Справа №613/490/21 Провадження № 1-кс/613/158/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2021 року м. Богодухів
До суду надійшло клопотання прокурора Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту, за яким він просить з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт (позбавити права на відчуження, розпорядження та користування) на:
- мобільний телефон XiaomiRedmi 9, чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , номер мобільного оператора НОМЕР_3 , номер мобільного оператора НОМЕР_4 , серійний номер НОМЕР_5 , грошову купюру номіналом 100 доларів США LB 86763434U, 4 купюри номіналом по 500 грн. кожна: ВВ 2030907; ВВ 8266394 ; СЖ 6624755; ЗД 9707452; 6 купюр номіналом по 200 грн. кожна: СГ 2770011, ХВ 2059423; ХА 6739749; YE 3280913; СЄ 6512152; YР 3881581; 1 купюра номіналом 100 грн. YФ 6263613; 1 купюра номіналом 20 грн. ЮГ 6868005; 1 купюра номіналом 10 грн. ЮЗ 0378341, 1 монета номіналом 1 грн., 1 монета номіналом 2 грн., банківська карта моно банк НОМЕР_6 до 09/29, фіскальний чек на придбання скрапленого газу від 10.04.21 час 05:02:42 смт. Вільшани, аркуш паперу з зошита, подвійний, у клітинку, з заявою ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ., газовий балончик Перець 1-М, що належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , (мобільний телефон НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ). Зберігання вищевказаного майна здійснювати в кімнаті зберігання речових доказів Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, за адресою: Харківська область, м. Богодухів, вул. Міліцейська, 9.
- грошові кошти 21 купюра по 100 гривень: УТ3540654, УД9945854, АД7100906, АД6312398, АД7100909, МР8487149, КФ8640329, МГ4885981, АГ3165451, УВ1924357, УЦ6154947, УК5550760, УЦ2130074, УК8852104, УЗ3384944, УХ7938956, ЕД9532220, УИ5321750, УЄ5119513, УБ6950654, УХ1496284; 68 купюр по 200 гривень: ЗА2086561, УР3736122, ХА5871902, ХЕ7900968, СЕ7025606, СЖ2254985, СА1066186, УИ3966564, СЛ7700655, УФ6888137, ХД5002972, ЦА8413926, ТБ0438067, КЛ7394916, ТИ0042051, ТВ9428965, ЕБ5897745, КЄ2027265, ЕЧ5730804, ХВ4406887, КБ8408043, АЖ2877105, УД4411433, ПЄ0737064, СЕ6620576, УД0494489, ХЖ2326445, ГГ6559898, ВИ5332590, ГД2421107, ХГ8603950, ВД9312909, УЗ4220328, СА0556246, ХЖ7525775, ХИ4501235, СЕ4268171, УМ9837190, СИ4551991, УВ0524082, ТЕ0191323, СЕ5272672, ВД5887140, ХЕ1673217, ГД8884306, ВЖ7366191, ВЗ0807638, КК9922414, УВ3738871, КЖ9797885, СЗ9277725, СА0755534, КЗ2203882, ТИ3132919, ЕД3424628, КК5068710, ЕД9439216, КЛ0663402, ХГ1305521, ПБ2684380, ПГ3704464, УИ5122341, МА0125666, ВЖ2320186, ВИ2833678,ТД7496840, ЕЗ7907609; 40 купюр по 500 гривень: ФГ8441763, СБ0240080, ФБ6790486, ЗИ3997855, УЖ2656041, УЖ3570846, ФЖ5655958, СЖ1237911, ЛВ6111708, БВ4263246, ВХ1630993, ВХ0224327, МБ2659300, СЖ4470399, ФЖ5246575, ЛИ1406525, БТ6741586, ЛД3902683, МВ2577234, МВ8662040, ЗБ9493418, БВ4263245, ЛД1038806, ЗЗ2909158, ЛИ1292804, ВЕ1182221, ЛЗ8698355, СИ2968776, ФЖ1804828, ФЖ5909780, ВХ8904619, ФД4299621, УЖ8587845, СЖ7066679, ФД7820372, УД1977913, ЗФ4950333, СГ3703375, ФД4362275, ЛБ3292654; 3 купюри по 100 доларів США: LB86763435U,VB86762319U, LB86763436U;1 купюра по 20 доларів США: JB65025702B; 2 купюри по 10 доларів США: BK19934796B, JJ44814547A; 2 купюри по 5 доларів США: ML78583424C, FH82849011A, грошову купюру номіналом 100 доларів США LB 86763434U,4 купюри номіналом по 500 грн. кожна: ВВ 2030907; ВВ 8266394 ; СЖ 6624755; ЗД 9707452; 6 купюр номіналом по 200 грн. кожна: СГ 2770011, ХВ 2059423; ХА 6739749; YE 3280913; СЄ 6512152; YР 3881581; 1 купюра номіналом 100 грн. YФ 6263613; 1 купюра номіналом 20 грн. ЮГ 6868005; 1 купюра номіналом 10 грн. ЮЗ 0378341, 1 монета номіналом 1 грн., 1 монета номіналом 2 грн., які на момент вилучення перебували у власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Всі вилучені грошові кошти передати на відповідальне зберігання до Харківського відділення АТ КБ ПриватБанку, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Гімназійна Набережна, 16,
10.04.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07 квітня 2021, близько 15-00 години, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з метою незаконного самостійного збагачення за попередньо змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, яка заздалегідь зателефонувала на стаціонарний робочий телефон ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за номером НОМЕР_18 , повідомивши неправдиву інформацію щодо причетності його доньки ОСОБА_11 до скоєння злочину, запропонувала останньому вирішити питання непритягнення її доньки до кримінальної відповідальності за надання грошових коштів, після чого ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний намір на заволодіння чужим майном шляхом обману, приїхав до магазину «МОНОЛІТ», розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , де сів до автомобіля ОСОБА_10 , при цьому підтвердив інформацію, надану невстановленою в ході досудового розслідування особою та запевнив ОСОБА_10 що за грошові кошти питання про непритягнення його доньки до кримінальної відповідальності буде вирішено позитивно. ОСОБА_10 будучи введений в оману, прийнявши вказане повідомлення за достовірне, передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 6000 доларів США, якими останній незаконно заволодів, після чого з місця пригоди зник та розпорядився вищевказаними грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.
10.04.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
10.04.2021 у період часу з 07:20 год. по 07:53 год. в ході проведення огляду місця події, навпроти будинку АДРЕСА_6 , було вилучено 21 купюру по 100 гривень; 40 купюр по 500 гривень; 3 купюри по 100 доларів США; 1 купюру 20 доларів США; 2 купюри по 10 доларів США; 2 купюри по 5 доларів США, мобільний телефон Samsung A71, чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_13 , ІМЕІ 2: НОМЕР_14 , номер мобільного оператора НОМЕР_15 , номер мобільного оператора НОМЕР_16
10.04.2021 о 13.50 годині ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. На підставі ч.3 ст.208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, було здійснено обшук затриманого ОСОБА_5 , в ході проведення якого було вилучене наступне: мобільний телефон XiaomiRedmi 9, чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 серійний номер НОМЕР_5 , номер мобільного НОМЕР_20 , номер мобільного оператора НОМЕР_4 , грошову купюру номіналом 100 доларів США, 4 купюри номіналом по 500 грн. кожна; 6 купюр номіналом по 200 грн. кожна; 1 купюра номіналом 100 грн. YФ 6263613; 1 купюра номіналом 20 грн. ЮГ 6868005; 1 купюра номіналом 10 грн., 1 монета номіналом 1 грн., 1 монета номіналом 2 грн., банківська карта моно банк НОМЕР_6 до 09/29, фіскальний чек на придбання скрапленого газу від 10.04.21 час 05:02:42 смт. Вільшани, аркуш паперу з зошита, подвійний, у клітинку, з заявою ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ., газовий балончик Перець 1-М.
На даний час, на думку прокурора, є всі підстави вважати, що вказані речі являються речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям та предметом вчинення кримінального правопорушення, що зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, зазначені речі необхідні для проведення судових експертиз у вказаному кримінальному провадженні. За таких обставин на даний час виникла необхідність у арешті вищевказаного тимчасово вилученого майна.
10.04.2021 слідчим у провадженні вищевказане майно визнано речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.
На теперішній час виявлене та вилучене майно, відповідно до ч.1 ст.167 КПК України є тимчасово вилученим майном до вирішення питання про його арешт.
З метою виконання завдань кримінального провадження передбачених у ст.2 КПК України, а саме захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, прокурор вважає, що є наступні підстави для позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном.
Прокурор вказує, що у разі не запобігання ризикам відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном можуть бути втрачені докази вчинення кримінального правопорушення-злочину.За таких обставин на даний час виникла необхідність у арешті тимчасового вилученого майна.
Враховуючи вищевикладене, прокурор вважає, що під час проведення досудового розслідування виникла необхідність звернутися до слідчого судді з метою накладення арешту на вищевказане майно, оскільки наявні достатні підстави вважати, що вилучені речі будуть використані під час розслідування даного кримінального провадження у якості речових доказів.
В судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити з вказаних в ньому підстав.
Власник майна ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на належні їй автомобіль та мобільний телефон. Пояснила, що автомобіль їй було подаровано батьком до шлюбу з підозрюваним, останній до цього автомобіля жодного відношення не має, чим він займався на території Богодухівського району їй невідомо. Також зазначила, що вона перебуває на п`ятому місяці вагітності, автомобіль їй потрібен для поїздок до лікарні, на прийоми до лікаря. Проти задоволення клопотання в іншій частині не заперечувала.
Інший власники та володільці майна в судове засідання не з`явилися, про день час, та місце розгляду справи були повідомлені. Згідно ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, власника майна, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна в цій частині, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна в цій частині підлягає задоволенню.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Що стосується іншого вилученого майна, а саме: легкового автомобілю марки DAEWOO SENS д.н.з. НОМЕР_7 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_10 ; мобільного телефону Samsung A71, чорного кольору, то слідчий суддя зазначає, що з клопотання прокурора про арешт майна не вбачається, що дане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Згідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Так, ч.2 ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно, у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Слідчий суддя, відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статтей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Згідно з нормами Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим, прокурором вноситься клопотання про накладення арешту на майно та, відповідно, накладається арешт на майно слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Однак, прокурором в клопотанні та в судовому засіданні не доведено належних та переконливих обставин, які свідчили би про те, що майно в цій частині, про арешт якого порушується питання у клопотанні, є предметом, знаряддям злочину, містять на собі його сліди або здобуте злочинним шляхом.
Так, клопотання прокурора про арешт майна не містить належного обґрунтування на підтвердження того, що транспортний засіб, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та мобільний телефон Samsung A71 є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуті злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримані за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правничого характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Згідно до ч.2 ст.173КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2)можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом1частини другої статті 170цього Кодексу); 3)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність(якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1)можливість спеціальної конфіскації майна(якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4)розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою(якщо арешт майна накладається у випадку,передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя, суд, відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також щодо необхідності такого арешту.
Згідно зі ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України.
Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
В ч.5 ст.132 КПК України зазначено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Між тим, клопотання в цій частині належним чином не обґрунтоване і не в повному обсязі відповідає вимогам ст.171 КПК України.
Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку щодо відмови у задоволенні клопотання в частині арешту легкового автомобілю марки DAEWOO SENS д.н.з. НОМЕР_7 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_10 ; мобільного телефону Samsung A71, чорного кольору, оскільки прокурор не довів достатність підстав вважати, що дане майно є речовим доказом і має доказове значення для забезпечення кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а також матеріали додані до клопотання не свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки за викладених у клопотанні обставин та доданих до нього матеріалах не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна у вказаній частині.
Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 171-173, 376 КПК України, -.
- мобільний телефон Xiaomi Redmi 9, чорного кольору, грошову купюру номіналом 100 доларів США LB 86763434U, 4 купюри номіналом по 500 грн. кожна: ВВ 2030907; ВВ 8266394; СЖ 6624755; ЗД 9707452; 6 купюр номіналом по 200 грн. кожна: СГ 2770011, ХВ 2059423; ХА 6739749; YE 3280913; СЄ 6512152; YР 3881581; 1 купюру номіналом 100 грн. YФ 6263613; 1 купюру номіналом 20 грн. ЮГ 6868005; 1 купюру номіналом 10 грн. ЮЗ 0378341, 1 монету номіналом 1 грн., 1 монету номіналом 2 грн., банківську карту моно банк НОМЕР_6 до 09/29, фіскальний чек на придбання скрапленого газу від 10.04.21 час 05:02:42; аркуш паперу з зошита, подвійний, у клітинку, з заявою ОСОБА_4 , газовий балончик Перець 1-М, що належать ОСОБА_5 ;
- грошові кошти - 21 купюру по 100 гривень: УТ3540654, УД9945854, АД7100906, АД6312398, АД7100909, МР8487149, КФ8640329, МГ4885981, АГ3165451, УВ1924357, УЦ6154947, УК5550760, УЦ2130074, УК8852104, УЗ3384944, УХ7938956, ЕД9532220, УИ5321750, УЄ5119513, УБ6950654, УХ1496284; 68 купюр по 200 гривень: ЗА2086561, УР3736122, ХА5871902, ХЕ7900968, СЕ7025606, СЖ2254985, СА1066186, УИ3966564, СЛ7700655, УФ6888137, ХД5002972, ЦА8413926, ТБ0438067, КЛ7394916, ТИ0042051, ТВ9428965, ЕБ5897745, КЄ2027265, ЕЧ5730804, ХВ4406887, КБ8408043, АЖ2877105, УД4411433, ПЄ0737064, СЕ6620576, УД0494489, ХЖ2326445, ГГ6559898, ВИ5332590, ГД2421107, ХГ8603950, ВД9312909, УЗ4220328, СА0556246, ХЖ7525775, ХИ4501235, СЕ4268171, УМ9837190, СИ4551991, УВ0524082, ТЕ0191323, СЕ5272672, ВД5887140, ХЕ1673217, ГД8884306, ВЖ7366191, ВЗ0807638, КК9922414, УВ3738871, КЖ9797885, СЗ9277725, СА0755534, КЗ2203882, ТИ3132919, ЕД3424628, КК5068710, ЕД9439216, КЛ0663402, ХГ1305521, ПБ2684380, ПГ3704464, УИ5122341, МА0125666, ВЖ2320186, ВИ2833678,ТД7496840, ЕЗ7907609; 40 купюр по 500 гривень: ФГ8441763, СБ0240080, ФБ6790486, ЗИ3997855, УЖ2656041, УЖ3570846, ФЖ5655958, СЖ1237911, ЛВ6111708, БВ4263246, ВХ1630993, ВХ0224327, МБ2659300, СЖ4470399, ФЖ5246575, ЛИ1406525, БТ6741586, ЛД3902683, МВ2577234, МВ8662040, ЗБ9493418, БВ4263245, ЛД1038806, ЗЗ2909158, ЛИ1292804, ВЕ1182221, ЛЗ8698355, СИ2968776, ФЖ1804828, ФЖ5909780, ВХ8904619, ФД4299621, УЖ8587845, СЖ7066679, ФД7820372, УД1977913, ЗФ4950333, СГ3703375, ФД4362275, ЛБ3292654; 3 купюри по 100 доларів США: LB86763435U,VB86762319U, LB86763436U; 1 купюру 20 доларів США: JB65025702B; 2 купюри по 10 доларів США: BK19934796B, JJ44814547A; 2 купюри по 5 доларів США: ML78583424C, FH82849011A, грошову купюру номіналом 100 доларів США LB 86763434U, 4 купюри номіналом по 500 грн. кожна: ВВ 2030907; ВВ 8266394 ; СЖ 6624755; ЗД 9707452; 6 купюр номіналом по 200 грн. кожна: СГ 2770011, ХВ 2059423; ХА 6739749; YE 3280913; СЄ 6512152; YР 3881581; 1 купюру номіналом 100 грн. YФ 6263613; 1 купюру номіналом 20 грн. ЮГ 6868005; 1 купюру номіналом 10 грн. ЮЗ 0378341, 1 монету номіналом 1 грн., 1 монету номіналом 2 грн., які на момент вилучення перебували у власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ;
21 купюру по 100 гривень; 40 купюр по 500 гривень; 1 купюру 20 доларів США; 2 купюри по 10 доларів США; 2 купюри по 5 доларів США, грошову купюру номіналом 100 доларів США, 4 купюри номіналом по 500 грн. кожна; 6 купюр номіналом по 200 грн. кожна; 1 купюру номіналом 100 грн.; 1 купюру номіналом 20 грн.; 1 купюру номіналом 10 грн., 1 монету номіналом 1 грн., 1 монету номіналом 2 грн. -передати на відповідальне зберігання до Харківського відділення АТ КБ ПриватБанку, що знаходиться за адресою: м.Харків вул.Гімназійна Набережна,16.
В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя