Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/57/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 395 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2021 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2020 року.

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоне, Гайворонського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодноразово судимого, останній раз 26.01.2016 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі, постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.11.2019 року умовно-достроково звільненого від подальшого відбування покарання з невідбутим терміном 1 рік 9 місяців 26 днів.
визнано винуватим та призначено покарання за ст. 395 КК України у виді 3 місяців арешту.

Відповідно до ст. ст. 71, 72 КК України до покарання призначеного за новим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26.01.2016 року та за сукупністю вироків визначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 11 місяців.

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 визнано винним в порушенні правил адміністративного нагляду у виді самовільного залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, за таких підстав.
Так, вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26.01.2016 року ОСОБА_9 засуджено за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі. Ухвалами Ленінського районного суду м. Кіровограда від 5.11.2019 року засудженого ОСОБА_9 умовно-достроково звільнено від відбування покарання строком на 1 рік 10 місяців 4 дні та встановлено ОСОБА_9 адміністративний нагляд строком на 1 рік з покладенням наступних обов`язків: заборони залишати своє помешкання після 22 години до 06 години наступного дня; заборони виїжджати за межі населеного пункту місця проживання, а також перебувати в аеропортах, авто- і залізничних вокзалах, річкових та морських портах без отримання письмового дозволу з ОВС; заборони відвідувати магазини, кафе, бари і ресторани та інші місця, де алкогольні напої реалізуються на розлив; з`являтися на реєстраційну відмітку до ОВС 4 рази на місяць, з якими ОСОБА_9 14.11.2019 року був письмово ознайомлений та попереджений про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил та обмежень адміністративного нагляду. При цьому, ОСОБА_9 зобов`язався прибути на постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .
Однак, ОСОБА_9 , будучи належним чином ознайомленим із встановленими ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.11.2019 року обмеженнями, а також попередженим про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, з 02.05.2020 року по 04.07.2020 року, діючи з прямим умислом, з метою ухилення від адміністративного нагляду, нехтуючи встановленими судом обмеженнями, самовільно, без поважних причин та без повідомлення про зміну свого місця проживання працівників поліції Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області, які здійснювали адміністративний нагляд стосовно нього, залишив обране ним місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , виїхавши за межі району, де проживав за адресою: АДРЕСА_4 , чим порушив встановлені стосовно нього правила адміністративного нагляду.

В апеляційній скарзі із доповненням обвинувачений ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації його дій, просив вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання, а саме пом`якшити призначене покарання.
Свої вимоги обґрунтував тим, що у нього на утриманні вагітна співмешканка та шестеро неповнолітніх дітей, також те, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано всі пом`якшуючі обставини.
Крім того вказав, що не повідомив поліцію про зміну місця проживання, оскільки знаходився на заробітках в м. Дніпрі, де заробляв гроші для сім`ї.

Про те, що треба написати письмову заяву про зміну місця проживання у поліцію не знав.

Також, про зміну свого місця проживання не повідомив органи поліції, оскільки злякався, що відмовлять або заборонять або у них виникне якась підозра. Щиро кається у скоєному, просив дати останній шанс бути із дружиною, яка вагітна їх спільною дитиною.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 та в його інтересах захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, яка просила залишити без задоволення апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції підлягає залишенню без змін з таких підстав.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_9 ознак кримінальних правопорушень (проступку), передбаченого ст. 395 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 395 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку), крім визнання своєї вини, в повному обсязі доведена матеріалами кримінального провадження, які розглянуто судом першої інстанції в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

При цьому, районний суд дотримався вимоги змісту ч.3 ст.349 КПК України, допитав обвинуваченого і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.

На підставі викладеного, колегія суддів відповідно до ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких, відповідно до вимог ч.1 ст.349 КПК України докази не досліджувались.

За таких обставин районний суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_9 за ст. 395 КК України як порушення правил адміністративного нагляду у виді самовільного залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення (проступку), яке відноситься до категорії кримінальних проступків, особу винного, який неодноразово судимий, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, посередньо характеризується по місцю проживання, на даний час спільно проживає без реєстрації шлюбу з ОСОБА_10 та її шістьма дітьми, які перебувають на їх утриманні. Врахував неодноразовість притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності, те, що він, будучи умовно-достроково звільненим з місць позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення (проступок), що у своїй сукупності засвідчує підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_9 . Врахував обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття. Врахував обтяжуючі покарання обставини рецидив злочинів та обґрунтовано призначив обвинуваченому покарання в межах санкції статті кримінального закону у виді арешту. З урахуванням положень ч.1 ст. 71, ст. 72 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26.01.2016 року та дійшов правильного висновку, що його виправлення можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства, яке на переконання колегії суддів буде відповідати тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, а ще буде відповідати меті покарання, визначеного у ст. 50 КК України.

Колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо зменшення та пом`якшення йому покарання. Оскільки враховуючи вище викладене та з урахуванням положень ст.71 КК України, які у даному випадку правильно застосовано, його виправлення можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства та обставини для пом`якшення покарання відсутні.

Крім того доводи обвинуваченого з приводу того, що він не знав, що потрібно повідомляти про зміну місця проживання ограни поліції є необрунтованими та безпідставними та повністю спростовуються ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 листопада 2019 року, якою було встановлено ОСОБА_9 адміністративний нагляд на 1 рік. З покладенням обов`язків: заборонити залишати своє помешкання після 22 год. 06 хв., заборонити виїжджати за межі населеного пункту місця, проживання а також перебувати в аеропортах, авто і залізничних вокзалах, річкових та морських портах без отримання письмового дозволу з ОВС. Заборонити відвідувати магазина, кафе, бари, ресторани, та інші місця, де алкогольні напої реалізуються на розлив. З`являтися на реєстраційну відмітку до ОВС 4 рази на місяць. (Том.2 а. с. 12) та Довідкою на оголошення особі, яка звільняється з місць позбавлення волі, вимог ухвали суду про встановлення адміністративного нагляду та обов`язків від 27.11.2019 року згідно якої ОСОБА_9 з обов`язками ознайомлений про, що свідчить його власноручний підпис. ( Том. 2 а. с. 62). Крім того про необхідність дотримання обов`язків останній неодноразово попереджався дільничним офіцером поліції, дане підтверджується матеріалами кримінального провадження. (Том 2, а. с. 67-143). Крім того при цьому колегія суддів враховує, що під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції ОСОБА_9 винним себе взнав повністю, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Щиро розкаявся у скоєному та просив суворо не карати. В судовому засіданні апеляційної інстанції, а також вину визнав та щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить переконливого висновку, що вирок суду першої інстанції є законним, мотивованим та обґрунтованим, підстави для його зміни та пом`якшення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання відсутні, а тому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2020 року стосовно ОСОБА_9 залишити без зміни.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Зарахувати ОСОБА_9 строк перебування під вартою з 27 серпня 2020 року по 19 жовтня 2020 року, в строк відбування покарання.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим який перебуває під вартою у той же строк дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)