05.2020 на 1 арк.; товарно-транспортну накладну № 1505/1 від 15.05.2020 на 1 арк.

18.05.2020 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , про надання дозволу на проведення обшуку транспортного засобу марки «МАN 10.150», 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2020, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого, поданого в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, про надання дозволу на проведення обшуку транспортного засобу марки «МАN 10.150», 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

18.05.2021 слідчий ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, та просив накласти арешт на транспортний засіб марки «МАN 10.150», 1993 року випуску, шасі НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , та на майно, яке вилучено у вказаному транспортному засобі, а саме: пластикові діжки синього кольору закупорені двома пластиковими пробками, об`ємом приблизно 220 л., заповнені прозорою рідиною з характерним запахом спирту у кількості 15 шт.; пластикові пляшки об`ємом 1,5 л. заповнені на 2/3 прозорою рідиною з характерним запахом спирту у кількості 5 шт.; договір № 2104/1 від 21.04.2020 про надання автотранспортних послуг на 1 арк.; накладну на внутрішнє переміщення № 1505/1 від 15.05.2020 на 1 арк.; товарно-транспортну накладну № 1505/1 від 15.05.2020 на 1 арк.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на обшук слідчий суддя виходив з того, що така слідча дія, як огляд транспортного засобу «МАN», д.н.з. НОМЕР_1 від 16.05.2020, проводилась до внесення відомостей до ЄРДР, що є неприпустимим; без ухвали слідчого судді, та слідчим не доведено наявність будь-яких невідкладних випадків, в тому числі пов`язаних із врятуванням життя людей та майна, чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, які б вимагали огляду транспортного засобу, в тому числі проникнення у нього, вилучення з нього речей; також до слідчого судді слідчий звернувся з клопотанням, в якому просив винести ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку транспортного засобу «МАN», д.н.з. НОМЕР_1 , однак з матеріалів кримінального провадження встановлено, що слідчим будо проведено не обшук цього транспортного засобу, а огляд місця події, за результатами якого складено протокол, який наявний в матеріалах клопотання.

Ухвалою слідчого судді від 20.05.2021 у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, відмовлено.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 03.06.2021 апеляційну скаргу прокурора задоволено, ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, скасовано та постановлено нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, задоволено частково, накладено арешт шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження на майно, вилучене 16 травня 2020 року слідчим СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

пластикову діжку синього кольору, яка закупорена двома пластиковими пробками, об`ємом приблизно 220 л., заповнена прозорою рідиною з характерним запахом спирту 15 шт.;

пластикову пляшку об`ємом 1,5 л., заповнену на 2/3 прозорою рідиною з характерним запахом спирту 5 шт.;

договір № 2104/1 від 21.04.2020 про надання автотранспортних послуг на 1 арк.;

накладну на внутрішнє переміщення № 1505/1 від 15.05.2020 на 1 арк.;

товарно-транспортну накладну № 1505/1 від 15.05.2020 1 арк.

Згідно висновку експерта, складеного за результатами проведення судової експертизи спиртовмісних сумішей №785-20 від 29.05.2020, зразки рідин, які відібрано в ході огляду з врахованих вище сумішей є етиловим спиртом, який не відповідає фізико-хімічним показникам ДСТУ 4221:2003 «Спирт етиловий ректифікований. Технічні умови», та можуть бути використані для виготовлення алкогольних напоїв за умов попередньої додаткової ректифікації в промислових умовах.

Також, у вказаному висновку зазначено, що визначення якоcті продукції та питання загрози для життя і здоров`я людей наданих зразків рідин не відноситься до компетенції судових експертів.

Постановою старшого слідчого з ОВС першого ВРКП СУ ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_11 від 30.11.2020, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 16 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, закрито у зв`язку із відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про що внесено відповідні відомості до ЄРДР.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.

