Справа № 502/52/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2021 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження,

внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0000086 від 16.12.2020 р.

відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вилкове Одеської області, громадянина України, з професійною освітою, офіційно непрацюючого, проживаючого в громадянському шлюбі, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків,

передбачених ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у тому, що на початку квітня 2020 р. (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим), він, знаходячись за місцем мешкання свого батька за адресою: АДРЕСА_2 , на території городу посіяв насіння конопель у кількості 17 штук. Далі, починаючи з травня 2020 р. ОСОБА_4 побачив, що на вказаній ділянці проростають ще самосівом рослини роду конопель. Також, починаючи з травня 2020 р. від моменту проросту рослин роду конопель з моменту незаконного вирощування коноплі, до серпня 2020 р. ОСОБА_4 умисно здійснював культивування рослин роду конопель без наявності у нього ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, чим порушував вимоги ст. 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2009 р. № 589.

Відповідні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, - незаконний посів та вирощування конопель.

Крім цього, ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у тому, що в кінці липня 2020 р. (більш точної дати та часу досудовим розслідування встановити не виявилось можливим), він, маючи намір на незаконне придбання наркотичних засобів з метою особистого вживання без мети збуту, знаходячись за місцем мешкання свого батька за адресою: АДРЕСА_2 , на території городу зірвав 3 гілки рослини роду коноплі, які переніс до господарського приміщення вказаного будинку. Після чого маючи намір на незаконне виготовлення наркотичного засобу, ОСОБА_4 висушив гілки рослин роду коноплі, чим виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб, який відповідно до Списку № 1 Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 /з наступними змінами та доповненнями/ належить до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено канабіс загальною масою у висушеному стані 61,3 г який зберігав у цьому ж будинку для особистого вживання без мети збуту.

Відповідні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

26.05.2021 р. під час судового розгляду у даному кримінальному провадженні між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості на підставі статей 468, 469, 472 КПК України.

Згідно даної угоди її сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, зокрема, обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Вказаною угодою передбачено, що обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень. Також вказаною угодою визначено покарання, яке з урахуванням кількох обставин, що пом`якшують покарання, повинен понести ОСОБА_4 , а саме:

-за ч. 1 ст. 310 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн (розмір санкції статті, що діяв на момент вчинення кримінального проступку);

-за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн (розмір санкції статті, що діяв на момент вчинення кримінального проступку).

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені в ст. 476 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні та просив затвердити зазначену угоду.

Захисник в судовому засіданні підтвердив факт добровільності укладення угоди обвинуваченим, зазначив, що вона відповідає інтересам його підзахисного та вважав за можливе затвердити угоду.

Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути, серед іншого, укладена щодо кримінальних проступків.

Судом встановлено, що висунуте ОСОБА_4 обвинувачення відповідно до ст. 12 КК України стосується вчинення ним кримінальних проступків.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1-4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання з застосуванням положень ч. 1 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України.

У кримінальному провадженні є документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, тому суд на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України вважає за необхідне стягнути їх з обвинуваченого.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.05.2021 р. між прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000086 від 16.12.2020 р. за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання:

-за ч. 1 ст. 310 КК України - штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

-за ч. 1 ст. 309 КК України штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень та штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, які підлягають самостійному виконанню.

Речові докази знищити.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - на користь держави 2615,20 гривень документально підтверджених витрат на залучення експерта.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1