печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3708/21-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру від 02 січня 2020 в рамках кримінального провадження № 0000007 від 02.01.2020,-

В С Т А Н О В И В :

25.01.2021 до слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру від 02 січня 2020 в рамках кримінального провадження № 0000007 від 02.01.2020, з вимогою скасувати повідомлення про підозру від 02 січня 2020 р. за ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була оголошена незаконно.

Зобов`язати прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва (далі Печерська окружна прокуратура міста Києва) ОСОБА_5 вчинити дію - повернути відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 22.02.2020р. належне ОСОБА_4 та ОСОБА_6 майно, а саме:

- Предмет схожий на пістолет із маркуванням ФОРТ-12Р НОМЕР_1 ;

- 223 предмети схожі на патрони;

- Предмет схожий на автомат із маркуванням «ММГ АКС-74У, НОМЕР_2 »;

- Предмет схожий на пістолет із маркуванням «ММГ ТТ 3В 31211951»;

- Предмет схожий на автомат із маркуванням «АК МС МФ 7,62х 39. НОМЕР_3 ;

- Предмет схожий на рушницю із маркуванням «HATSAN MOD.125»;

- Два предмета схожі на ножі із матерчатими чохлами кожен.

В обґрунтування доводів та вимог скарги представник особи, в інтересах якої подано скаргу вказує, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України є незаконним та ґрунтується лише на припущеннях органу досудового розслідування, оскільки вручене з порушенням процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, та без достатніх доказів на підтвердження обставин інкримінованого діяння, вважає підозру необґрунтованою, у повідомленні про підозру відсутні фактичні обставини події, підтвердженні доказами, які б вказували на наявність складу злочину.

Наведені обставини та порушення допущені органом досудового розслідування у своїй сукупності тягнуть за собою підстави для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_4 .

Крім того, під час судового розгляду адвокат підозрюваного у судовому засіданні 25.02.2021 подав надавав пояснення щодо доводів, викладених у скарзі та вказав, що клопотання ОСОБА_4 не отримував повідомлення про підозру від 02.01.2020 як це встановлено ст. 278 КПК України.

12.04.2021 представник особи, в інтересах якої подано скаргу в судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду скарги повідомлялися належним чином. Адвокат ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Представник Печерської окружної прокуратури міста Києва у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлялися належним чином. Прокурор ОСОБА_7 на електронну адресу суду направив заперечення, зазначивши, що сторона обвинувачення категорично заперечує проти скасування підозри ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_4 повідомлено про підозру у законний спосіб з дотриманням вимог КПК України, вона є повністю обґрунтованою.

Також станом на 25.02.2021 кримінальне провадження № 0000007 зупинено на підставі Глави 43 КПК України, а саме: у зв`язку із необхідністю отримання міжнародної правової допомоги компетентних органів іноземних держав. Київської місцевою прокуратурою № 6 м. Києва скеровано запит до Латвійської Республіки про вчинення слідчих (розшукових) дій на її території, котрий на даний час виконується.

Після отримання результатів виконання запиту про міжнародну правову допомогу, органом досудового розслідування буде надано оцінку зібраним доказам та прийнято рішення про завершення досудового розслідування згідно вимог КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження, заперечення прокурора, дійшов до наступних висновків.

Так, слідчим відділом Печерського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 09.10.2018 за ч. 3 ст. 332 КК України за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом усунення перешкод, вчинене з корисливих мотивів.

02.01.2020 старшим слідчим слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_5 , складено і підписано повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Праву підозрюваного «знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють», що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами. Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і у такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на наступне формулювання обвинувачення.

Сформульована підозра встановлює межі, в рамках яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України.

Загальний порядок повідомлення про підозру передбачений главою 22 КПК України, яка має назву «Повідомлення про підозру» та складається з таких статей: «Випадки повідомлення про підозру» (стаття 276); «Зміст письмового повідомлення про підозру» (стаття 277); «Вручення письмового повідомлення про підозру» (стаття 278). Отже, саме така побудова глави дає підстави зробити висновок, що законодавець пов`язує процесуальну діяльність із повідомлення про підозру з сукупністю процесуальних дій слідчого та/або прокурора, зміст яких полягає у встановленні юридичних і фактичних підстав для повідомлення про підозру (стаття 276 КПК), складанні письмового процесуального документа (повідомлення про підозру) (стаття 277 КПК) та його врученні особі (стаття 278 КПК).

Так, згідно з ст. 277 КПК України повідомлення про підозру має містити, зокрема, такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення (п. 1 абз. 2 ч. 1); підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення (п. 8 абз. 2 ч. 1). Отже, ст. 277 КПК України регламентує, що в обох випадках ідеться про одну й ту саму особу прокурора. Більше того, за структурою повідомлення про підозру, визначеною в Кодексі й навіть розбитою на пункти, підпис прокурора, який здійснив повідомлення про підозру, ставиться після роз`яснення прав підозрюваного (п. 7 абз. 2 ч. 1). Тому роз`ясняти права підозрюваного має виключно прокурор, який прийняв процесуальне рішення, - склав, тобто безпосередньо здійснив, повідомлення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, встановленому ст. 278 КПК України, і складається з двох послідовних дій слідчого, прокурора: 1) складення повідомлення про підозру - процесуального акта; 2) вручення його особі, підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення.

Аналізуючи вище викладені норми закону, слід дійти висновку, що процесуального статусу підозрюваного (крім випадку затримання) особа набуває не після складання тексту, а лише після вручення повідомлення, що в свою чергу, вручається у день складення повідомлення про підозру. Саме із цим моментом процесуальний закон пов`язується набуття особою відповідних процесуальних прав після їх роз`яснення слідчим, прокурором.

Разом з тим, повідомлення про підозру ОСОБА_4 хоч і складено, але фактично не вручено, що вказує на недотримання порядку її вручення у зв`язку із наступним.

Як вбачається із матеріалів провадження повідомлення про підозру відносно ОСОБА_4 складене 02.01.2020 старшим слідчим слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_5 , але фактично ОСОБА_4 її особисто не отримував.

Так, відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні регулюється ст. 135 КПК України. Зокрема, шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

При цьому, ключовим є те, що особа отримує таке повідомлення під розписку.

Слід зазначити, що положенням норм статтей 276, 277, 278 КПК України не вичерпують зміст діяльності під час повідомлення особі про підозру, бо системне тлумачення норм КПК вказує також на те, що, крім названих дій, під час процесуальної діяльності, пов`язаної зі здійсненням повідомлення про підозру, слідчий та/або прокурор зобов`язані встановити точне місцезнаходження особи і саму особу, якій має бути вручено повідомлення про підозру; роз`яснити права підозрюваному, що є невід`ємним обов`язковим етапом процедури повідомлення про підозру. Причому на прохання підозрюваного після повідомлення про його права слідчий, прокурор зобов`язані детально роз`яснити кожне із вказаних прав (частини друга, третя статті 276 КПК).

Слідчому судді не надано розписки, яка підтвердила б, що таке повідомлення про підозру було отримано ОСОБА_4 чи то особою, яка має право на отримання такого поштового відправлення.

Крім цього, як вбачається із наданої копії повідомлення про підозру ОСОБА_4 , не міститься підпис останнього про його отримання 02.01.2020 року, та взагалі відсутній підпис на копії повідомлення про підозру, яке було долучено до матеріалів скарги стороною захисту.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ст.ст. 277, 278 КПК України письмове повідомлення про підозру складається, підписується та вручається, а у разі неможливості такого вручення направляється у спосіб, визначений для вручення повідомлень, в оригіналі та в одному екземплярі.

