Справа № 632/2395/20
провадження № 1-кп/632/50/21

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000347 від 09 липня 2020 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Коротич Дергачівського району Харківської області, має повну загальну середню освіту, перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, працює начальником дільниці очисних споруд ПКП «Тепломережі», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

якому висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив незаконне поводження з вогнепальною зброєю, бойовими припасами та вибуховою речовиною за таких обставин.

Так, у денний час 08 серпня 2020 року (точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалося), обвинувачений ОСОБА_3 знаходився у лісі поблизу села Верхний Бишкин Первомайського району Харківської області, де відшукав нарізну вогнепальну зброю- бойову гвинтівку промислового виробництва системи «Мосина», калібру 7,62 мм, № НОМЕР_1 , нітроцелюлозний (бездимний) одноосновний порох та два 20 мм снаряди промислового способу виготовлення. У цей час у обвинуваченого ОСОБА_6 раптово виник умисел на незаконне придбання та зберігання вищевказаної вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин.

Реалізуючи свій злочинний намір, не маючи передбаченого законом дозволу, у порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, незаконно придбав зазначену вище вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухову речовину, які почав зберігати у службовому приміщенні адміністративної будівлі очисних споруд ПКП «Тепломережі», розташованої за адресою: Харківська область, місто Первомайський, вулиця Дорожня, 30, яке особисто використовував, обіймаючи посаду начальника дільниці очисних споруд.

31 жовтня 2020 року в ході огляду службового приміщення адміністративної будівлі очисних споруд ПКП «Тепломережі», розташованого за адресою: Харківська область, м. Первомайський, вул. Дорожня, 30, яке особисто використовував обвинувачений ОСОБА_3 , обіймаючи посаду начальника дільниці очисних споруд, працівниками поліції було виявлено та вилучено: нарізну вогнепальну зброю- бойову гвинтівку промислового виробництва системи «Мосина», калібру 7,62 мм, № НОМЕР_1 , яка придатна до стрільби, згідно з висновком судово-балістичної експертизи № 10/3/596 СЕ-20 від 30 листопада 2020 року; нітроцелюлозний (бездимний) одноосновний порох масою 488 гр., що є вибуховою речовиною, згідно з висновком судової вибухово-технічної експертизи № 15/262 СЕ-20 від 08 грудня 2020 року; два 20 мм снаряди промислового способу виготовлення, які є бойовими припасами, згідно з висновком судової вибухово-технічної експертизи № 15/264 СЕ-20 від 11 грудня 2020 року.

Такі умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

17 лютого 2021 року між прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з цією угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України. При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 , згідно з умовами зазначеної угоди беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому злочині.
Сторони угоди погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 03 (трьох) років 06 (шести) місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 , просили суд прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості від 17 лютого 2021 року.

Вислухавши думку сторін угоди, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, розглядаючи, у порядку ч. 3 ст. 474 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, встановлені ст.476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, зокрема, діям обвинуваченого ОСОБА_3 надана правильна правова кваліфікація за ч. 1 ст. 263 КК України, узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, з звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ч. 2 ст.75 КК України, відповідають загальним засадам призначення покарання, враховуючи тяжкість злочину та особу винного, який раніше не судимий, офіційно працевлаштований. Також умови угоди про визнання винуватості цілком відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтересі сторін або інших осіб. З огляду на зазначене, прокурор наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості та призначенні обвинуваченому узгодженої сторонами в угоді міри покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 під час розгляду угоди про визнання винуватості просили зазначену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у незаконному поводженні з вогнепальною зброєю, бойовими припасами та вибуховою речовиною, зокрема у придбанні та зберіганні гвинтівки промислового виробництва системи «Мосина», калібру 7,62 мм, нітроцелюлозного (бездимного) одноосновного пороху та двох 20 мм снарядів, які були вилучені у службовому приміщенні адміністративної будівлі очисних споруд ПКП «Тепломережі», розташованої за адресою: Харківська область, місто Первомайський, вулиця Дорожня, 30, яке він використовував, займаючи посаду начальника дільниці очисних споруд, підтвердив обставини вчинення ним злочину зазначені в угоді, розкаявся у вчиненому. Також обвинувачений заявив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Надав згоду на призначення узгодженої міри покарання.

Отже суд, шляхом заслуховування пояснень сторін угоди, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Крім того, для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, судом під час розгляду угоди про визнання винуватості встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Потерпілих у даному кримінальному провадженні не має, вчиненим кримінальним проступком шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він перебував на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, працює начальником дільниці очисних споруд ПКП «Тепломережі», зареєстрований та має місце постійного проживання. Відповідно до висновку досудової доповіді органу пробації від 01 лютого 2021 року ризик скоєння повторного кримінального правопорушення обвинуваченим та ризик небезпеки для суспільства, є середнім, можливо виправлення без позбавлення волі за умови призначення додаткових обов`язків.

