Справа № 694/1097/21 Провадження №1-кс/694/533/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

23.06.2021 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань приміщення суду в м.Звенигородка скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

в с т а н о в и в :

До Звенигородського районного суду Черкаської області 17.06.2021 р. надійшла зазначена скарга. Скарга мотивована тим, що 07.06.2021 cкаржником було подано до Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області заяву про вчинення кримінального правопорушення приватним нотаріусом Звенигородського нотаріального округу ОСОБА_4 за ст.365-2 КК України, що в подальшому призвело до порушення прав його малолітнього сина ОСОБА_5 щодо реєстрації (прописки), але до цього часу слідчим невнесено відомостей до ЄРДР та не розпочате розслідування. Вказує, що 23.10.2014 приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_4 було вчинено нотаріальну дію, а саме видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_6 за АДРЕСА_1 на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_2 . На його думку, спадщина видана нотаріусом ОСОБА_4 його брату ОСОБА_6 на майно померлого батька ОСОБА_7 з порушенням, а саме після 21 року спадщину ніхто не приймав (батько помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), дублікат про право власності на спірний житловий будинок на ім`я померлого ОСОБА_7 є підробним документом, тому нотаріус повинна була винести постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, однак умисно цього не зробила, а тому вважає, що нотаріус ОСОБА_4 , зловживаючи своїми повноваженнями умисно перевищила свої повноваження, що надає публічні послуги. Рішенням Звенигородського районного суду від 29.04.2015 року по справі №694/2110/14-ц та рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 07.07.2015, свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.10.2014 року №4336 видане приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу на ім`я ОСОБА_6 на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_3 , який залишився після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 визнано недійсним, про що нотаріус була обізнана та зобов`язана була в листопаді 2015 вчинити нотаріальну дію щодо необхідності внесення змін до відповідного запису в єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно та до свідоцтва про право власності на спадщину відповідно до ст.1300 ЦК України, однак з 2015 року по теперішній час нотаріус свідомо ігнорує вимоги закону та не внесла відповідні зміни, що призвело до порушення прав його малолітнього сина ОСОБА_5 щодо прописки за місцем реєстрації батька ОСОБА_3 , на теперішній час згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником вищевказаного будинку є його брат ОСОБА_6 , тому вважає, що такі діяння нотаріусом ОСОБА_4 були умисні та мали корисливий мотив, такі ознаки мають склад злочину, за який відповідно до ст.365-2 КК України передбачена кримінальна відповідальність. Станом на 07.06.2021 року відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 03.06.2021 року не внесені. У зв`язку з чим заявник змушений звернутися до суду зі скаргою на бездіяльність СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення приватним нотаріусом Звенигородського нотаріального округу ОСОБА_4 за ст.365-2 КК України, що в подальшому призвело до порушення прав його малолітнього сина ОСОБА_5 щодо реєстрації (прописки), зазначивши, що його заява від 03.06.2021 не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення приватним нотаріусом Звенигородського нотаріального округу ОСОБА_4 , передбаченого ч.1 ст.358, ч.1 ст.366 КК України і не є повторним.
Просить зобов`язати уповноважених осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області у порядку ст.214 КПК України внести відповідні відомості до ЄРДР за поданою ним заявою про вчинення кримінального правопорушення від 03.06.2021.
Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді справа передана слідчому судді ОСОБА_1

22.06.2021 року за скаргою було відкрито провадження і призначено судовий розгляд на 23.06.2021 року.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив скаргу задовольнити та розглянути за його відсутності.

Представник СВ Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 було подано до Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області заяву про вчинення кримінального правопорушення приватним нотаріусом Звенигородського нотаріального округу ОСОБА_4 за ст.365-2 КК України, що в подальшому призвело до порушення прав його малолітнього сина ОСОБА_5 щодо реєстрації (прописки).
Заява обґрунтована тим, що 23.10.2014 приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_4 було вчинено нотаріальну дію, а саме видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_6 за АДРЕСА_1 на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_2 . На його думку, спадщина видана нотаріусом ОСОБА_4 його брату ОСОБА_6 на майно померлого батька ОСОБА_7 з порушенням, а саме після 21 року спадщину ніхто не приймав (батько помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), дублікат про право власності на спірний житловий будинок на ім`я померлого ОСОБА_7 є підробним документом, тому нотаріус повинна була винести постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, однак умисно цього не зробила, а тому вважає, що нотаріус ОСОБА_4 , зловживаючи своїми повноваженнями умисно перевищила свої повноваження. Рішенням Звенигородського районного суду від 29.04.2015 року по справі №694/2110/14-ц та рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 07.07.2015, свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.10.2014 року №4336 видане приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу на ім`я ОСОБА_6 на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_3 , який залишився після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 визнано недійсним, про що нотаріус була обізнана та зобов`язана була в листопаді 2015 вчинити нотаріальну дію щодо необхідності внесення змін до відповідного запису в єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно та до свідоцтва про право власності на спадщину відповідно до ст.1300 ЦК України, однак з 2015 року по теперішній час нотаріус свідомо ігнорує вимоги закону та не внесла відповідні зміни, що призвело до порушення прав його малолітнього сина ОСОБА_5 щодо прописки за місцем реєстрації батька ОСОБА_3 , на теперішній час згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником вищевказаного будинку є його брат ОСОБА_6 , тому вважає, що такі діяння нотаріусом ОСОБА_4 були умисні та мали корисливий мотив, такі ознаки мають склад злочину, за який відповідно до ст.365-2 КК України передбачена кримінальна відповідальність.
Станом на час розгляду скарги заявник не отримав жодної відповіді від Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, зокрема щодо внесення чи наслідків розгляду його заяви про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1ст. 303 КПК Українина досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогамистатті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ч. 3ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень передбачених цим кодексом.
Оцінивши обставини справи, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним повідомленням, оскільки в даній заяві не наведено формальних ознак кримінального правопорушення, який заявник вважає вчиненим шляхом не вчинення нотаріальної дії щодо внесення змін до відповідного запису в єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно та до свідоцтва про право власності на спадщину. Заявник у даному випадку не позбавлений можливості звернутися до нотаріуса з відповідною заявою. В даному випадку між сторонами виникли цивільно-правові відносини, а твердження заявника щодо обов`язку нотаріуса вчинити певні дії взаємопов`язані з його обов`язком звернутися до останнього з відповідною заявою. Вказане є суттєвою обставиною для кваліфікації кримінального правопорушення в цьому випадку.
В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних).
Крім того, фактично доводи заяви зводяться до незгоди із діями нотаріуса, що не може слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР.
Таким чином, доводи заявника у заяві про вчинення кримінального правопорушення є його особистою оцінкою і ґрунтуються лише на припущеннях без зазначення всіх об"єктивних та суб"єктивних ознак щодо можливого скоєння кримінального правопорушення, а тому не відповідають вимогамст.214 КПК України.
Отже, незважаючи на те, що заявник вважає свою заяву повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу будь-якого злочину, а містять відомості про незгоду з цивільними правами та обов`язками щодо спадкування, і тому не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР, про що просить заявник.
Також слід зауважити, що вимогист.214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.
Відповідно до вимогст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора слідчим суддею постановляється ухвала про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
З урахуванням того, що підстави для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, викладених у заяві ОСОБА_3 , відсутні, вважаю необхідним у задоволенні скарги відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 214, 303, 306, 307, 309, 393-395 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 07.06.2021 року про вчинення кримінального правопорушення, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1