Справа № 199/5481/21
ВИРОК
іменем України
2021 року липня місяця 22 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000281 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2021, відносно обвинуваченої:

ОСОБА_3 , яка народилась у ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпропетровськ, громадянки України, українки, з середньою спеціальною освітою, розлученої, офіційно не працюючої, не маючої на утримані неповнолітніх і непрацездатних, без місця реєстрації, проживаючої у квартирі АДРЕСА_1 , раніше судимої
-15.10.2012 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, відповідно до ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнена з іспитовим строком на 1 рік;
-17.05.2013 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, відповідно до ст.71 КК України частково приєднаний не відбутий строк 3 місяці за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.10.2012 до відбуття 4 роки 3 місяці позбавлення волі;
-26.06.2013 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, відповідно до ч.4 ст. 70 КК України дане покарання поглинуто покаранням призначеним 17.05.2013 за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці, звільнилась 26.11.2015 з Дніпропетровської ВК № 34 по відбуттю строку покарання;
-13.01.2020 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, відповідно до ст. 75, 76 КК України від відбуття порання звільнена з іспитовим строк 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4
представник потерпілого ОСОБА_5
обвинувачена ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_3 , будучи раніше судимою за вчинення злочину проти власності, на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила та повторно, вчинила умисний корисливий злочин.

Так, 01 липня 2021 року близько 15.16 годині, ОСОБА_3 прибула до магазину «FOZZY», що належить ТОВ «EКСПАНСІЯ», та розташований за адресою: місто Дніпро, вулиця Малиновського, 2 з метою здійснення покупок.

Перебуваючи у відділі спиртних напоїв торгового залу магазину «FOZZY», який розташований за вказаною адресою, ОСОБА_3 , побачила на торговій полиці текілу Sierra Gold об`ємом 1л., яку визначила предметом свого злочинного посягання. В цей момент, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Далі, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, діючи умисно, того ж дня, тобто 01 липня 2021 року, приблизно о 15.17 годині, перебуваючи у вказаному місці, з корисливих спонукань, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, продовжуючи перебувати у відділі спиртних напоїв, взяла з торгової полиці товар, а саме: текілу Sierra Gold об`ємом 1л., у кількості дві пляшки, вартістю за одну одиницю 673,03 гривень, які сховала до своєї сумки, яку принесла із собою.

Після чого, намагаючись довести свій злочинний умисел до кінця,

ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадене майно, перетнула касову зону та направилась до виходу з магазину, однак довести свій злочинний умисел до кінця не змогла, оскільки була зупинена охоронцем магазину «FOZZY».

Таким чином, ОСОБА_3 виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення вказаного злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Своїми умисним діями, ОСОБА_3 намагалася спричинити ТОВ «ЕКСПАНСІЯ» матеріальний збиток, на загальну суму 1346,06 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 , що виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що не було доведено до кінця з причин, які не залежали від її волі, вчинено повторно, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченої ОСОБА_3 у суді. Як пояснила ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, вона визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачена, підтвердила обставини про час і місце вчиненого нею кримінального правопорушення. ОСОБА_3 пояснила, що вона дійсно, 01 липня 2021 року близько 15.00 годині, прибула до магазину «FOZZY», за адресою: місто Дніпро, вулиця Малиновського, 2 з метою здійснення покупок, та викрала із торгівельного стелажу дві пляшки текіли, сховала до своєї сумки, та попрямувала до каси. Не розплатившись за товар, була зупинена охоронцем магазину.

Разом з тим, прохала суд суворо не карати врахувати щиросердне каяття.

Крім вказаного, винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 підтверджується показами представника потерпілого ОСОБА_5 та письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.
Так, у судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_5 суду пояснив, що дійсно 01 липня 2021 року близько 15.00 годині, ОСОБА_3 намагалася викрасти із магазину «FOZZY», за адресою: місто Дніпро, вулиця Малиновського, 2 дві пляшки текіли, які вона сховала до своєї сумки, та попрямувала до каси, але була зупинена охоронцем магазину. У зв`язку з чим, він 01.07.2021 року звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме крадіжки майна з магазину «FOZZY» за адресою м. Дніпро, вул. Малиновського, 2.

Згідно до протоколу огляду місця події від 01.07.2021 року, об`єктом огляду є приміщення охорони розташованого в магазині «Фозі» ТРЦ «Вавілон» за адресою м. Дніпро, вул. Малиновського, 2 у якому знаходиться ОСОБА_3 , яка добровільно видала зі своєї сумки спиртні напої, а саме: текілу Sierra Gold об`ємом 1л., у кількості дві пляшки, як пояснила остання, дані спиртні напої вона намагалась вкрасти з магазину.

