Справа № 183/4273/20
№ 1-кс/183/858/21

У Х В А Л А
14 липня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 183/4273/20 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю захисник ОСОБА_4 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,
в присутності обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
14 липня 2021 року під час вирішення клопотання сторони обвинувачення про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , захисник останнього адвоката ОСОБА_4 звернувся до суду з усною заявою про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 183/4273/20 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Мотиви відводу захисник обвинуваченого відмовився надати під час розгляду кримінального провадження.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2021 року заява про відвід судді ОСОБА_5 передана на розгляд судді ОСОБА_1 .
В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 свою заяву про відвід судді ОСОБА_5 підтримав, однак вважав, що підлягає відводу і суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , яка розглянула попередню заяву про відвід без його участі, без належного повідомлення всі учасників про розгляд заяви про відвід, смс-повідмлення про розгляд заяви про відвід захисник отримав на наступний день, тобто 13.07.2021 року.
Так, захисник свою заяву про відвід мотивував тим, що суддя ОСОБА_5 в ході судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , він як захисник, після спливу одного місця з дня винесення ухвали про продовження раніше обраного запобіжного заходу, а саме 03.05.2021 року, в порядку передбаченому ст. 201 КПК України, направив до суду клопотання про зміну запобіжного заходу. Посилаючись на вимоги ч.4 ст. 201 КПК України, сторона захисту наполягає на тому, що вказане клопотання повинно було бути розглянуте протягом трьох днів з дня його отримання, однак такі вимоги КПК України, судом дотримано не було, внаслідок чого в судовому засіданні, що було призначено на 20.05.2021 року, розглядалося лише клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу.
При цьому в судовому засіданні, що відбувалося 20.05.2021 року, не було поставлено на обговорення питання щодо можливості продовження розгляду справи за відсутністю потерпілого чи його представника, а клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу взагалі було проігноровано. Заявляючи протест проти таких дій головуючої у кримінальному провадженні, захисту була надана відповідь про те, що клопотання сторони захисту не розглядалося через зупинення провадження у справі, а стороною захисту не подавалося клопотання про його відновлення. Між тим, сторона захисту наполягає на тому, що фактично судове провадження, відповідно до вимог ст. 355 КПК України, не зупинялося. При цьому захисник повідомив суду, що не ознайомлений з ухвалою суду про призначення експертизи та наявність підтверджених даних про зупинення провадження по справі.
Крім підстав відводу, викладених у заяві від 12.07.2021 року, захисник зазначив, що під час судового засідання, яке відбувалося 20.05.2021 року, в ході розгляду клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , прокурор перед судовим засідання подав письмове клопотання стороні захисту, що є порушенням вимог діючого КПК України. В свою чергу, не дивлячись на те, що своє клопотання про зміну запобіжного заходу захисник подав 03.05.2021 року, він також перед судовим засідання, що відбувалося 20.05.2021 року, вручив його прокуророві. При цьому в ході розгляду клопотання прокурора, захисник звернув увагу на те, що стороною обвинувачення не вчасно подано клопотання про зміну запобіжного заходу, однак головуюча суддя ОСОБА_5 не відреагувала на його зауваження, а під час вирішення клопотання про зміну запобіжного заходу сторони захисту, на зауваження прокурора щодо невчасності вручення такого клопотання, - зробила зауваження захисникові. Такі обставини, теж викликають сумнів у неупередженості судді.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заяву про відвід судді ОСОБА_5 підтримав, надав пояснення про те, що суддя ОСОБА_5 односторонньо в сторону обвинувачення веде судовий розгляд, сприймає докази лише подані стороною обвинувачення, не дивлячись на те, що стороною захисту доведено вже його невинуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Представник потерпілого в судовому засідання адвокат ОСОБА_6 вважав заяву про відвід судді ОСОБА_5 не обґрунтованою, просив відмовити у її задоволенні.
Прокурор не був присутнім під час вирішення питання про відвід судді ОСОБА_5 .
Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.
Так, у відповідності ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Згідно ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України "Про міжнародні договори" від 22 грудня 1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.
Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України", наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.
Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.
Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах "Микаллеф проти Мальти", "Мезнарич проти Хорватії", в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.
Однією з процесуальних форм забезпечення об`єктивності та неупередженості судового розгляду є гарантоване законом право відводу у визначених законом випадках. Як випливає зі змісту норм КПК України, відвід судді є одним з механізмів, що забезпечує законність та обґрунтованість судового рішення.
Обставини, встановлені судом при вирішенні заяви про відвід судді ОСОБА_5 , поданої 12.07.2021 року .
05.05.2021 року канцелярією суду зареєстроване клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 .
До цього відповідною ухвалою суду від 25 березня 2021 року ОСОБА_3 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 20 травня 2021 року.
20 травня 2021 року ОСОБА_3 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 15 липня 2021 року включно, а в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на не пов`язаний з обмеженням волі, - відмолено.
Аналіз поданих процесуальних заяв та прийнятих процесуальних рішень щодо запобіжного заходу свідчить про те, що суд, поновлював провадження у кримінальній справі, виключно для вирішення питання щодо дії запобіжного заходу. Такі процесуальні рішення були прийняті в межах строків, визначених нормами ст. 331 КПК України, тобто до спливу строку дії запобіжного заходу, обраного раніше.
Ухвала суду від 20 травня 2021 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою від 20.05.2021 року оскаржена стороною захисту.

Постановою Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2021 року зазначену вище ухвалу залишено без змін. Апеляційним судом надана оцінка доводам захисника про порушення строків розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу та проведення судового засідання у відсутність потерпілого. На переконання колегії суддів ці обставини не спростовують висновків суду про необхідність продовження строку запобіжного заходу, і самі по собі не можуть бути підставою для скасування судового рішення. При цьому апеляційна інстанція, надаючи оцінку ухвалі суду від 20.05.2021 року зазначила, що при прийняті рішення суд в повній мірі дотримався усіх вимог КПК України.

На думку суду, інші обставини, які сприяли заявленому захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_4 відводу, не містять належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав, передбачених ст. 75 КПК України, для його задоволення.
Фактично сторона захисту свій відвід зводить до незгоди з процесуальними рішеннями суді ОСОБА_5 , які нею приймаються як у формі окремого процесуального документу, так і у формі протокольних постанов, ухвалених для забезпечення процесуального порядку вирішення клопотань.
Такі обставини, на які усно посилається сторона захисту не свідчить про наявність прихильності судді ОСОБА_5 до сторони обвинувачення або її упередженості до будь-якої сторони у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , а тому суд приходить до висновку про те, що обставини для відводу судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження, - відсутні.
Отже, доводи захисника обвинуваченого, викладені у його усній заяві про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 , не можуть бути розцінені судом, як обставини, що викликають сумнів в неупередженості судді, що є підставою для залишення заяви про відвід без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75, 76, 81 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 183/4273/20 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1 .