Справа № 362/979/21
Провадження № 1-кп/362/442/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2021

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові Київської області у порядку спрощеного провадження щодо кримінальних проступків кримінальне провадження № 0000052, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Здорівка Васильківського району Київської області, українець, громадянин України, із повною середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий Васильківським міськрайонним судом Київської області вироком від 03 лютого 2020 року за частиною 1 статті 185 КК України до покарання у виді 160 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 2 статті 389 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.02.2020 засуджений до покарання у виді громадських робіт на строк 160 годин за вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України. Цей вирок 05.03.2020 року вступив у законну силу та 16.03.2020 надійшов на виконання до Васильківського МРВ філії Державної установи «Центр Пробації» у місті Києві та Київській області, який знаходиться за адресою: Київська область, місто Васильків, вулиця Алли Горської, 4-а.

16.03.2020 за місцем проживання ОСОБА_3 , а саме: АДРЕСА_2 , Васильківського МРФ філії Державної установи «Центр Пробації» у місті Києві та Київської області направлено виклик для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у виді 160 годин громадських робіт на 24.03.2020, на який ОСОБА_3 не прибув. Повторно органом пробації направлялися виклики 25.03.2020, 08.04.2020, однак засуджений ОСОБА_3 до органу пробації не з`явився.

08.05.2020 ОСОБА_3 з`явився до Васильківського МРФ філії Державної установи «Центр Пробації» у місті Києві та Київській області, де йому роз`яснено порядок та умови відбуття покарання, а також попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання може бути притягнений до кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 389 КК України (ухилення покарання не пов`язаного з позбавленням волі), про що в цей же день надав відповідну підписку. Після цього ОСОБА_3 надано направлення до Здорівської сільської ради, яка розташована за адресою: вул. Соборна 175 у с. Здорівка Київської області, для відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно розпорядження Здорівської сільської ради Васильківського району Київської області від 20.05.2020 № 23 ОСОБА_3 прийнято для відбування громадських робіт без оплати в робочі дні тижня відповідно до графіку відбування громадських робіт. Із цим розпорядженням та правилами техніки безпеки ОСОБА_3 ознайомлений 22.05.2020.

У період з 20.05.2020 по 26.05.2020 ОСОБА_3 на відпрацювання громадських робіт вийшов та відпрацював 16 годин, після чого на відпрацювання жодного разу не з`явився.

Незважаючи на неодноразове повідомлення про наслідки ухилення від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_3 без поважних причин, починаючи з 26.05.2020, умисно ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт, а саме не з`являвся до Здорівської сільської ради на відпрацювання, тим самим не виконував встановлені обов`язки та порушив порядок і умови відбування покарання. ОСОБА_3 допустив невихід на громадські роботи більше двох разів, а саме протягом травня 2020 року 4 рази та протягом червня 19 разів.

Станом на 03.02.2021 ОСОБА_3 відбув 16 годин громадських робіт і не відбута частина покарання складає 144 години громадських робіт.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за частиною 2 статті 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті, підписаному прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні. Ці обставини не оспорюються обвинуваченим, про що ним подана відповідна заява за участю захисника.

Так, за змістом заяви обвинуваченого він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 389 КК України, а саме, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

У цій же заяві міститься розписка ОСОБА_3 про ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з частиною 2 статті 302 КПК України. Заява підписана в присутності захисника ОСОБА_5 .

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, погоджується на розгляд обвинувального акту за його відсутності, а також те, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувачений не заперечує щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, у відповідності до частини 2 статті 382 КПК України суд розглядає обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали кримінального провадження, керуючись законом й оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов висновку, що події кримінальних проступків мали місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних проступків передбачених частиною 2 статті 389 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю поза розумним сумнівом. Обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень і підтвердив установлені досудовим розслідуванням обставини.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною 2 статті 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання, суд відповідно до статті 65 КК України та з огляду на приписи пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає в АДРЕСА_2 , характеризується посередньо, офіційно не працює, не одружений, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше судимий Васильківським міськрайонним судом Київської області вироком від 03 лютого 2020 року за частиною 1 статті 185 КК України до покарання у виді 160 годин громадських робіт.

Обставини, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, приймаючи до уваги наявність обставин, які пом`якшують покарання у виді щирого каяття, та обставини яка обтяжує покарання - рецидив злочинів, виходячи з загальних засад призначення покарання - законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги обумовлену статтею 50 КК України мету покарання, суд вважає за необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого призначити останньому таке покарання в межах санкції частини другої статті у виді 2 місяців арешту.

Відповідно до частини 1 статті 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Суд на підставі наведених положень кримінального закону, беручи до уваги, що невідбута частина громадських робіт становить 144 години, вважає за необхідне частково приєднати до призначеного цим вироком покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді 10 днів арешту.

Отже, остаточне покарання належить визначити у виді 2 місяців 10 днів арешту.

Підстави для застосування статей 69, 69-1 КК України відсутні.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

1. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 389 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

2. Шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 2 (двох) місяців 10 (десяти) днів арешту із відбуванням покарання в Арештному Домі при Державній Установі «Київський Слідчий Ізолятор» (04050 м. Київ, вул. Дегтярівська, 13).

3. Запобіжний захід до набрання законної сили вироком не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили. Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення. Відповідно до частини першої статті 394 КПК України, дане судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя