Справа № 201/6207/21
Провадження № 1-кс/201/1976/2021
УХВАЛА
Іменем України

25 червня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю дізнавача СД ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , представників ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розглянувши клопотання дізнавача СД № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 24.02.2021 року, внесеного за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого дізнавач зазначає, що дізнавачем СД відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000006 від 24 лютого 2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України за фактом використання завідомо підробленого документу.

З метою встановлення відомостей та обставин вчинення кримінального проступку було допитано у якості потерпілої ОСОБА_8 , яка надала наступні відомості: з 1987 року по 2018 рік ОСОБА_8 перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 .

Під час шлюбу ними було придбано підприємство ТОВ "ККМ" (код ЄДРПОУ № 34823114), в якому їм на даний момент належить по 50% статутного фонду, на ОСОБА_8 була зареєстрована приватна підприємницька діяльність, яка була інтегрована в загальний бізнес, а також придбані торгові приміщення, які є їхньою спільною власністю, де частки не виділені в натурі. Вказане приміщення магазинів розташоване за адресою: АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 (після перейменування АДРЕСА_3 ).

У 2018 році шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 було розірвано. При розірванні шлюбу ними була складена усна домовленість про подальшу діяльність. ОСОБА_8 в зв`язку з захворюванням протягом, майже, 20 років присвоєно 2-у групу інвалідності та на той момент у неї почав погіршуватися стан здоров`я. У невстановлений час вони домовилися, що ОСОБА_4 буде продовжувати користуватися всіма їх спільними активами, а це, крім перерахованих вище магазинів і значних сум грошових коштів, які перебували в обігу та майна ТОВ "ККМ" (територія, складські приміщення, товар, обладнання тощо). ОСОБА_4 зобов`язався видавати ОСОБА_8 по 5 (п`ять) тисяч доларів США на місяць, як рівному співвласнику загального бізнесу, таким чином компенсуючи користування її частиною майна, а також тимчасові і трудові раніше здійснені нею витрати, спрямовані на формування успішного бізнесу.

Побоюючись, що ОСОБА_4 повністю захопить все належне ОСОБА_8 майно, вона звернулася до суду з позовами про розподіл майна.

В свою чергу, ОСОБА_4 , діючи спільно зі своїм представником, адвокатом ОСОБА_6 , з метою обману суду і подальшого отримання незаконного рішення, 26.10.2020 року подав до Красногвардійського районного суд м.Дніпропетровська позовну заяву підкріплену письмовими докази позовних вимог. Частину письмових доказів наданих суду, за словами ОСОБА_8 , є не достовірними і підробленими документами. Такими недостовірними і підробленими документами, письмовими доказами, які підтверджують вимоги позивача і обґрунтовують обставини викладені в позові на підставі наступних документів: копія договору про порядок користування майном від 15.11.2015 р., складений від імені ОСОБА_4 і ОСОБА_8 , який охоплює питання користування різним спільним майном в тому числі об`єктів нерухомості розташованих в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (після перейменування АДРЕСА_3 ); копія договору «про надання послуг від 12.09.2018 р.», укладеного між ОСОБА_4 і ОСОБА_9 , які проживають в АДРЕСА_4 . Згідно тексту договору ОСОБА_9 зобов`язаний був в період з 20.09.2018 р по 20.12.2018 р. виконати ряд істотних будівельних робіт за адресою м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 152, секція 3, 4 магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; копія акту № 1 від 20.12.2018 р., підписаного ОСОБА_9 і ОСОБА_4 . Згідно акту до вищевказаного договору в рамках наданих послуг ОСОБА_9 виконав «посилення і ремонт фундаменту, несучих конструкцій», за що і отримав 431 тис. грн.; копія акту № 2 від 20.12.2018 р., підписаного ОСОБА_9 і ОСОБА_4 . Згідно акту до вищевказаного договору, в рамках наданих послуг ОСОБА_9 виконав «демонтаж і укладання кахелю», за що і отримав 547 тис. грн; копія акту № 3 від 20.12.2018 р. підписаного ОСОБА_9 і ОСОБА_4 . Згідно акту до вищевказаного договору, в рамках наданих послуг ОСОБА_9 виконав «утеплення і облицювання фасаду», за що і отримав 787 тис. грн.; копія акту № 4 від 20.12.2018 р. підписаного ОСОБА_9 і ОСОБА_4 . Згідно акту до вищевказаного договору, в рамках наданих послуг ОСОБА_9 виконав «розширення торговельних площ шляхом перепланування наявних», за що і отримав 536 650 грн.

Разом, ОСОБА_9 , за три місяці одноосібно виконано робіт на загальну суму 2 мільйони 301 тисячу 650 грн. Про проведення вищевказаних робіт ОСОБА_8 нічого не відомо, як і про проведення за них оплати. Натомість, їй відомий почерк колишнього чоловіка і ділового партнера з яким вони разом, на протязі багатьох років вели спільний бізнес. Виходячи з викладеного ОСОБА_8 , письмова частина договору про надання послуг від 12.09.2018 р. і чотири акти від 20.12.2020 р. виконані рукою ОСОБА_4 , а друга частина рукописного тексту виконаний не ОСОБА_9 , ОСОБА_8 впевнена, що зазначені документи підроблюються ОСОБА_4 , який переписав всі дані про ОСОБА_9 (адреса, паспорт, ІПН) з раніше складених і збережених на підприємстві документів останнього, так як ОСОБА_9 колись працював на підприємстві ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_9 проживав за адресою: АДРЕСА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що видано свідоцтво про смерть НОМЕР_1 ДРАЦС АНД району м. Дніпра.

Зі слів ОСОБА_8 , фальсифікуючи договором про порядок користування майном від 15.11.2015 р. ОСОБА_4 хотів ввести в оману суд та обґрунтувати законність самостійного, здійснення ремонту і реконструкції в приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить їм двом і не виділено в натурі, а отже є їхньою спільною власністю. Під час слухання судових засідань за участі ОСОБА_4 та ОСОБА_8 договір від 01.02.2015 р., вже раніше надавався до суду і там зараз зберігається його копія. Договір від 01.02.2015 на3 аркушах (в копії) був залучений 11.11.2019 р. до судових матеріалів адвокатом ОСОБА_10 , який представляв інтереси відповідача ОСОБА_4 в справі № 201/7705/19, яка знаходилась у провадженні судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, ОСОБА_11 (Зараз матеріали справи знаходяться в Дніпровському апеляційному суді). Про те, що останній лист вищезгаданої копії договору від 01.02.2015 року та останній аркуш копії договору від 15.11.2015 р. ідентичні, підтверджується висновком криміналістичної експертизи № 19/104-7/7/891 від 11.12.2020 р.Вказаний висновок складено експертом Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України. Експертиза проводилася в рамках цивільної справи № 201/7705/19 (суддя ОСОБА_11 ), де ОСОБА_8 є позивачем, а ОСОБА_4 відповідачем.

Однак, саме зазначений договір реконструкції і актів, які на дав гр. ОСОБА_4 в обґрунтування позову було подано до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, а саме в судових справах №175/3488/20, №175/3515/20.

28.05.2021 року було отримано ухаву слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська про надання дозволу на проведення обшуку за місцем здійснення трудової діяльності ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , з метою відшукання та вилучення документів, а саме: оригіналу або копії договору про порядок користування майном від 15.11.2015 р., складений від імені ОСОБА_4 і ОСОБА_8 , який охоплює питання користування різним спільним майном в тому числі об`єктів нерухомості розташованих в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (після перейменування АДРЕСА_3 ); оригіналу або копії договору «про надання послуг від 12.09.2018 р.», укладеного між ОСОБА_4 і ОСОБА_9 , за адресою АДРЕСА_6 , 4 магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; оригіналу або копії акту № 1 від 20.12.2018 р., підписаного ОСОБА_9 і ОСОБА_4 про «посилення і ремонт фундаменту, несучих конструкцій; оригіналу або копії акту № 2 від20.12.2018 р., підписаного ОСОБА_9 і ОСОБА_4 про «демонтаж і укладання кахелю»; оригіналу або копії акту № 3 від 20.12.2018 р. підписаного ОСОБА_9 і ОСОБА_4 про «утеплення і облицювання фасаду»; оригіналу або копії акту № 4 від 20.12.2018 р. підписаного ОСОБА_9 і ОСОБА_4 про «розширення торговельних площ шляхом перепланування наявних».

18.06.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 від 28.05.2021 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_5 . Під час вказаного обшуку було виявлено та вилучено:

- копія «Договор о порядке пользования имуществом» на 6 арк.;

- «Договор о порядке пользования имуществом, принадлежащем на праве общей совместной собствености» от 01 февраля 2015 года, на 2 арк.;

- «Договор о порядке пользования имуществом, принадлежащем на праве общей совместной собствености» от 01 декабря 2010 года, на 1 арк.;

- «Договор о порядке пользования имуществом принадлежащем на праве общей совместной собствености» от 01 декабря 2010 года, на 1 арк.;

- «Договор о порядке пользование имуществом принадлежащем на праве общей собствености» от 01 декабря 2010 года, на 1 арк.;

