Справа № 483/1033/21
Провадження 1-кп/483/156/2021
ВИРОК
Іменем України

26 липня 2021 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 2 в м.Очакові обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000129 від 27 травня 2021 рокувідносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 27 квітня 2021 року вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області за ст. 126-1 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим 27 квітня 2021 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. 126-1 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, на шлях виправлення і перевиховання не встав, знову вчинивши злочин, пов`язаний з домашнім насильством за наступних обставин

Так, ОСОБА_3 маючи умисел на заподіяння психологічних страждань своїй колишній дружині - ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, систематично у період часу з 03 квітня 2021 року до 23 травня 2021 року вчиняв відносно вищезазначеної особи акти психологічного домашнього насильства, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої.

Так, 03 квітня 2021 року о 16:00 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, виражався образливими словами на адресу своєї колишньої дружини - ОСОБА_5 , не пускав її до місця постійного проживання, чим вчинив психологічне насильство.

Крім того, 30 квітня 2021 року, о 13:30 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виражався нецензурною лайкою на адресу своєї колишньої дружини - ОСОБА_5 , яка проживає за вищезазначеною адресою, намагався її побити, чим вчинив психологічне насильство.

Крім того, 14 травня 2021 року, о 17:15 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виражався нецензурною лайкою на адресу своєї колишньої дружини - ОСОБА_5 , яка проживає за вищезазначеною адресою, чим вчинив психологічне насильство.

Крім того, 16 травня 2021 року, о 09:50 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виражався нецензурною лайкою на адресу своєї колишньої дружини - ОСОБА_5 , яка проживає за вищезазначеною адресою, чим вчинив психологічне насильство.

Крім того, 23 травня 2021 року, о 18:00 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виражався нецензурною лайкою на адресу своєї колишньої дружини - ОСОБА_5 , яка проживає за вищезазначеною адресою, а також шарпав її за одяг, чим вчинив психологічне насильство.

За вчинення вказаних вище протиправних діянь, ОСОБА_3 25 травня 2021 року постановою судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В наслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5 завдано психологічних страждань, погіршилась якість її життя, що виразилось у втраті енергійності, втомі, втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій на підставі постійних негативних переживань.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України визнав повністю та не заперечував обставин вказаних в обвинувальному акті. Пояснив, що протоколи про адміністративні правопорушення дійсно складалися працівниками поліції відносно нього та він перебував у стані алкогольного сп`яніння, коли приходив до колишньої дружини. Також додав суду, що любить свою колишню дружину і на теперішній час та намагався її повернути.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд обвинувального акту у відношенні ОСОБА_3 без її участі, просила призначити покарання на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; йому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів та характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи викладене, суд знаходить доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 2 Постанови визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; особу обвинуваченого, який на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується негативно як особа, яка є схильною до вживання спиртних напоїв, в стані алкогольного сп`яніння не контролює свої вчинки, кримінальні правопорушення скоїв в період відбування покарання з випробуванням за аналогічний злочин, є учасником бойових дій, а також положення ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами, та згідно до положень ст. 65 КК України відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд визнає повне визнання вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.

Беручи до уваги вище викладене, та те, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення в період відбування покарання за попереднім вироком, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавленням волі з реальним його відбуттям, яке на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Застосування більш м`якшого покарання до обвинуваченого суд вважає недоцільним зважаючи на його особу та відношення до вчинених кримінального правопорушення.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення в період відбування покарання за попереднім вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 квітня 2021 року, тому суд до покарання, призначеного за новим вироком частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком на підставі ст. 71 КК України.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувалися і потреба у їх застосуванні відсутня.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України приєднати частково невідбуте покарання за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 квітня 2021 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді двох років одного місяця позбавленням волі.

Строк відбування покарання обчислювати з дня затримання засудженого.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий