єдиний унікальний номер справи 531/241/21
номер провадження 1-кп/531/102/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижня Ланна Карлівського району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовозобов`язаного, не депутата, раніше судимого:

-19 березня 2014 року Машівським районним судом Полтавської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на три роки;

-20 травня 2016 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України, до п`яти років одного місяця позбавлення волі, звільнений 13 березня 2020 року по відбуттю покарання,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 05 лютого 2021 року, близько 22 години 30 хвилини, перебуваючи в коридорі житлового будинку господарства за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння тілесного ушкодження, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, в ході сварки зі своїм братом ОСОБА_5 наніс останньому один удар долонею правої руки в область лівої частини обличчя, внаслідок чого ОСОБА_5 отримав тілесне ушкодження у вигляді синця побіля лівого ока, яке, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №39 від 08 лютого 2021 року, кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю, та повністю підтвердив час, місце та обставини вчинення кримінального правопорушення. З потерпілим примирився. У скоєному щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні також підтвердив обставини спричинення йому тілесного ушкодження. З обвинуваченим вони помирились, претензій до нього не має.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Як обставину, що обтяжує покарання, згідно 67 КК України, суд враховує вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: його вік; стан здоров`я; соціальне становище; відсутність даних про перебування його на обліку у лікарів нарколога та психіатра; раніше двічі судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, останній раз 20 травня 2016 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України, до п`яти років одного місяця позбавлення волі, звільнений 13 березня 2020 року по відбуттю покарання; посередню характеристику за місцем проживання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наслідки суспільно-небезпечного діяння, примирення з потерпілим, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт.

В зв`язку з тим, що на досудовому слідстві відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Речові докази, цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

В зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом 30 днів з моменту його проголошення або безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Карлівський районний суд.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя