ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/873/21 Справа № 203/1254/21 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2021 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000610,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2021 року частково задоволено клопотання слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку 12.05.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: флеш - накопичувач чорного кольору із вставками червоного кольору на написом «Scandisk 32 Gb», що поміщено до спец. пакету № SUD 1149295; планшет «Ipad» сірого кольору, серійний номер №DLX240TVKC51 із чохлом чорного кольору, який поміщено до спец. пакету № SUD 3097562; відеореєстратор NETWORK VIDEO RECORDER серійний номер 1M0156BPAYC95GD, що було поміщено до спец. пакету № SUD 4006625; мобільний телефон «Айфон 7» чорного кольору, imei: НОМЕР_1 , та сім карткою «Водафон» з номером НОМЕР_2 , що було поміщено до спец. пакету № SUD 1149293, заборонивши відчуження, розпорядження та користування цим майном.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що ВРОТЗ СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000610 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, у зв`язку з умисними діями учасників злочинного угрупування з міжрегіональними зв`язками, які зорганізувались з метою незаконного вивезення із території «ООС» до Дніпропетровської області вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, для подальшого збуту на територіях Дніпропетровської, Запорізької областей.
Враховуючи те, що вказане кримінальне правопорушення стосується збуту вогнепальної зброї, вибухових пристроїв та речовин за грошові кошти (у тому числі, шляхом перерахування коштів на банківські картки), дійшов висновку про необхідність накладення арешту на вилучені під час обшуку носії інформації та засоби комунікації для забезпечення збереження речових доказів.
Не погоджуючись з цим рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині задоволення клопотання слідчого, та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, яке на праві власності належить ОСОБА_7 , а саме: флеш - накопичувач «Scandisk 32 Gb», планшет «Ipad», відеореєстратор NETWORK VIDEO RECORDER та мобільний телефон «Айфон 7» з сім карткою «Водафон» з номером НОМЕР_2 - відмовити.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в клопотанні та в ході судового засідання слідчий жодним чином не довів, яким чином ОСОБА_7 може бути причетним до вказаного злочину, а тим паче яким чином його майно саме по собі, або в сукупності має значення для досудового розслідування.
Посилається на те, що арешт на майно накладено необгрунтовано, без врахування усталеної практики Європейського суду з прав людини, рішеннями якої неодноразово наголошувалось на непорушності права власності, дії принципу верховенства права та забезпечення справедливого балансу між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, під час втручання державного органу на мирне володіння майном.
Заслухавши суддю-доповідача, думку представника-адвоката ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Колегією суддів встановлено, що ВРОТЗ СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000610, відомості про яке внесено до ЄРДР 17.08.2020 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України у зв`язку з умисними діями учасників злочинного угрупування з міжрегіональними зв`язками, які зорганізувались з метою незаконного вивезення із території «ООС» до Дніпропетровської області вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, для подальшого збуту на територіях Дніпропетровської, Запорізької областей.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 203/1254/21 від 27 квітня 2021 року було надано слідчим дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . 12 травня 2021 року на підставі вказаної ухвали слідчого судді було проведено обшук за цією адресою, в ході якого було вилучено наступне майно: дозвіл на зброю № НОМЕР_3 строк дії до 01.01.2024, що поміщено до спец. пакету № SUD 114294; флеш - накопичувач чорного кольору із вставками червоного кольору на написом «Scandisk 32 Gb», що поміщено до спец. пакету № SUD 1149295; планшет «Ipad» сірого кольору, серійний номер №DLX240TVKC51 із чохлом чорного кольору, який поміщено до спец. пакету № SUD 3097562; відеореєстратор NETWORK VIDEO RECORDER серійний номер 1M0156BPAYC95GD, що було поміщено до спец. пакету № SUD 4006625; мобільний телефон «Айфон 7» чорного кольору, imei: НОМЕР_1 , та сім картку «Водафон» з номером НОМЕР_2 , що було поміщено до спец. пакету № SUD 1149293; грошові кошти у сумі 1000 доларів США купюрами номіналом 100 доларів у кількості 10 шт. з номерами: КА09568050АА1, КК61739865СK11, FF22644887CF6, HB53272714MB2, KL18098164DL12, HL96692067FL12, KJ00108732AJ10, KL82166207DL12, LG12432213BG7, AF40949966F6, що поміщено до спец. пакету № SUD 1149313; дозвіл на зброю № НОМЕР_4 зі строком дії до 07.11.2022.

Постановою слідчого від 12 травня 2021 року майно, вилучене в ході обшуку, було визнано речовими доказами.

З урахуванням наведеного, щодо майна, на яке рішенням слідчого судді було накладено арешт, є підстави обґрунтовано вважати, що воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речового доказу, та відповідно до ч.1 ст.170 КПК України існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, отже, арешт на зазначене майно був накладений з дотриманням вимог закону, а тому доводи апеляційної скарги з цих підстав є необґрунтованими.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в клопотанні слідчого та в ході судового засідання слідчий жодним чином не довів, яким чином ОСОБА_7 може бути причетним до вказаного злочину, не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Разом з цим, відповідно до ухвали від 29.04.2021 року свідки вказали на можливу причетність ОСОБА_7 до вчинених кримінальних правопорушень.
Твердження апеляційної скарги про те, що вилучені речі не відповідають вимогам ст.98 КПК України, колегія суддів вважає необґрунтованим, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до з`ясованих під час апеляційного провадження обставин, прокурор зазначив, що вживає заходів для отримання ухвал слідчих суддів про тимчасовий доступ до вказаних вилучених речей для зняття з них інформації, тому на даний час відсутні підстави для зняття арешту.
Згідно із ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
З огляду на вищенаведене, підстав для задоволення апеляційної скарги на цьому етапі досудового розслідування не вбачається. У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлені права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 310, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2021 року про арешт майна - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2021 року про арешт майна залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
_____________ _________ __________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3