ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6990/21
провадження № 1-кс/753/1314/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ровеньки, Антрацитівського району Луганської області, громадянин України, українець, із середньо освітою, перебуває у цивільному шлюбі, дітей немає, працює неофіційно водієм в таксі, перебуває на обліку у лікаря нарколога, має ВІЛ-інфекцію, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, підозрюваний у кримінальному провадженні № 0000853 від 17.03.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , визначивши збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, у невстановлений досудовим розслідування день, час та спосіб, перебуваючи за невстановленою досудовим розслідуванням адресою незаконно придбав невстановлену кількість наркотичного засобу - канабіс, з метою подальшого збуту наркозалежним споживачам, шляхом передачі способом «із рук в руки», при особистій зустрічі.

У подальшому, ОСОБА_5 перемістив незаконно придбаний наркотичний засіб-канабіс, до квартири за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_2 , де став незаконно зберігати, з метою збуту.

Після чого, 05.04.2021 у період часу з 18:02 год. по 20:55 год. за адресою: АДРЕСА_2 за адресою проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був проведений санкціонований обшук в ході якого вилучено 1 (один) поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору, в якому виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою 5,29 г. який ОСОБА_5 умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, придбав та зберігав, з метою подальшого збуту.

Крім того, в ході обшуку вищевказаної квартири було вилучено 2 скляні банки, 2 пластмасові ємкості, 2 паперових коробки із написом «Merro», в яких наявні 12 запакованих пластмасових ємкості, 1 пластмасова ємкість, 7 поліетиленових пакетиків, 2 скляні банки, 3 поліетиленові пакети, 1 поліетиленовий пакет, всередині яких наявна речовина рослинного походження зеленого кольору; 3 обмотаних згортки клейкої стрічки жовто-зеленого кольору, 5 поліетиленових пакети, 8 поліетиленових пакетиків, 19 поліетиленових пакетиків, всередині яких порошкоподібна речовина світлого кольору; 28 поліетиленових пакетиків, в яких 423 пігулки (помаранчево коричневого кольору - прямокутної форми, рожевого кольору - прямокутної форми, синього кольору - трикутної форми, сірого кольору - прямокутної форми, помаранчевого кольору - круглої форми), 1 пігулку (розламаної навпіл) та 10 пігулок; 10 поліетиленових пакетиків та 7 пластмасових колб, всередині яких грудкоподібна речовина білого кольору; 11 поліетиленових пакетиків із кристалічною речовиною світлого кольору; 2 поліетиленових пакетики, в яких клаптики паперу із візерунками; електронні ваги із нашаруванням порошкоподібної речовини білого кольору.

Канабіс, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список №1 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в «Таблиці І» є особливо небезпечним наркотичним засобом.

Органом досудового розслідування 06 квітня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів з метою збуту, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Таким чином, в обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, на тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, якими є ризики переховування від органу досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , а також на те, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
У судовому засіданні прокурор та слідчий вимоги клопотання підтримали із наведених у ньому підстав. Разом з тим, прокурор просив при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити підозрюваному максимальний розмір застави у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на не достатність обґрунтування ризиків застосування найсуворішого запобіжного заходу, у зв`язку цим, просив застосувати менш суворий запобіжний захід непов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, також визначити заставу співмірну із заробітком підозрюваного, надавши також письмові заперечення.
Підозрюваний підтримав позицію свого захисника, пояснив, що наміру переховуватись від органів досудового розслідування він немає.
Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до нього, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Так, судом встановлено, що у провадженні Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0000853, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Дарницької окружної прокуратури міста Києва.

Копію клопотання з додатками отримано підозрюваним ОСОБА_5 у встановлений законом строк.
Як вбачається із доданих до клопотання документів, 05.04.2021 ОСОБА_5 фактично було затримано слідчим Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві. При цьому, час затримання слідчий суддя вважає за доцільне відраховувати з моменту одягнення на підозрюваного ОСОБА_5 кайданок під час проведення обшуку 05.04.2021 з 18 год. 02 хв. по 20 год. 55 год. 55 хв. за адресою його проживання, а саме 18 год. 02 хв., що було встановлено у ході судового розгляду.
У судовому засіданні необхідність одягнення на ОСОБА_5 кайданок слідчим обумовлена поведінкою останнього під час затримання.

06 квітня 2021 року о 16 год. 45 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів з метою збуту, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , віднесено до категорії тяжких злочинів та за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Як передбачено статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Частиною третьою статті 176 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Слідчим у клопотанні наведені дані, які вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та які не викликають розумних сумнівів у цьому.
Так, із наданих стороною обвинувачення матеріалів провадження № 0000853 від 17.03.2021 вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується йому органом досудового розслідування, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні дані, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування.
Так, про обґрунтованість вказаної підозри свідчать докази, зібрані в ході досудового розслідування, зокрема: протокол затримання ОСОБА_5 від 05.04.2021; протокол обшуку від 05.04.2021; рапорт співробітника поліції від 05.04.2021; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.03.2021, згідно з яким у підозрюваного вилучено 5 пластмасових контейнерів, всередині яких поліетиленові пакетики із кристалічною речовиною білого кольору, обмотані клейкою стрічкою синього кольору; протоколи допиту свідків; протокол огляду мобільного телефону від 06.04.2021; висновок експерта, згідно з яким в одному із пакетиків, що наданий на дослідження міститься особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс;
Таким чином, у судовому засіданні слідчий суддя переконався у тому, що у сторони обвинувачення є вагомі докази того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя також виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України»), відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.
Оцінюючи наведені слідчим та прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з такого.
Ризик переховування від органу досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджується тяжкістю інкримінованого ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та суворістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим. Про наявність вказаного ризику свідчить також той факт, що підозрюваний має тимчасове місце проживання у місті Києві.
На ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , вказує наявність злочинної діяльності з корисливих мотивів та відсутність в останнього постійного джерела доходів.
На той факт, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду вказує і те, що, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, підозрюваний намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду.
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Отже, зазначені вище обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_5 ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокурором у судовому засіданні у повній мірі було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому, на думку слідчого судді, більш м`які запобіжні заходи не призведуть до запобігання наведеним вище ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, враховує особу підозрюваного, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, наявність місця проживання та певних соціальних зав`язків.
Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що він перебуває у цивільному шлюбі, дітей не має, працює неофіційно водієм таксі, перебуває у лікаря нарколога, має ВІЛ-інфекцію, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 06.12.2016 Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
Із урахуванням встановлених вище обставин, слідчий суддя вважає, що надані прокурором докази доводять обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий та прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому слідчим суддею враховується, що стороною захисту не доведено обставин, які б вказували на можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що є достатні підстави для обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що надасть можливість органу досудового розслідування зібрати у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, який інкримінується підозрюваному, оскільки, на переконання слідчого судді, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Відповідно до ч. 7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).
У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Пунцельт проти Чехії» (Punzelt v. Czech Republic) № 31315/96 від 25.04.2000 суд визнав, що при визначенні розміру застави крім майнового стану особи слід враховувати майновий стан осіб, у групі з якими було вчинено злочин, а також можливість внесення застави іншими суб`єктами за договірними відносинами, зокрема, страхування, платоспроможність яких не пропорційна майновому стану особи.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
З огляду на обставини інкримінованого кримінального правопорушення та його тяжкість, а також враховуючи особу підозрюваного та його майновий стан, слідчий суддя вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, вважаючи, що перспектива втрати застави в такому розмірі може бути достатнім стримуючим фактором, щоб запобігти вищевказаним ризикам.
Крім того, слідчий суддя вважає, що необхідним за умови внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196-197, 199, 202, 205, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 год. 02 хв. 03.06.2021 року включно.

Встановити підозрюваному ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у виді застави та визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600 гривень.
У разі внесення застави на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання слідчому документа, що це підтверджує, підозрюваний ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.
З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави ОСОБА_5 , зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування і суду та виконувати такі обов`язки: не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави, а до підозрюваного (обвинуваченого) може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: