Справа № 159/6763/20
Провадження № 1-кп/159/208/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001463 від 05.12.2020року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 04 грудня 2020 року, близько 04 год. 00 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, переконавшись у відсутності можливих свідків-очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер, шляхом відчинення металевого засуву, яким обладнані ворота, незаконно проник на суцільно огороджену територію за адресою: АДРЕСА_2 , що використовується ОСОБА_5 , як сховище, звідки таємно викрав два металевих диски до коліс вантажного автомобіля, вартістю 395,20 грн. кожен, та двигун до трактора "Т-40" з маркуванням "24-97-841", вартістю 707,20 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1497,60 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю. Суду показав, що 04.12.2020 року в одному з дворів в м. Ковелі по вул. П.Мстислава помітив металеві диски до автомобіля та двигун до трактора. Вночі, близько 4 год., проник на цю територію та викрав два металевих диски та двигун до трактора. В подальшому двигун здав на пункт прийому металобрухту. Виручені кошти потратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, який підтверджує їх існування. В зв`язку з цим, суд, за погодженням з учасниками судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 3 ст. 185 КК України.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у сховище, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що ОСОБА_4 вчинено тяжке кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 185 КК України (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Суд не відносить до обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченому, вчинення злочину щодо особи похилого віку, як про це зазначено в обвинувальному акті, оскільки обвинувачений не знав та не міг знати кому належить територія, на яку він проник, а тому й не знав про вік потерпілого.
Суд враховує також те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, поте попередня судимість погашена у встановленому порядку, на диспансерному обліку в нарколога та психіатра не перебуває.

Крім цього, суд враховує відсутність у законного представника потерпілого будь-яких претензій до обвинуваченого та його позицію щодо несуворої міри покарання.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, індивідуалізації та законності, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню тяжкості скоєного та даним про особу винного.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів, необхідним і достатнім покаранням є покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення (злочину).

Разом з тим, зважаючи на наведені вище обставини щодо особи обвинуваченого та позиції потерпілого, суд вбачає можливим виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства і щодо його є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 під час досудового розслідування не застосовувався. Підстав для застосування такого заходу щодо обвинуваченого до набрання вироком законної сили судом не вбачається, виходячи із даних про особу обвинуваченого та його належної поведінки.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 10.12.2020 року на майно (речові докази), підлягає скасуванню з подальшим вирішенням долі цього майна в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт, накладений на майно (речові докази) відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.12.2020 року, - скасувати.

Речові докази:

- металевий диск в зборі із ступицею та кронштейном, блок від двигуна з маркуванням "24-97-841", які передано на зберігання до камери схову речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1