Справа № 211/7567/20
Провадження № 1-кп/211/391/21
В и р о к

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000177 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, має на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 відповідно до рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу № 211/3274/16-ц від 20.09.2016 року, зобов`язаний до виплати аліментів на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 21.07.2016 року, про що 01.11.2016 року видано виконавчий лист № 211/3274/16-ц.

На підставі виконавчого листа № 211/3274/16-ц від 20.09.2016 старшим державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Південно-Східного Міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_7 15.12.2016 року відкрито виконавче провадження № 53116987 відносно боржника ОСОБА_4 на користь стягувача ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 про стягнення аліментів.

Однак, ОСОБА_4 знаючи про свій обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, в період часу з 03.08.2020 до 01.12.2020 злісно ухилявся від сплати аліментів.

ОСОБА_4 , будучи працездатним, знаючи про свій обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, достеменно знаючи про рішення суду №211/3274/16ц від 20 09 2016 року про стягнення з нього аліментів, оскільки 17.07.2020 був ознайомлений старшим державним виконавцем ОСОБА_7 про наявність виконавчого провадження та заборгованості, злісно ухилявся від сплати аліментів, внаслідок чого з 03.08.2020 до 01.12.2020 утворилась заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини в сумі 13 514 гривень 00 копійки.

Так, ОСОБА_4 в період з 03.08.2020 року до 01.12.2020 року включно, знаючи про заборгованість по сплаті аліментів, не працював, заходів до працевлаштування не приймав, до центру зайнятості з питань працевлаштування не звертався та на обліку не перебував, що свідчить про злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України у разі ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно довідки-розрахунку, наданої державним виконавцем Довгинцівського ВДВС м. Кривого Рогу, загальна сума заборгованості за виконавчим листом №211/3274/16-ц від 20.09.2016 року станом на 01.12.2020 року становить 121442 гривні 72 копійки.
В результаті злісного ухилення від сплати аліментів, встановлених вищевказаним рішенням суду, у ОСОБА_4 в період з 03.08.2020 року до 01.12.2020 року перед потерпілою ОСОБА_6 утворилась заборгованість в сумі 13 514 гривень 00 копійок, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю. У вчиненому кримінальному правопорушенні розкаюється. Пояснив, що дійсно не сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_6 , які стягнуті за рішенням суду. Не сплачує аліменти оскільки не має можливості, роботи не знайде. Просить суворо не наказувати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак, за згодою учасників судового провадження, в силу ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Свідки не допитувалися, матеріали справи не досліджувалися. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. При цьому їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ст. 164 ч 1 КК України, за ознаками: злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засуджених так і іншими особами.
Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є проступком.
Суд, при визначені покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винуватого, який за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікарів психіатра не перебуває, звертався за медичною допомогою з квітня 2005 р. до квітня 2006 р. з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками. Тяжких наслідків від кримінального правопорушення не настало. Обставини, що пом`якшують покарання згідно вимог ст. 66 КК України щире каяття.Обставини, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, враховуючи дані про його особу, враховуючи факт того, що вчинено кримінальний проступок, фактичних обставин та його наслідків, обставин, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за можливе призначити покарання у виді громадських робіт . Таке покарання, на думку суду, буде достатньо для його виправлення та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень.
Керуючись ст. ст. 369371, 373376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 100 ( сто) годин громадських робіт .
Запобіжний захід ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.
Процесуальних витрат та речових доказів по кримінальному провадженню не має.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1