Справа №639/1634/20
Провадження №1-кп/639/124/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2021 року м. Харків

Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0002199 від 29.12.2019 року у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого п. 4 ч. 2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

На розгляді у Жовтневому районному суді м. Харкова знаходиться обвинувальний акт по вказаному вище кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 .

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_5 заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 з посиланням на той факт, що наявні ризики, передбачені п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений може переховуватись від суду, може незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, обвинувачений також просив змінити запобіжний захід на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у судовому розгляді, дослідивши надані до суду матеріали, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 331 КПК України в судовому засіданні суд має право до спливу продовженого строку повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.06.2021 року - продовжено відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 01.08.2021 року.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого п. 4 ч. 2 ст.115 КК України, за санкцією якого передбачено покарання від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі.

Колегією суддів враховується, що на даний час є наявним ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений може переховуватись від суду.

Даний ризик стороною захисту жодним чином, окрім пояснень обвинуваченого, наданих суду, не спростований.

У той же час, наявності ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні судова колегія не вбачає, оскільки у кримінальному провадженні свідки сторони обвинувачення допитані, свідки ж сторони захисту виконували обов`язки слідчих у кримінальному провадженні та підстав вважати про можливість впливу на них немає.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, а саме того, що, відповідно до пред`явленого обвинувачення, злочинні дії ОСОБА_7 були направлені на позбавлення життя іншої людини, вчинені з особливою жорстокістю, за обтяжуючих покарання обставин у стані алкогольного сп`яніння, на думку колегії суддів, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Оцінюючи сукупність обставин, що враховуються при дії запобіжного заходу, які визначені ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 , відомості про його особу, який є пенсіонером, має постійне місце проживання, за яким проживав до арешту разом з загиблою ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до висновків, що менш суворі запобіжні заходи на даний час не здатні запобігти ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку з чим відносно обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а у задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу належить відмовити.

Керуючись вимогами ст. ст. 177, 181, 183, 194, 331, 369, 372, 392 КПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну відносно обвинуваченого запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Продовжити дію запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 12 вересня 2021 року включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» для приєднання до матеріалів особової справи та вручення обвинуваченому ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів після її оголошення, а особою, що перебуває під вартою, протягом того ж строку з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3