Справа №339/14/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2021 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000123 щодо обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина У країни, непрацюючого, є особою, що немає судимості відповідно до ст. 89 КК України
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 Кримінального кодексу України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту при таких обставинах.
ОСОБА_6 , будучи споживачем наркотичних засобів, у невстановлений досудовим розслідуванням час та при невстановлених обставинах незаконно виготовив із пластикової пляшки пристрій для викурювання наркотичної речовини - канабісу (марихуани), який незаконно зберігав за місцем свого постійного проживання у АДРЕСА_1 та періодично використовував для викурювання канабісу.
Крім цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 , будучи у лісі на околиці м. Болехів Івано-Франківської області, виявив кущ рослини коноплі, який проростав між деревами і достовірно знаючи, що із рослини коноплі можна виготовити наркотичний засіб, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_6 відокремив листя від стовбура та переніс його до місця свого постійного проживання по АДРЕСА_1 , де висушив дане листя та у подальшому незаконно зберігав без мети збуту і періодично вживав шляхом викурювання за допомогою самостійно виготовленого ним пристрою типу «бульбулятор».
10 жовтня 2020 року, приблизно о 12 годині ОСОБА_6 , взявши з дому поліетиленовий пакет із власноручно виготовленим ним пристроєм для викурювання наркотичної речовини - канабісу, а також решту висушених листочків рослини коноплі, направився за межі населеного пункту, де мав намір у черговий раз викурити канабіс.
Однак, вийшовши з дому, по АДРЕСА_1 , напроти свого житлового будинку, він був зупинений працівником СКП Долинського відділення поліції Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , оскільки поводив себе підозріло. На запитання працівника поліції, чи має при собі заборонені предмети або речі, ОСОБА_6 , усвідомлюючи неможливість продовження протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним зберіганням наркотичних засобів, добровільно зізнався про наявність у нього власноручно виготовленого пристрою для викурювання наркотичної речовини та висушених листочків коноплі.
На місце події була викликана слідчо-оперативна група, працівники якої 10 жовтня 2020 року в період часу з 13 години 37 хвилин по 14 годину 31 хвилин у ході огляду місця події задокументували факт добровільної видачі ОСОБА_6 власноручно виготовленого ним пристрою для викурювання наркотичної речовини, на горловині якого виявлено нагар, що являється екстрактом нарковмісної рослини роду Коноплі (Cannabis), кількість якого становить 0,8998 грама, а також полімерний пакетик з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, загальна кількість якого у сухому стані становить 0,8825 грама, які ОСОБА_4 незаконно зберігав без мети збуту.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ч. 4 ст. 309 КК України, яке обґрунтоване тим, що обвинувачений добровільно звернувся до лікувального закладу і проходить курс лікування від наркоманії, на підтвердження чого надав суду відповідні довідки.
Обвинувачений, який визнав вину у вчиненому, підтримав клопотання захисника, просив його задовольнити.
Прокурор не заперечує проти задоволення даного клопотання оскільки вважає, що є достатні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 в повній мірі викритий в скоєнні кримінального правопорушення і його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Протиправними діями обвинуваченого майнової та моральної шкоди нікому завдано не було, потерпілих від кримінального правопорушення немає, цивільний позов не заявлено.
Усвідомивши для себе масштабність проблеми наркоманії, обвинувачений вирішив вилікуватися від наркотичної залежності, тому добровільно звернувся до медичного закладу для проходження курсу лікування від наркоманії.
Так, згідно довідки КНП «Долинська багатопрофільна лікарня» від 29 січня 2021 року №17, ОСОБА_4 в добровільному порядку знаходиться на замісній підтримуючій терапії препаратом метадон в добовій дозі 50 мг з 20 жовтня 2010 року (а.с.33).

Довідкою цього ж медичного закладу №212 від 09 березня 2021 року, встановлено, що ОСОБА_4 встановлено діагноз: розлад психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Стан абстиненції, неускладнений. На даний час отримує амбулаторну наркологічну допомогу по місцю проживання в КНП «Долинська багатопрофільна лікарня» Долинської районної ради Івано-Франківської області (а.с.32).