Аналізуючи зміст угоди в частині обраного покарання, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим ст. ст. 50, 6567 КК України, а саме: пропонується в межах встановлених у санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання, відсутністю обставин, що обтяжують покарання.

Разом з цим суд, враховуючи узгоджене сторонами звільнення обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, суд приймає рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 01 рік з покладенням відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а відтак існує наявність усіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 9316 грн. 65 коп., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Відповідно п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому: майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання. Отже враховуючи думку сторін угоди, за відсутністю прохань заінтересованих осіб, суд вважає необхідним передати частину речових доказів до криміналістичної колекції експертної установи (Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України) для використання в експертній і науковій діяльності установи.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 373, 374, 376, 394, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 17 лютого 2021 року між прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 03 (трьох) років 06 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Встановити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 9316 (дев`ять тисяч триста шістнадцять) гривень, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази по кримінальному провадженню: нарізну вогнепальну зброю- бойову гвинтівку промислового виробництва системи «Мосина», калібру 7,62 мм, № НОМЕР_1 ; частину вогнепальної зброї-ствольну коробку гвинтівки системи «Мосина»; деталь вогнепальної зброї-полумєнасник ручного кулемету «ДП» конструкції Дегтярьова калібру 7,62 мм.; деталь вогнепальної зброї-стебел затвору гвинтівки системи «Мосина» калібру 7,62 мм.; деталь вогнепальної зброї-корпус з кришкою змінного коробчастого магазину пістолету «Вальтер Р-38» калібру 9 мм.; деталь вогнепальної зброї-скоба УСМ кулемету «ДП» системи Дегтярьова калібру 7,62 мм.; частину вогнепальної зброї-затвор гвинтівки системи «Мосина» калібру 7,62 мм; деталь вогнепальної зброї-бойова личинка затвору гвинтівки системи «Мосина» калібру 7,62 мм.; деталь вогнепальної зброї - подавач магазину гвинтівки системи «маузер» калібру 7,92 мм.; деталь вогнепальної зброї - з`єднувальна планка затвору гвинтівки системи «Мосина» калібру 7,62 мм.; деталь вогнепальної зброї-подавач магазину пістолету кулемету «ППШ» калібру 7,62 мм.; деталь вогнепальної зброї-пружина магазину гвинтівки системи «Маузера» калібру 7,92 мм.; деталь вогнепальної зброї-гвинт спускової пружини гвинтівки системи «Мосина» калібру 7,62 мм.; деталь вогнепальної зброї-втулкою з пружиною та гайкою дискового магазину пістолету- кулемету «ППШ» калібру 7,62 мм.; деталь вогнепальної зброї-засувка кришки магазину пістолету-кулемету «ППШ» калібру 7,62 мм.; деталь вогнепальної зброї-спусковим гачком ударно-спускового механізму пістолету-кулемету «ППШ» калібру 7,62 мм.; фрагмент деталей вогнепальної зброї-ударно-спусковий механізм пістолету кулемету «ППШ» калібру 7,62 мм.; деталь вогнепальної зброї-полумєгасник до зброї відповідного калібру; частину вогнепальної зброї-затвор гвинтівки системи «Маузера» калібру 7,92 мм.; деталь вогнепальної зброї-ударно-спусковий механізм пістолету «ТТ» калібру 7,62 мм.; частину вогнепальної зброї-ствольна коробка ручного кулемету «ДП» конструкції Дегтярьова калібру 7,62 мм.; частину вогнепальної зброї-нарізний ствол ручного кулемету «ДП» конструкції Дегтярьова калібру 7,62 мм.; частину вогнепальної зброї-нарізний ствол гвинтівки «Мосина» калібру 7,62 мм.; частину вогнепальної зброї-затворна рама ручного кулемету «ДП» конструкції Дегтярьова калібру 7.62 мм, якізнаходяться у камері зберігання речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Харківській області - передати до експертної установи (Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України) для використання в експертній і науковій діяльності.
Саморобний елемент кріплення, предмети в кількості 3 штук, які можуть буди використані як деталі та частини у обладнанні для переспорядження патронів до нарізної зброї, уламки двох 20 мм снарядів знищити.
Боєприпаси гвинтівкові калібру 7,62Х54R, в кількості 418 патронів;, 488 грамів нітроцелюлозного (бездимного) одноосного пороху, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Харківській області передати до вибухотехнічного відділу ГУНП в Харківській області для знищення відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1