Частиною 8 ст. 100 КПК України передбачено, що реалізація, технологічна переробка або знищення речових доказів у випадках, передбачених цією статтею, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а у випадках, якщо такі речові докази передані Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, - відповідно до закону та прийнятих на його виконання актів законодавства.

Також, згідно п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України, майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Відповідно до п. 6 постанови Кабінету Міністрів України № 50 від 24.01.2001 «Про затвердження загальних вимог до здійснення переробки, утилізації, знищення або подальшого використання вилученої з обігу неякісної та небезпечної продукції» вилучена з обігу неякісна та небезпечна продукція, яка є непридатною для переробки, підлягає знищенню шляхом спалювання, руйнування, фізико-хімічної, біологічної або іншої обробки відповідно до вимог нормативних документів.

Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року № 1104, затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Згідно із ч. 2 ст. 29 Порядку, речові докази у вигляді предметів чи товарів, що належать до вилучених з обігу, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля, на підставі відповідного рішення слідчого судді, суду передаються для їх технологічної переробки або знищуються.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» №1393-XIV від14.01.2000, продукція, яка не відповідає обов`язковим вимогам чинних в країні нормативно-правових актів і нормативних документів щодо її безпеки для життя і здоров`я людини, майна і довкілля, відноситься до неякісної та небезпечної продукції.

Згідно ст. 5 Закону України від 14.01.2000 №1393ХІV «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції», - неякісна та небезпечна продукція підлягає обов`язковому вилученню з обігу.

У вказаному клопотанні слідчий посилається на те, що речові докази, а саме: пластикові діжки синього кольору, закупорені пластиковими пробками, об`ємом приблизно 220 л., заповнені етиловим спиртом у кількості 15 шт., підлягають знищенню, оскільки вони належать до предметів вилучених із обігу, їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля, а також зазначає про те, що продукція, яка визнана речовими доказами є неякісною, небезпечною, та непридатною для переробки.

Разом з тим, до клопотання слідчим не долучено документів, які б підтверджували, що речові докази, які він просить знищити, є вилученими з обігу або є небезпечними для життя чи здоров`я населення, тобто не відповідають вимогам щодо споживчих якостей чи вимог щодо безпеки для життя і здоров`я людини, майна і довкілля, як це передбачено ч. 16 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним.

До матеріалів клопотання додано висновок експерта, з якого встановлено, що по наданим зразкам питання щодо визначення якості продукції та загрози для життя і здоров`я людей експертами не вирішувалось, оскільки їх вирішення не належить до компетенції судових експертів Запорізького відділення Дніпропетровського НДІСЕ.

До матеріалів клопотання також не додано документів, з яких би можливо було встановити чи вирішувалось слідчим питання про можливу технологічну переробку речей, для вирішення питання про знищення яких слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді.

Крім того, як встановлено слідчим суддею, дане кримінальне провадження закрито слідчим у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, будь-яких належних та допустимих доказів того, що вилучене майно, відносно якого поставлено питання щодо його знищення, є незаконно виготовленим матеріали клопотання не містять, а постанова слідчого відповідного обґрунтування не має, а відтак клопотання слідчого належним чином не обґрунтовано, з яких обставин, слідчий встановив, що вилучені під час огляду транспортного засобу речі мають статус речових доказів у кримінальному провадженні, тобто що вони, виходячи зі складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Сама по собі постанова слідчого про визнання того чи іншого доказу речовим, не є достатньою підставою вважати, що це майно відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Крім того, частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

В свою чергу скасування арешту майна передбачено статтею 174 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Судом встановлено, що на майно, яке слідчий просить знищити, накладено арешт ухвалою Запорізького апеляційного суду, однак під час закриття кримінального провадження питання щодо скасування арешту з вказаного майна прокурором не вирішено, у зв`язку із чим питання про знищення речових доказів у даному кримінальному провадженні буде передчасним.

Враховуючи викладені обставини, суд доходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 100, 371, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 30 липня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1