УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.12.2020 року у справі № 761/42205/20 (провадження №1-кс/761/25248/2020)в рамках кримінального провадження № 0000842, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 грудня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,
в с т а н о в и в:
28.05.2021 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.12.2020 року у справі № 761/42205/20 (провадження №1-кс/761/25248/2020) в рамках кримінального провадження № 0000842, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 грудня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, в якому заявник просив суд скасувати арешт накладений на автомобіль Lexus ES 350 2007 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 .

Як на підставу звернення до суду з клопотанням заявник посилається на положення ст. 174 КПК України та обґрунтовує його тим, що в рамках кримінального провадження № 0000842, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 грудня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.12.2020 року у справі № 761/42205/20 (провадження №1-кс/761/25248/2020) було накладено арешт, у тому числі, на автомобіль Lexus ES 350 2007 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 . На думку заявника, у застосуванні арешту відпала потреба з огляду на наступне. Так, заявник вказує, що 17.12.2020 слідчими СУ ГУНП в Київській області було проведено невідкладний обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено автомобіль Lexus ES 350 2007 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , на який в подальшому було накладено арешт. Заявник вказує, що сам факт тривалого та безпідставного, а головне безрезультатного обмеження прав власника арештованого майна без належної потреби кримінального провадження є грубим втручанням в права власника майна на володіння, розпорядження та користування таким майном.

У судовому засіданні представник власника майна та адвокат ОСОБА_4 та власник майна ОСОБА_5 клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав у ньому наведених. Звертали увагу слідчого судді на те, що наразі у кримінальному провадженні виконуються вимоги ст. 290 КПК України, однак підозра ОСОБА_5 не пред`являлась. Жодного відношення до кримінального провадження вона не має, а арештований автомобіль до його вилучення використовувався нею постійно.

Присутній у судовому засіданні слідчий ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи, що арештований автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні. Однак вказав, що огляд вказаного автомобіля не проводився.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні осіб, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, у судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.12.2020 року у справі № 761/42205/20 (провадження №1-кс/761/25248/2020) клопотання про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000842, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 грудня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, задоволено та накладено арешт, у тому числі, на автомобіль Lexus ES 350 2007 року випуску д.н.з. НОМЕР_1

При цьому, як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді, підставою для накладення арешту на вказане майно була наявність розумних підозр вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відтак є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Разом з цим, враховуючи, що досудове розслідування даного кримінального провадження здійснюється з 01 грудня 2020 року, зважаючи, що майно, зазначене у клопотанні перебуває у розпорядженні органу досудового розслідування з 17 грудня 2020 року, беручи до уваги, те що досудове розслідування кримінального провадження, станом на момент розгляду даного клопотання, фактично завершилось, зважаючи на те, що за весь час його проведення вказане майно навіть не було оглянуте слідчим, слідчий суддя приходить до висновку, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на автомобіль Lexus ES 350 2007 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , відпала потреба, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.12.2020 року у справі № 761/42205/20 (провадження №1-кс/761/25248/2020) на зазначене майно, підлягає скасуванню, а клопотання адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 170, 173, 174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.12.2020 року у справі № 761/42205/20 (провадження №1-кс/761/25248/2020) в рамках кримінального провадження № 0000842, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 грудня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.12.2020 року у справі № 761/42205/20 (провадження №1-кс/761/25248/2020) у рамках кримінального провадження № 0000842, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 грудня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, на автомобіль Lexus ES 350 2007 року випуску д.н.з. НОМЕР_1

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1