Справа № 308/4800/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні в м.Ужгород за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000003 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 січня 2021 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища міського типу Вузлове, Берегівського району, Закарпатської області, з початковою освітою, не одруженого, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження.
Органом досудового розслідування встановлено, що 22 грудня 2020 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, перебуваючи в гостях в своєї сестри ОСОБА_4 , 18 вересня 1987 року, а саме в спальній кімнаті будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , вилучив, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілої ОСОБА_4 , оскільки остання вийшла з кімнати, та інших осіб, тобто діючи таємно, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок викраденого майна, тобто діючи з корисливими мотивом та метою, реалізуючи умисел, спрямований на крадіжку, грошові кошти в сумі 3500 гривень (три тисячі п`ятсот гривень), та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, маючи у такий спосіб реальну можливість розпорядитися викраденим майном.
Враховуючи викладене, своїми умисними діями ОСОБА_3 , спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_4 , на загальну суму 3500 гривень 00 копійок.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Положеннями ч. 2 та ч.3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України; згідний та не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини; згідний на розгляд обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні. Крім того, йому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудовим розслідуванням обставин, а також те, що відповідно до ч.2 ст.302 КК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини;
Також до обвинувального акта додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 , у якій вона зазначає, що згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч.2 ст.302 КПК України, згідна з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.
На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України оскільки судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Таким чином, аналізуючи наведене, оцінивши докази зібрані під час досудового розслідування, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), доведена повністю і його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України.
Згідно з ч. 2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Також, при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про особу обвинуваченого, щодо якого скарг за місцем проживання не надходило, на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів.
При цьому, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді громадських робіт бере до уваги те, що матеріали кримінального провадження не містять обмежень, передбачених ч.3 ст.56 КК України, щодо призначення такого виду покарання.
Суд враховує, що відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання від 24.10.2003 року №7, у випадках вчинення особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, нового злочину після закінчення іспитового строку суди повинні долучати до справи копію судового рішення про звільнення засудженого від призначеного покарання або про направлення його для відбування останнього. Якщо таке рішення не ухвалювалося, суд при розгляді справи про новий злочин не вправі призначати покарання за сукупністю вироків.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема долученої вимоги у ДІТ ГУНП в Закарпатській області від 05.012021 року ОСОБА_3 раніше судимий, так, вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.11.2018 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 1 рік; вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.11.2018 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 1 рік; 13.02.2019 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області на підставі ст.71 КК України шляхом часткового складання покарання за вказаними вироками ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць, звільненого від відбування покарання з випробуванням 1 рік, відтак іспитовий строк встановлений ОСОБА_3 вироками Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області закінчився. При цьому, відомостей про те, що він звільнений від призначеного покарання або його направлено для відбування покарання в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Підстав, передбачених ст. ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, ст. ст. 12, 50,185 КК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1