Варто зауважити, що право знати та розуміти, в чому особа підозрюється (обвинувачується), є одним із складових елементів визначеного в статті 6 Конвенції права на справедливий суд. Так, стаття 6 § 3 a) вказує на необхідність особливо ретельно повідомляти «обвинувачення» зацікавленій особі. Обвинувальний акт відіграє вирішальну роль у кримінальному переслідуванні: починаючи від його пред`явлення особа, проти якої порушено кримінальну справу, є офіційно повідомленою про юридичну і фактологічну базу сформульованих проти неї обвинувачень (Kamasinski (Камазінскі) проти Австрії, § 79; Pelissier і Sassi (Пеліс`є і Сассі) проти Франції [ВП], § 51). Стаття 6 § 3 a) Конвенції визнає за обвинуваченим право бути поінформованим не лише про «причину» обвинувачення, тобто про матеріальні факти, висунені проти нього і на яких ґрунтується обвинувачення, але й про «характер» обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію цих фактів (Mattoccia (Маточча) проти Італії, § 59; Penev (Пенєв) проти Болгарії, §§ 33 і 42). Обов`язок повідомити обвинуваченого повністю покладається на сторону обвинувачення, і він не може бути дотриманий у пасивний спосіб, створюючи інформацію і не повідомляючи про це сторону захисту (Mattoccia (Маточча) проти Італії, § 65).

Як вже зазначалось вище, законодавець на нормативному рівні щодо процесуального порядку повідомлення про підозру вживає терміни «складання», «вручення» та «здійснення» повідомлення про підозру.

Сам факт складання письмового тексту повідомлення про підозру без його безпосереднього вручення відповідною особою не може бути розцінений як виконання нею усього комплексу дій, що охоплюють поняття «здійснити повідомлення про підозру».

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що слідчим недотримано процедуру вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 02.01.2020 року.

Окрім того, слід зазначити, що згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88», «Erdagozv. Turkey п. 51», «Cebotari v. Moldova п. 48» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні «Murray v. the United Kingdom».

Разом з тим, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Поряд із цим, у рішенні у справі «Гефген проти Німеччини» Європейський суд з прав людини для описання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

У рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Зважаючи на викладені обставини, недотримання положень процесуального закону при повідомленні особі про підозру, тягне за собою й взагалі його відсутність, та вказує на неналежність зібраних доказів отриманих після встановлених порушень.

З огляду на вище викладене, слідчий суддя знаходить слушними доводи сторони захисту щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_4 підозри.

За наведених вище обставин, враховуючи, що органом досудового розслідування недотримано порядок повідомлення особі про підозру, та своє підтвердження знайшли доводи викладені стороною захисту у поданій скарзі, зважаючи на те, що у даному кримінальному провадженні відсутня потерпіла сторона, а також враховуючи, що до ОСОБА_4 не застосовувався запобіжний захід та не перевірявся статус підозрюваної особи, слідчий суддя дійшов до переконання, що скаргу слід задовольнити, а повідомлення про підозру скасувати.

Поряд з цим, не підлягають задоволенню вимоги захисника щодо зобов`язання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва (далі Печерська окружна прокуратура міста Києва) ОСОБА_5 вчинити дію - повернути відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 22.02.2020р. належне ОСОБА_4 та ОСОБА_6 майно, а саме:

- Предмет схожий на пістолет із маркуванням ФОРТ-12Р НОМЕР_1 ;

- 223 предмети схожі на патрони;

- Предмет схожий на автомат із маркуванням «ММГ АКС-74У, НОМЕР_2 »;

- Предмет схожий на пістолет із маркуванням «ММГ ТТ 3В 31211951»;

- Предмет схожий на автомат із маркуванням «АК МС МФ 7,62х 39. НОМЕР_3 ;

- Предмет схожий на рушницю із маркуванням «HATSAN MOD.125»;

- Два предмета схожі на ножі із матерчатими чохлами кожен, оскільки заявлена вимого під час розгляду скарги про скасуванню повідомлення про підозру не можу бути предметом розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 111-135, 277-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру від 02 січня 2020 в рамках кримінального провадження № 0000007 від 02.01.2020 задовольнити частково.

Скасувати повідомлення про підозру від 02 січня 2020 року ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000007 від 02.01.2020.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1