КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 19 липня 2021 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 червня 2021 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаїв, громадянин України, працює на посаді директора ТзОВ «Стоун Брідж», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 3652, ч. 2 ст. 366 КК України,
за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено частково клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 червня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Автор апеляційної скарги вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження.
Зокрема, зазначає, що прокурором під час розгляду клопотання не доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, у зв`язку з чим у слідчого судді були відсутні підстави для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.
Також, зауважує, що слідчим суддею не визначено термін дії оскаржуваної ухвали.
Вказує захисник і про відсутність необхідності покладення обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Зазначає, що обмеження пересування позбавить підозрюваного можливості бачитись із родичами та належним чином проводити зустрічі у ході ведення своєї службової діяльності, надавати послуги оцінки по всій Україні. Крім того, ОСОБА_6 має неповнолітню доньку 2013 року народження, яка проживає з ним половину тижня, і він організовує її навчання та розвиток. Крім того, підозрюваний не знає хто є свідком у вказаному кримінальному провадженні, тому обов`язок утримання від спілкування із свідками є невиправданим.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 18 січня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000009, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367КК України.
17 червня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у зловживанні повноваженнями оцінювача, з метою отримання неправомірної вигоди, що спричинило тяжкі наслідки інтересам держави; складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 3652, ч. 2 ст. 366 КК України.
18 червня 2021 року слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді згаданого районного суду від 18 червня 2021 року клопотання слідчого задоволено частково, застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В обґрунтування прийнятого рішення, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Разом з тим, зауважив, що слідчим і прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановлених ризиків.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 181 КПК України.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що всупереч доводам сторони захисту, сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.

Так, оцінюючи доводи та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 3652, ч. 2 ст. 366 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати останнього у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.
Також слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно прийняти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року).

За таких умов, всупереч доводам сторони захисту, слідчий суддя, як уважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язують його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Також, з матеріалів судового провадження вбачається, що органами досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які оцінені слідчим суддею в межах КПК України наданих на даній стадії кримінального провадження, що дає законні підстави для обмеження свободи підозрюваного, а тому відповідні доводи сторони захисту з цього приводу є безпідставними.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті(недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Колегія суддів уважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що слідчим і прокурором не доведено недостатність застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявлених ризиків, а тому з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, застосував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, що буде цілком достатнім для забезпечення виконання покладених на нього обов`язків.
За таких обставин, підстав для відмови у застосуванні запобіжного заходу колегією суддів не встановлено.
Разом з тим, відповідно ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 197 цього Кодексу.

З ухвали слідчого судді убачається, що в ній не зазначено дату закінчення її дії, а тому відповідні доводи сторони захисту заслуговують на увагу.
Колегія суддів уважає, що таке порушення тягне за собою скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та необхідність постановлення судом апеляційної інстанції нової ухвали, якою клопотання слідчого належить задовольнити частково, застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, строком до 17 серпня 2021 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 403, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 червня 2021 року, якою задоволено частково клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби.
Зобов`язати ОСОБА_6 з`являтися за кожною вимогою суду чи органу державної влади протягом дії запобіжного заходу.

Роз`яснити підозрюваному, що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Крім того, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_6 , наступні обов`язки:
- не відлучатися із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 .
Строк дії ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби та покладення згаданих обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України визначити до 17 серпня 2021 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/32426/21-к Справа №11-сс/824/4107/2021 Категорія: ст. 181 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1