Провадження №1-кс/369/1990/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2021 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000009 від 02 січня 2021 року, -
ВСТАНОВИВ:
20 липня 2021 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області звернувся адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , зі скаргою на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000009 від 02 січня 2021 року.
Обґрунтовуючи подану скаргу, захисник зазначив, що у провадженні СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області знаходиться кримінальне провадження №0000009 від 02 січня 2021 року, в межах якого здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.3,4 ст.190 КК України.
Адвокат вказує, що вважає підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000009 від 02 січня 2021 року необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню виходячи з того, що з матеріалів кримінального провадження та доказів доданих до скарги вбачається, що на момент звернення потерпілих з заявами про незаконне заволодіння їхніми коштами ОСОБА_4 була директором ТОВ «Бік Добрі Справа» відповідно до Протоколу загальних зборів №21/1 учасників ТОВ «Бік Добрі Справи» від 03 серпня 2017 року на початковому етапі будівництва вона залучала кошти інвесторів для будівництва багатоквартирного житлового комплексу шляхом укладання попередніх договорів та отримання коштів від інвесторів оскільки були певні питання що до постачання будівельних матеріалів, строки закінчення будівництва відкладались, але станом на час подання скарги відповідно до сертифікату вводу будинку в експлуатацію об`єкти будівництва введенні в експлуатацію та вже новий директор ТОВ «Бік Добрі справи», уклав з громадянином ОСОБА_5 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , та що попередній договір №850 який був посвідчений приватним нотаріусом припинив свою дію і останні не має претензій до ТОВ «Бік Добрі Справи», що в свою чергу на думку ОСОБА_3 свідчить про той факт, що на момент виконання ОСОБА_4 своїх трудових зобов`язань у останньої був відсутній умисел направлений на шахрайське заволодіння чужим майном, шляхом обману. Тому підозра в частині щодо незаконного заволодіння грошовими коштами громадянина ОСОБА_5 підлягає закриттю за відсутності складу злочину так як настали реальні наслідки, щодо придбання останнім квартири.
В подальшому ТОВ «Бік Добрі Справи» уклав з громадянкою ОСОБА_6 основний договір купівлі-продажу на квартиру АДРЕСА_2 , та що попередній договір №111 який був посвідчений приватним нотаріусом припинив свою дію і останні не має претензій до ТОВ «Бік Добрі Справи`т, що в свою чергу свідчить про той факт, що на момент| виконання ОСОБА_4 своїх трудових зобов`язань у останньої був відсутній умисел направлений на шахрайське заволодіння чужим майном, шляхом обману. Тому підозра в частині що до незаконного заволодіння грошовими коштами громадянина ОСОБА_5 підлягає закриттю за відсутності складу злочину так як настали реальні наслідки що до придбання останнім квартири.
На виконання умов попереднього договору купівлі - продажу №42, ТОВ «Бік Добрі Справи» 24 грудня 2020 року уклало з громадянкою ОСОБА_7 договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_3 , та що попередній договір №42 який був посвідчений приватним нотаріусом припинив свою дію і останні не має претензій до ТОВ «Бік Добрі Справи», що в свою чергу свідчить про той факт, що на момент виконання ОСОБА_4 своїх трудових зобов`язань у останньої був відсутній умисел направлений на шахрайське заволодіння чужим майном, шляхом обману.
Громадяни ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обрали інший спосіб захисту своїх порушених прав та звернулись з цивільними позовами до Києво-Святошинського районного суду Київської області та на час подачі скарги тривають судові засідання, про що як зазначає адвокат ОСОБА_3 слідчому на час вручення підозри було достовірно відомо, так як останні в своїх заявах про повідомлення про злочин чітко зазначали той факт, що вони звернулись з позовами до суду про захист прав споживача.
В своїй постанові ККС від 27 лютого 2018 року справа №541/440/15-к, вказав, що Шахрайство - це форма заволодіння майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. При цьому шахрайство - це злочин з матеріальним складом, обов`язковою ознакою якого є настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяної шкоди, внаслідок заволодіння майном або придбання права на нього у відповідний спосіб.
Шахрайство вважається закінченим злочином, якщо винний заволодіває предметом злочину винятково за допомогою обману або зловживання довірою і після цього має реальну можливість розпорядитися ним як своїм. Це означає, що шахрайство передбачає такий перехід певного предмета у володіння винного, який дозволяє йому реально здійснити хоча б первісне розпорядження. Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення шахрайства.
Адвокат ОСОБА_3 у поданій скарзі також наголошує, що беручи до уваги той факт, що матеріалами кримінального провадження не встановлено, що ОСОБА_4 перебуваючи на посаді директора ТОВ «Бік Добрі Справи» не законно заволоділа коштами громадян та використала їх на власний розсуд, так як в подальшому будинок був побудований та введений в експлуатацію, тобто кошти залученні від вище зазначених громадян були витраченні на будівельні матеріали та інше для будівництва багатоквартирного житлового комплексу.
З громадянами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ТОВ «Бік Добрі Справи» для вирішення питання щодо повернення коштів, 18 лютого 2021 року були направленні листи відповідно до яких вище зазначеним громадянам було запропоновано в добровільному порядку вирішити питання щодо повернення коштів та громадянка ОСОБА_4 направляла листи з тих підстав, що їй стало відомо про те, що новим директором ТОВ «Бік Добрі Справи» були запропоновані врегулювати питання, що до повернення коштів і вразі їх не повернення ОСОБА_4 ; буде вирішувати, в спосіб встановлений чинним законодавством України питання їх повернення. Що в свою чергу свідчить про той факт на час отримання коштів у останньої не було умислу ними незаконно заволодіти, а була мета закінчити будівництво та багатоквартирного житлового комплексу.
Беручи до уваги вище викладене, ОСОБА_3 вказував, що в діях ОСОБА_4 відсутній будь який умисел направлений на шахрайське заволодіння чужим майном, шляхом обману, а чітко прослідковуються цивільно-правові відносини які регулюються Цивільним Кодексом України, а тому підозра повідомлена 02 квітня 2021 року Заступником начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітаном поліції ОСОБА_15 за погодженням з прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_16 було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000009 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення громадянкою ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю.
Аналізуючи матеріали кримінального провадження щодо обґрунтованості повідомлення про підозру, скаржник вважає, що зміст таких матеріалів не може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3,4 ст.190 КК України.
Скаржник вказує, що з оскаржуваного повідомлення про підозру слідує, що вона не містить достатніх відомостей, які б свідчили про те, що вимоги КПК України було виконано належним чином та надано необхідну правову оцінку усім обставинам в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовується зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам.
На підставі наведеного адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , просив слідчого суддю скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000009 від 02 січня 2021 року.
У судовому засіданні захисник підтримав вимоги скарги, просив її задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, скарги, заслухавши учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Так, повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.
Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.
Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.
Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).
У тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Згідно з положеннями ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.
Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, слідчий суддя виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" N 14310/88 від 23.10.94 суд зазначив, що "факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування".

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, передбаченого ч.3,4 ст.190 КК України, слідчий суддя вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, присутня.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_4 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Отже, як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом повідомлена 02 квітня 2021 року ОСОБА_4 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення заступником начальника СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_17 були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти висновку, що ОСОБА_4 причетна до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3, 4 с. 190 КК України.
У зв`язку із вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст.ст. 276-278 КПК України, а тому скарга захисника задоволенню не підлягає.
Керуючись статями 2, 7, 276-278, 303, 304, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИЛА:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000009 від 02 січня 2021 року залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді може бути оскарження безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1