- «Договор о порядке пользования имуществом принадлежащем на праве общей совместной собствености» от 01 декабря 2010 года, на 1 арк.;

- Копія документу «Договор о порядке пользования имуществом, принадлежащем на праве общей совместной собствености» от 01 февраля 2015 года, на 3 арк.;

- копія документу «Договор о порядке пользования имуществом, принадлежащем га праве общей совместной собствености» от 01 февраля 2015 года, на 3 арк.;

- «Договор №5 о порядке пользования имуществом, принадлежащем на праве общей совместной собствености» от 31 декабря 2018 года, на 1 арк.;

- «Договор №5 о порядке пользование имуществом, принадлежащем на праве общей совместной собствености» от 31 декабря 2018 года, на 1 арк.;

- копія розписки ОСОБА_12 про отримання грошових коштів у сумі 5000 доларів, від 01.02.2019 на 1 арк.;

- копія розписки ОСОБА_8 про отримання грошових коштів у сумі 5000 доларів, від 04.03.2019 на 1 арк.;

- копія розписки ОСОБА_8 про отримання грошових коштів у сумі 20000 доларів від 23.01.2019 на 1 арк.

- копія розписки ОСОБА_8 про отримання грошей у сумі 5000 доларів від 01.04.2013, на 1 арк.;

- копія розписки ОСОБА_8 про отримання грошей у сумі 5000 доларів від 07.05.2019 на 1 арк.;

- копія частини договору, початок з пункту 5 «Досрочное расторжение настоящего договора» на 1 арк.;

- копія частини договору, початок з пункту 6 «Другие условия» на 1 арк.;

- предмет схожий на пістолет РГ 89 № НОМЕР_2 ;

- патрони у кількості 6 шт., з маркуванням 35 GREN.

Вказані речі визнано речовими доказами, оскільки перелічене майно є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою з`ясувати обставини, що мають значення для кримінального провадження та необхідністю проведення судової експертизи, дізнавач просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тимчасово вилученого майна та збереження речових доказів.
Разом з тим, на предмет, схожий на пістолет РГ 89 № НОМЕР_2 , патрони у кількості 6 шт з маркуванням 35 GREN дізнавач арешт накладати не просив.
Дізнавач в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав і просив його задовольнити.
Представники ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечили, надали письмові заперечення і пояснення про те, що вилучені документи не стосуються кримінального провадження і не несуть ніякої доказовості у ньому.
Відповіднодо ст. 107 КПК України здійснювалося повне фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та додані до нього документи, приходить до наступних висновків.

Щодо підстав проведення обшуку.
В судовому засіданні встановлено, що дізнавачем СД відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000006 від 24 лютого 2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України за фактом використання завідомо підробленого документу.

З метою встановлення відомостей та обставин вчинення кримінального проступку допитано у якості потерпілої ОСОБА_8 , яка надала наступні відомості: з 1987 року по 2018 рік ОСОБА_8 перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 . Під час шлюбу ними було придбано підприємство ТОВ "ККМ" (код ЄДРПОУ № 34823114), в якому їм на даний момент належить по 50% статутного фонду, на ОСОБА_8 була зареєстрована приватна підприємницька діяльність, яка була інтегрована в загальний бізнес, а також придбані торгові приміщення, які є їхньою спільною власністю, де частки не виділені в натурі. Вказане приміщення магазинів розташоване за адресою: АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 (після перейменування АДРЕСА_3 ). У 2018 році шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 було розірвано. При розірванні шлюбу ними була складена усна домовленість про подальшу діяльність. ОСОБА_8 в зв`язку з захворюванням протягом, майже, 20 років присвоєно 2-у групу інвалідності та на той момент у неї почав погіршуватися стан здоров`я. У невстановлений час вони домовилися, що ОСОБА_4 буде продовжувати користуватися всіма їх спільними активами, а це, крім перерахованих вище магазинів і значних сум грошових коштів, які перебували в обігу та майна ТОВ "ККМ" (територія, складські приміщення, товар, обладнання тощо). ОСОБА_4 зобов`язався видавати ОСОБА_8 по 5 (п`ять) тисяч доларів США на місяць, як рівному співвласнику загального бізнесу, таким чином компенсуючи користування її частиною майна, а також тимчасові і трудові раніше здійснені нею витрати, спрямовані на формування успішного бізнесу. Побоюючись, що ОСОБА_4 повністю захопить все належне ОСОБА_8 майно, вона звернулася до суду з позовами про розподіл майна. В свою чергу, ОСОБА_4 , діючи спільно зі своїм представником, адвокатом ОСОБА_6 , з метою обману суду і подальшого отримання незаконного рішення, 26.10.2020 року подав до Красногвардійського районного суд м.Дніпропетровська позовну заяву підкріплену письмовими докази позовних вимог. Частину письмових доказів наданих суду, за словами ОСОБА_8 , є не достовірними і підробленими документами. Такими недостовірними і підробленими документами, письмовими доказами, які підтверджують вимоги позивача і обґрунтовують обставини викладені в позові на підставі наступних документів: копія договору про порядок користування майном від 15.11.2015 р., складений від імені ОСОБА_4 і ОСОБА_8 , який охоплює питання користування різним спільним майном в тому числі об`єктів нерухомості розташованих в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (після перейменування АДРЕСА_3 ); копія договору «про надання послуг від 12.09.2018 р.», укладеного між ОСОБА_4 і ОСОБА_9 , які проживають в АДРЕСА_4 . Згідно тексту договору ОСОБА_9 зобов`язаний був в період з 20.09.2018 р по 20.12.2018 р. виконати ряд істотних будівельних робіт за адресою м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 152, секція 3, 4 магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; копія акту № 1 від 20.12.2018 р., підписаного ОСОБА_9 і ОСОБА_4 . Згідно акту до вищевказаного договору в рамках наданих послуг ОСОБА_9 виконав «посилення і ремонт фундаменту, несучих конструкцій», за що і отримав 431 тис. грн.; копія акту № 2 від 20.12.2018 р., підписаного ОСОБА_9 і ОСОБА_4 . Згідно акту до вищевказаного договору, в рамках наданих послуг ОСОБА_9 виконав «демонтаж і укладання кахелю», за що і отримав 547 тис. грн .; копія акту № 3 від 20.12.2018 р. підписаного ОСОБА_9 і ОСОБА_4 . Згідно акту до вищевказаного договору, в рамках наданих послуг ОСОБА_9 виконав «утеплення і облицювання фасаду», за що і отримав 787 тис. грн.; копія акту № 4 від 20.12.2018 р. підписаного ОСОБА_9 і ОСОБА_4 . Згідно акту до вищевказаного договору, в рамках наданих послуг ОСОБА_9 виконав «розширення торговельних площ шляхом перепланування наявних», за що і отримав 536 650 грн. Разом, ОСОБА_9 , за три місяці одноосібно виконано робіт на загальну суму 2 мільйони 301 тисячу 650 грн. Про проведення вищевказаних робіт ОСОБА_8 нічого не відомо, як і про проведення за них оплати. Натомість, їй відомий почерк колишнього чоловіка і ділового партнера з яким вони разом, на протязі багатьох років вели спільний бізнес. Виходячи з викладеного ОСОБА_8 , письмова частина договору про надання послуг від 12.09.2018 р. і чотири акти від 20.12.2020 р. виконані рукою ОСОБА_4 , а друга частина рукописного тексту виконаний не ОСОБА_9 , ОСОБА_8 впевнена, що зазначені документи підроблюються ОСОБА_4 , який переписав всі дані про ОСОБА_9 (адреса, паспорт, ІПН) з раніше складених і збережених на підприємстві документів останнього, так як ОСОБА_9 колись працював на підприємстві ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_9 проживав за адресою: АДРЕСА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що видано свідоцтво про смерть НОМЕР_1 ДРАЦС АНД району м. Дніпра.

Зі слів ОСОБА_8 , фальсифікуючи договором про порядок користування майном від 15.11.2015 р. ОСОБА_4 хотів ввести в оману суд та обґрунтувати законність самостійного, здійснення ремонту і реконструкції в приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить їм двом і не виділено в натурі, а отже є їхньою спільною власністю. Під час слухання судових засідань за участі ОСОБА_4 та ОСОБА_8 договір від 01.02.2015 р., вже раніше надавався до суду і там зараз зберігається його копія. Договір від 01.02.2015 на3 аркушах (в копії) був залучений 11.11.2019 р. до судових матеріалів адвокатом ОСОБА_10 , який представляв інтереси відповідача ОСОБА_4 в справі № 201/7705/19, яка знаходилась у провадженні судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, ОСОБА_11 (Зараз матеріали справи знаходяться в Дніпровському апеляційному суді). Про те, що останній лист вищезгаданої копії договору від 01.02.2015 року та останній аркуш копії договору від 15.11.2015 р. ідентичні, підтверджується висновком криміналістичної експертизи № 19/104-7/7/891 від 11.12.2020 р.Вказаний висновок складено експертом Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України. Експертиза проводилася в рамках цивільної справи № 201/7705/19 (суддя ОСОБА_11 ), де ОСОБА_8 є позивачем, а ОСОБА_4 відповідачем.

Однак, саме зазначений договір реконструкції і актів, які на дав гр. ОСОБА_4 в обґрунтування позову, було подано до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, а саме в судових справах №175/3488/20, №175/3515/20.

Виходячи з вище викладеного, на думку органу досудового розслідування, за адресою: АДРЕСА_5 , яка являється адресою здійснення трудової діяльності гр. ОСОБА_4 , можуть зберігатися документи, які мають істотне значення для вирішення події вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.04.2021, частки вказаного об`єкту нерухомості перебуває у власності ОСОБА_4 .

Досудовим слідством встановлений факт використання ОСОБА_4 документів, підписаних від імені ОСОБА_9 , який на дату їх складання і підписання був померлим.

Враховуючи зібрані матеріали у сукупності, орган досудового розслідування довів, що за місцем здійснення трудової діяльності гр. ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_5 можуть зберігатися документи, а саме:

-оригінал або копія договору про порядок користування майном від 15.11.2015 р., складений від імені ОСОБА_4 і ОСОБА_8 , який охоплює питання користування різним спільним майном в тому числі об`єктів нерухомості розташованих в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (після перейменування АДРЕСА_3 );

-оригінал або копія договору «про надання послуг від 12.09.2018 р.», укладеного між ОСОБА_4 і ОСОБА_9 , за адресою АДРЕСА_6 , 4 магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

-оригінал або копія акту № 1 від 20.12.2018 р., підписаного ОСОБА_9 і ОСОБА_4 про «посилення і ремонт фундаменту, несучих конструкцій;

-оригінал або копія акту № 2 від 20.12.2018 р., підписаного ОСОБА_9 і ОСОБА_4 про «демонтаж і укладання кахелю»;

-оригінал або копія акту № 3 від 20.12.2018 р. підписаного ОСОБА_9 і ОСОБА_4 про «утеплення і облицювання фасаду»;

-оригінал або копія акту № 4 від 20.12.2018 р. підписаного ОСОБА_9 і ОСОБА_4 про «розширення торговельних площ шляхом перепланування наявних».

Вказані документи можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доступ до даних документів неможливо отримати у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 Кримінального процесуального кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, оскільки в такому випадку вони можуть бути знищені чи сховані особами у володінні яких вони знаходяться для приховання незаконної діяльності щодо заволодіння коштів громадян шахрайським шляхом.

За встановлених обставин, на думку слідчого судді, обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення документів, які мають значення для досудового розслідування, оскільки отримання тимчасового доступу до них може не дати результатів з огляду на специфіку цієї слідчої дії, яка не дозволяє запобігти знищенню документів зацікавленою особою.

Тому з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення даного кримінального правопорушення, що дозволять органам досудового розслідування провести подальше розслідування кримінального провадження, враховуючи той факт, що є всі підстави вважати, що за адресою, зазначеної у клопотанні, можуть знаходитись документи, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання про проведення обшуку.

Клопотання старшого дізнавача СД ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 про надання дозволу на проведення обшуку задовольнити частково.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28.05.2021 року надано дізнавачам групи дізнавачів СД ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області дозвіл на проведення обшуку за місцем здійснення трудової діяльності ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_5 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального проступку, відшукування матеріальних об`єктів, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та їх вилучення, а саме:

-оригіналу або копії договору про порядок користування майном від 15.11.2015 р., складений від імені ОСОБА_4 і ОСОБА_8 , який охоплює питання користування різним спільним майном в тому числі об`єктів нерухомості розташованих в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (після перейменування АДРЕСА_3 );

-оригіналу або копії договору «про надання послуг від 12.09.2018 р.», укладеного між ОСОБА_4 і ОСОБА_9 , за адресою АДРЕСА_6 , 4 магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

-оригіналу або копії акту № 1 від 20.12.2018 р., підписаного ОСОБА_9 і ОСОБА_4 про «посилення і ремонт фундаменту, несучих конструкцій;

-оригіналу або копії акту № 2 від 20.12.2018 р., підписаного ОСОБА_9 і ОСОБА_4 про «демонтаж і укладання кахелю»;

-оригіналу або копії акту № 3 від 20.12.2018 р. підписаного ОСОБА_9 і ОСОБА_4 про «утеплення і облицювання фасаду»;

-оригіналу або копії акту № 4 від 20.12.2018 р. підписаного ОСОБА_9 і ОСОБА_4 про «розширення торговельних площ шляхом перепланування наявних».

В задоволенні інших вимог клопотання відмовлено. Строк дії ухвали 1 місяць з дня її постановлення, а саме до 28 червня 2021 року.

18.06.2021 року на підставі вказаної ухвали проведено обшук за адресою: АДРЕСА_5 . Під час вказаного обшуку виявлено та вилучено:

- копія «Договор о порядке пользования имуществом» на 6 арк.;

- «Договор о порядке пользования имуществом, принадлежащем на праве общей совместной собствености» от 01 февраля 2015 года, на 2 арк.;

- «Договор о порядке пользования имуществом, принадлежащем на праве общей совместной собствености» от 01 декабря 2010 года, на 1 арк.;

- «Договор о порядке пользования имуществом принадлежащем на праве общей совместной собствености» от 01 декабря 2010 года, на 1 арк.;

- «Договор о порядке пользование имуществом принадлежащем на праве общей собствености» от 01 декабря 2010 года, на 1 арк.;

- «Договор о порядке пользования имуществом принадлежащем на праве общей совместной собствености» от 01 декабря 2010 года, на 1 арк.;

- Копія документу «Договор о порядке пользования имуществом, принадлежащем на праве общей совместной собствености» от 01 февраля 2015 года, на 3 арк.;

- копія документу «Договор о порядке пользования имуществом, принадлежащем га праве общей совместной собствености» от 01 февраля 2015 года, на 3 арк.;

- «Договор №5 о порядке пользования имуществом, принадлежащем на праве общей совместной собствености» от 31 декабря 2018 года, на 1 арк.;

- «Договор №5 о порядке пользование имуществом, принадлежащем на праве общей совместной собствености» от 31 декабря 2018 года, на 1 арк.;

- копія розписки ОСОБА_12 про отримання грошових коштів у сумі 5000 доларів, від 01.02.2019 на 1 арк.;

- копія розписки ОСОБА_8 про отримання грошових коштів у сумі 5000 доларів, від 04.03.2019 на 1 арк.;

- копія розписки ОСОБА_8 про отримання грошових коштів у сумі 20000 доларів від 23.01.2019 на 1 арк.

- копія розписки ОСОБА_8 про отримання грошей у сумі 5000 доларів від 01.04.2013, на 1 арк.;

- копія розписки ОСОБА_8 про отримання грошей у сумі 5000 доларів від 07.05.2019 на 1 арк.;

- копія частини договору, початок з пункту 5 «Досрочное расторжение настоящего договора» на 1 арк.;

- копія частини договору, початок з пункту 6 «Другие условия» на 1 арк.;

- предмет схожий на пістолет РГ 89 № НОМЕР_2 ;

- патрони у кількості 6 шт., з маркуванням 35 GREN.

Разом з тим, документи, які визначені в ухвалі слідчого судді, в ході обшуку не знайдено і вони не вилучені.

Щодо проведення обшуку і складання за його наслідками протоколу.
Згідно ч. 10 ст. 236 КПК України, обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді в обов`язковому порядку фіксується за допомогою аудіо- та відеозапису. В той же час, як підтверджено у судовому засіданні дізнавачем, відеофіксація обшуку переривалась по різним причинам.

Системний аналіз норм КПК, що регламентують діяльність органу досудового розслідування свідчить про те, що слідчий/дізнавач зобов`язаний належним чином забезпечити проведення відповідної слідчої (розшукової) дії з організаційного, правового та технічного боку.

Відповідно до ч. ч. 2-3 ст. 234 КПК України, обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. У разі необхідності провести обшук слідчий/дізнавач за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якої метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті (ч. 1 ст.233 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 236 КПК України, для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів. Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Незалежно від стадії цієї слідчої дії слідчий, прокурор, інша службова особа, яка бере участь у проведенні обшуку, зобов`язані допустити на місце його проведення захисника чи адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями статті 50 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 цієї статті, слідчий, прокурор не має права заборонити учасникам обшуку користуватися правовою допомогою адвоката або представника. Слідчий, прокурор зобов`язаний допустити такого адвоката або представника до обшуку на будь-якому етапі його проведення.

Відповідно до ст. 300 КПК України для досудового розслідування кримінальних проступків дозволяється виконувати всі слідчі (розшукові) дії, передбачені цим Кодексом, та негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені частиною другою статті 264 та статтею 268 цього Кодексу, а також відбирати пояснення для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку, проводити медичне освідування, отримувати висновок спеціаліста, що має відповідати вимогам до висновку експерта, знімати показання технічних приладів і технічних засобів у провадженнях щодо вчинення кримінальних проступків, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, вилучати знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку, або які виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей, до внесення відомостей про кримінальний проступок до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч. 1 ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді в обов`язковому порядку фіксується за допомогою аудіо- та відеозапису (ч. 10 ст. 236 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Істотним порушенням прав людини і основоположних свобод, зокрема є такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; порушення права особи на захист; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Згідно протоколу обшуку, він проведений 18.06.2021 року у проміжок часу з 10 год 35 хв до 18 год 16 хв. за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, будинок 152, приміщення 1-а з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального проступку, відшукування матеріальних об`єктів, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та їх вилучення.

За наслідками обшуку складений протокол від 18.06.2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст.104 КПК України запис, здійснений за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів під час проведення слідчим, прокурором обшуку, є невідємним додатком до протоколу. Дії та обставини проведення обшуку, не зафіксовані у записі, не можуть бути внесені до протоколу обшуку та використані як доказ у кримінальному провадженні.

Наслідки незастосування технічних засобів під час проведення обшуку визначені в ч.6 ст.107 КПК України, відповідно до якої незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, якщо сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними.

Як вбачається з тексту протоколу обшуку, під час слідчої дії проводилася відео зйомка, проте у протоколі обшуку у відповідній графі бланку протоколу про застосування технічних засобів відсутні характеристики технічного засобу (зазначено лише те, що відеозйомка здійснювалась на відеокамеру марки «Panasonic» hv-v 260) та носіїв інформації (взагалі відомості відсутні, зазначено лише слово «Micro» без ідентифікуючих ознак), що не відповідає вимогам ч.2, п.1 ч.3 ст. 104 КПК України, а також в порушення ст. 105 КПК України відсутні відомості щодо наявності будь-яких додатків до протоколу та, зокрема, не зазначено про долучення відеозапису обшуку.

Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що завданням слідчого судді є захист прав учасників кримінального провадження, а не виправдання грубих помилок слідчого з прокурором. Захист суспільно важливих відносин не можна виправдати допущеними порушеннями Закону.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя констатує, що обшук проведено з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, та вважає, що дана процесуальна дія проведена органом досудового розслідування не в передбаченому нормами кримінального процесуального законодавства України порядку, відповідно до вимог КПК України.

Також слідчий суддя наголошує, що доказ має бути бездоганним, щоб виконувати свою роль, тобто він має бути отриманий із суворим дотриманням порядку, визначеного кримінальним процесуальним законом. Порушення цього порядку або ж будь-яких помилок чи дрібних недоліків є неприпустимим, адже це спотворює зміст доказу загалом. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд у постанові від 19.09.2019 року справа № 694/930/16-К, провадження № 51-155 км 19.

Щодо вилученого в ході обшуку майна.
Стаття 98 КПК України розкриває поняття речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За правилами ч. 2 ст. 235 КПК України, дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи надається, у т.ч. з метою вилучення речей і документів, про що вказується в ухвалі слідчого судді.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно із п. 1 п. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт.

Зі змісту норм ст.ст. 98, 99, ч. 2 ст. 171, 173, 235 КПК України слідує, що арешт може бути накладений на речові докази, якими можуть бути речі і документи, у т.ч. вилучені під час обшуку документи, якщо вони можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.
В ході обшуку слідчим вилучені:

- копія «Договор о порядке пользования имуществом» на 6 арк.;

- «Договор о порядке пользования имуществом, принадлежащем на праве общей совместной собствености» от 01 февраля 2015 года, на 2 арк.;

- «Договор о порядке пользования имуществом, принадлежащем на праве общей совместной собствености» от 01 декабря 2010 года, на 1 арк.;

- «Договор о порядке пользования имуществом принадлежащем на праве общей совместной собствености» от 01 декабря 2010 года, на 1 арк.;

- «Договор о порядке пользование имуществом принадлежащем на праве общей собствености» от 01 декабря 2010 года, на 1 арк.;

- «Договор о порядке пользования имуществом принадлежащем на праве общей совместной собствености» от 01 декабря 2010 года, на 1 арк.;

- Копія документу «Договор о порядке пользования имуществом, принадлежащем на праве общей совместной собствености» от 01 февраля 2015 года, на 3 арк.;

- копія документу «Договор о порядке пользования имуществом, принадлежащем га праве общей совместной собствености» от 01 февраля 2015 года, на 3 арк.;

- «Договор №5 о порядке пользования имуществом, принадлежащем на праве общей совместной собствености» от 31 декабря 2018 года, на 1 арк.;

- «Договор №5 о порядке пользование имуществом, принадлежащем на праве общей совместной собствености» от 31 декабря 2018 года, на 1 арк.;

- копія розписки ОСОБА_12 про отримання грошових коштів у сумі 5000 доларів, від 01.02.2019 на 1 арк.;

- копія розписки ОСОБА_8 про отримання грошових коштів у сумі 5000 доларів, від 04.03.2019 на 1 арк.;

- копія розписки ОСОБА_8 про отримання грошових коштів у сумі 20000 доларів від 23.01.2019 на 1 арк.

- копія розписки ОСОБА_8 про отримання грошей у сумі 5000 доларів від 01.04.2013, на 1 арк.;

- копія розписки ОСОБА_8 про отримання грошей у сумі 5000 доларів від 07.05.2019 на 1 арк.;

- копія частини договору, початок з пункту 5 «Досрочное расторжение настоящего договора» на 1 арк.;

- копія частини договору, початок з пункту 6 «Другие условия» на 1 арк.;

- предмет схожий на пістолет РГ 89 № НОМЕР_2 ;

- патрони у кількості 6 шт., з маркуванням 35 GREN.

Оскільки на предмет схожий на пістолет РГ 89 № НОМЕР_2 , патрони у кількості 6 шт., з маркуванням 35 GREN дізнавач арешт накладати не просив, то необхідність накладання арешту на вказані речі слідчим суддею не досліджуються.

Інші речі, на переконання слідчого судді, не є відшукуваними предметами, визначеними в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, а навіть є таким, що взагалі не представляє будь-якої цінності з точки зору речових доказів обставин, що підлягають доказуванню в ході досудового розслідування органом досудового розслідування, адже таке майно не може зберігати інформацію та не є знаряддям злочину.

При цьому слідчий суддя звертає увагу органу досудового розслідування на наступне.

Порядок призначення судової експертизи у науково-дослідних судово-експертних установах міністерства юстиції України, обов`язки, права та відповідальність судового експерта, організація та оформлення їх результатів визначається Законом України «Про судову експертизу», Цивільним процесуальним кодексом України, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Відповідно до п. 3.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу

Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5), до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, зареєстрованих в Міністерстві

юстиції України 03 листопада 1998 р. за № 705/3145, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 року № 53/5, технічна експертиза документів поділяється на експертизу реквізитів документів, експертизу друкарських форм та експертизу матеріалів документів. Основними завданнями технічної експертизи реквізитів документів є: установлення фактів і способів унесення змін до документів (підчистка, травлення, дописка, переклеювання фотокарток, літер тощо) та виявлення їх первинного змісту. Для проведення дослідження щодо встановлення факту внесення змін у первинний зміст документів надаються оригінали документів.

Отже технічна експертиза документів проводиться лише за її оригіналами. Втім у даному випадку дізнавачем вилучені копії документів, що позбавляє слідчого/дізнавача в подальшому призначити, а експерта провести їх технічну експертизу.

Разом з тим, дізнавачем, в порушення вимог ст. 98 КПК України, не надано слідчому судді жодного доказу на підтвердження тих обставин, що вилучені документи є речовим доказом та містять на собі інформацію про будь-яку злочинну діяльність.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що у цьому кримінальному провадженні жодній особі не оголошено про підозру. В клопотанні відсутні обґрунтування того, що вказані документи, на які дізнавач просить накласти арешт, можуть бути об`єктом спеціальної конфіскації.

Також клопотання не містить відомостей про те, які сліди вчинення кримінального правопорушення зберегли на собі вилучені документи та яке доказове значення вилучені документи мають в рамках даного кримінального провадження.

Виходячи з встановлених обставин та порушень КПК України в ході проведення обшуку, слідчий суддя приходить до висновку, що документи, питання арешту яких порушується слідчим, не відповідають критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України, не можуть бути знаряддям і предметом вчинення кримінально протиправних дій за ч. 4 ст. 358 КК України. Доказів того, що вилучені документи якимось чином можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ч. 4 ст. 358 КК України - дізнавачем не доведено.

Тому слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування у кримінальному провадження, органом досудового розслідування не доведено, що вилучене майно відіграє роль речових доказів у кримінальному провадженні, а його утримання забезпечить їх збереження з метою уникнення відчуження, знищення та приховання майна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Крім того, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Разом з тим, згідно зі ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суддя слідчий приходить до висновку про те, що з клопотання дізнавача та доданих до нього матеріалів не вбачається достатніх підстав що обґрунтовували б достатньою мірою необхідність накладення арешту на відповідне майно.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

З урахуванням всіх обставин, досліджених під час розгляду клопотання та вимог КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання про арешт майна - відмовити.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання дізнавача СД ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особами, що були відсутні при її проголошенні, в той же строк з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали оголошений 25 червня 2021 року о 18-30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1