Справа № 461/1740/21
Провадження № 1-кс/461/1447/21
УХВАЛА

09.03.2021 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

захисника ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 00000927 від 19 грудня 2020 року, внесеного до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, яке уточнив у ході розгляду справи. Повідомляє слідчого суддю, що ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області розслідується кримінальне провадження №0000927 від 19 грудня 2020 року за фактом ДТП, яке мало місце 19 грудня 2020 року о 01 год. 30 хв. на км.69 + 800 м. автодороги Львів - Тернопіль Золочівського району Львівської області, де відбулось зіткнення між автомобілем Skoda Octaviaд.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 та автопоїздом у складі автомобіля «Mercedes-BenzSprinter 316CDI» д.н.з. НОМЕР_2 з причепом-платформою «КНОТТ95А-4522» д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_7 . Внаслідок зіткнення, водій транспортного засобу Skoda Octaviaд.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди. Зазначає, що вказаний транспортний засіб знаходиться на майданчику тимчасового утримання вже понад два місяці, необхідні експертизи вже проведені, а підозра у вчиненні кримінального правопорушення нікому не оголошувалась, у зв`язку з цим вважає що потреба в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відсутня, тому просить слідчого суддю частково скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_8 від 22 грудня 2020 року, на транспортний засіб Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 та передати його на відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_5 .

Представник заявника в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовільнити в повному обсязі. Повідомив слідчого суддю, що власниця не є учасником дорожньо-транспортної пригоди, а водій транспортного засобу помер на місці ДТП.

Слідчий в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, зазначив, що транспортний засіб Skoda Octaviaд.н.з. НОМЕР_1 оглянутий, однак ще не всі експертизи закінчені станом на день подання клопотання про скасування арешту майна.

Слідчий суддя заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали поданого клопотання, дійшов до наступного висновку.

Відповідно дост.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 316 ЦК України визначено поняття права власності, яким є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Підставами для скасування заходу забезпечення кримінального провадження є такі обставини, що не перевірено та не встановлено наявності належних підстав для арешту майна; відсутні достатні докази, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; не встановлено розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірності обмеження права власності; невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.171 КПК України; розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна; накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Згідно абз.3 п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченомустаттями 174,539 КПК України,до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею було встановлено, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 22 грудня 2021 року на автомобіль Skoda Octaviaд.н.з. НОМЕР_1 було накладено арешт, постанова про визнання речовим доказом в матеріалах справи відсутня.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власником вищевказаного транспортного засобу є ОСОБА_5 .

Даними протоколу огляду місця події ДТП від 18 грудня 2020 року підтверджується, що ОСОБА_5 не була учасником події ДТП.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Лише власник має право одночасно володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Правомочність розпорядження - це закріплена нормами права можливість власником визначати долю належної йому речі шляхом знищення, відчуження або її передачі у тимчасове володіння іншим особам.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

За правилами ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При вирішенні питання про арешт майна або його скасування для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст.94,132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Враховуючи вищенаведене, з метою захисту права власності, слідчий суддя вважає що клопотання ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_5 , підлягає до часткового задоволення та вважає за необхідне передати автомобіль Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 власнику на відповідальне зберігання з забороною розпоряджання.

Керуючись ст. ст. 100, 174, 376 КПК України слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 00000927 від 19 грудня 2020 року, внесеного до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 Кримінального кодексу України, - задовільнити.

Автомобіль Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 , який зберігається за адресою: АДРЕСА_1 передати власнику ОСОБА_5 для подальшого відповідального зберігання з забороною розпорядження цим майном.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1