Відповідно до положень кримінального закону, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України є обов`язком, а не правом суду. Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України, якщо: її вина у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, доведена; вона виявила бажання вилікуватися і для цього звернулася до відповідного закладу добровільно та розпочала лікування; заявила клопотання особисто чи через захисника про її звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи на цій підставі. Вказана норма закону є спеціальною підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності і не містить жодних умов для її застосування, крім тих, що стосуються кваліфікації дій винного та добровільності лікування.
Звернення до лікувального закладу визнається добровільним, якщо особа за своєю волею (необов`язково за своєю ініціативою) звертається до лікувального закладу із заявою про хворобу на наркоманію і бажанням лікуватися від цієї хвороби.
Будь-яких інших умов звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України кримінальним законом не встановлено.
Відповідно до положень ст.22 КПК України, спростування наданих винним матеріалів (наприклад, довідки з лікувального закладу, лікарняного листка тощо), доведення того, що особа звернулася до лікувального закладу вимушено, щоб ухилитись у такій спосіб від кримінальної відповідальності, покладається насамперед на обвинувача (якщо клопотання подано винним під час судового розгляду) чи особу, у провадженні якої перебуває кримінальна справа (якщо клопотання подано під час досудового розслідування цієї справи). За відсутності означених доводів, з`ясувавши наявність необхідних умов, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.
Згідно з ч.4 ст.309 КК України та роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» із змінами і доповненнями, винна особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала курс лікування від наркоманії, на підставі ч.4 ст.309 КК України звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.1 ст.309 КК України. Особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.309 КК незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.
До того ж, кримінальний закон не пов`язує звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України з моментом порушення кримінальної справи.
Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Разом з цим, відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності та надав свою згоду на закриття кримінального провадження за даних нереабілітуючих підстав.
За таких обставин, врахувавши думку прокурора, суд вважає, що в зв`язку із добровільним зверненням обвинуваченого до медичного закладу для лікування від наркоманії, що підтверджується поданою довідкою, клопотання слід задовольнити, звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України і закрити кримінальне провадження відносно нього на підставі ч.4 ст. 309 КК України.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
За приписами ч. 1 ст. 126 КПК визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
Суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року по справі № 598/1781/17 про те, що КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, процесуальні витрати складаються, в тому числі, із витрат, пов`язаних із залученням експертів.
Витрати органу досудового розслідування на проведення експертиз в розмірі 1307,6 грн. виникли та пов`язані зі здійсненням даного кримінального провадження.
На їх підтвердження долучено довідку про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні (а.с.34-35).
Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, що визначає розподіл процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому, суд ухвалює обвинувальний вирок у разі визнання особи винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.
Суд встановив, що ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, що є кримінальним правопорушенням передбаченим ч. 1 ст.309 КК України.
Суд вважає, що дійсно у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності відсутні кримінально-правові наслідки діяння, які визначаються законом про кримінальну відповідальність, проте це не пов`язано з процесуальними відносинами (процесуальні витрати) та матеріально-правовими (матеріальна та моральна шкода).
Стягнення з особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, процесуальних витрат, понесених органом досудового розслідування у зв`язку з здійсненням кримінального провадження, не є заходом покарання чи кримінальної відповідальності.
За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення судових витрат з ОСОБА_4 на користь держави, понесені у зв`язку з проведенням експертизи.
Керуючись ч. 4 ст. 309 КК України, ч. 2 ст. 284 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження № 0000123 відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України - закрити.
Речові докази:
- паперовий конверт, у якому знаходяться дві пластикові кришки на стінках якої маються залишки речовини коричневого кольору ( наперстки);
- спецпакет №3409679, у якому знаходяться поліетиленовий пакет, в якому містилась подрібнена речовина рослинного походження, ззовні схожа на листя марихуани та картонна сірникова коробка з вмістом речовини аналогічного вигляду та походження;
- спецпакет №3409678, у якому знаходиться пластикова пляшка з обрізним дном і слідами нагару на її горловині, які знаходяться у в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області - знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1308 (одну тисячу триста вісім) грн. за проведення експертизи №СЕ-19/109/11/2-1030НЗ/20 та №СЕ-19/109/11/2-1029НЗ/20 від 22 жовтня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1