У відповідності до постанови про визнання речовим доказом і вирішення питання про його зберігання від 02.07.2021 року, в якості доказу визнано текілу Sierra Gold об`ємом 1л., у кількості дві пляшки та вирішено передати на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу перегляду відеозапису від 09.07.2021 року за участі представника потерпілого ОСОБА_5 було переглянуто відеозапис з камер спостереження магазину «FOZZY» за адресою м. Дніпро, вул. Малиновського, 2 на якому містяться 8 файлів з обставинами вчиненої крадіжки, яка відбулася 01.07.2021 року.

Згідно до виписки з акту інвентаризації та відомостей про вартість викрадених речей з магазину «FOZZY» за адресою м. Дніпро, вул. Малиновського, 2 від 01.07.2021 року на загальну суму 782, 40 гривні (Без ПДВ).

У відповідності до постанови про визнання речовим доказом і вирішення питання про його зберігання від 16.07.2021 року, в якості доказу визнано компакт-диск DVD-R та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Згідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 09.07.2021 року № 2629 ринкова вартість 2 ( двох ) пляшок Текіли Сієрра Голд об`ємом по 1л. кожна, станом на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме на 01.07.2021 з магазину «FOZZY», становить 1346 гривні 06 копійок.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.07.2021 року свідок ОСОБА_6 у присутності двох понятих впізнав під фотознімком № 3 на якому зображена ОСОБА_3 , особу, яка 01.07.2021 з магазину «FOZZY» за адресою м. Дніпро, вул. Малиновського, 2 викрала спиртні напої.

Відповідно до протоколу перегляду відеозапису від 16.07.2021 року за участі обвинуваченої ОСОБА_3 було переглянуто відеозапис з камер спостереження магазину «FOZZY» за адресою м. Дніпро, вул. Малиновського, 2, на якому зафіксовано обставини вчинення крадіжки, яка відбувалася 01.07.2021. Після перегляду вказаного відеозапису ОСОБА_3 пояснила що на вказаному відео зображена саме вона в момент вчинення нею крадіжки за 01.07.2021 року.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченої складу інкримінованого їй кримінального правопорушення, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаної в суді обвинуваченої ОСОБА_3 у суду немає, оскільки вона суду пояснила, що добре розуміла протиправність своїх дій, як і добре розуміла їх наслідки.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 і її умисні дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, як такі що виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, що не було доведено до кінця з причин, які не залежали від її волі.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Суд не відносить до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 її каяття і сприяння розкриттю злочину, оскільки каяття і сприяння розкриттю кримінального правопорушення нею висловлене вже після викриття її злочинних дій, та продиктоване бажанням пом`якшити персональну відповідальність за скоєне.

Крім вказаного, суд не відносить до обставин що пом`якшує покарання і наявність у обвинуваченої малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки обвинувачена ОСОБА_3 сулу пояснила, що місце перебування дітей їй не відоме, оскільки вони проживають разом із колишнім чоловіком і де саме їй не відомо.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

5.Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до нетяжкого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала, але вже після викриття її злочинних дій, не працевлаштована, за місцем проживання скарг не надходило, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово притягалась до кримінальної відповідальності за злочини проти власності.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

Вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ч.1 ст. 71 КК України, позицію представника потерпілого, який просив призначити покарання на розсуд суду, обвинувачена просила суворо не карати застосувати при призначенні покарання вимоги ст. 75 КК України, також суд враховує відсутність обставин що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченій, дані про особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням вимог ч.1 ст. 71 КК України, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_7 раніше судима 13.01.2020 за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки із встановленням іспитового строку 2 роки, проте ОСОБА_7 після ухвалення вказаного вироку, але до повного відбуття покарання вчинила нове кримінальне правопорушення за даним вироком.
Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 виключно в умовах ізоляції від суспільства із реальним відбуванням покарання.
Саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначення ж покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків за ст. 76 КК України не буде відповідати меті покарання, буде суперечити вимогам ст.65 КК України і не сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 не обирався.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути витрати пов`язані із проведенням судової експертизи.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369, 371-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_3 до призначеного покарання частково приєднати покарання не відбуте за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.01.2020 яким ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 3 (три) місяці.

Початок строку відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертизи у сумі 150 гривень.
Речові докази: компакт-диски з камер спостереження магазину «Фозі» від 01.07.2021 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вилучений товар відповідно до протоколу огляду від 01.07.2021 року залишити за належність представнику потерпілого ТОВ «Експансія «Фозі» - для подальшої реалізації представнику потерпілого - ОСОБА_5 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_9 -Почтовик

22.07.2021