Справа № 1-308/11-к
ПОСТАНОВА

"04" червня 2021 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарях судового засідання ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 потерпілої ОСОБА_5 та її представника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , розглядаючи в відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 224, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 212 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Петриківського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.4 ст. 190, ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 224, ч. 2 ст. 358 та ч. 3 ст. 212 КК України.

В судовому засіданні підсудним ОСОБА_7 заявлено клопотання про скасування постанови слідчого про визнання потерпілою ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 192, та ч. 2 ст. 358 КК України мотивуючи його тим, що постановою слідчого від 08.04.2008 за даним епізодом потерпілою визнана ОСОБА_5 . При цьому реєстраційні дії від 29.04.2006, за яких ОСОБА_5 стала керівником ТОВ «Центр Крона», в судовому порядку (рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2011) визнані протиправними з моменту їх вчинення. Таким чином, заява про злочин відносно ТОВ «Центр Крона», яка подана ОСОБА_5 як представником такого Товариства, подана особою, яка не має права його представляти.

Представником потерпілої адвокатом ОСОБА_6 подано до суду клопотання, в прохальній частині якого вона просить суд відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про скасування постанови слідчого про визнання потерпілою ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 192, та ч. 2 ст. 358 КК України, а також виключити з кола учасників справи підсудного ОСОБА_7 , як представника потерпілої особи - ТОВ «Центр Крона».

Свої заперечення проти клопотання підсудного, щодо скасування постанови слідчого від 08.04.2008, адвокат ОСОБА_6 обґрунтовує реєстрацією 09.03.1993 ТОВ «Центр Крона» учасником якого є ОСОБА_5 , якій належало 61% статутного капіталу. При цьому, ОСОБА_7 , як приватна особа обвинувачується у вчиненні ряду умисних корисливих злочинів, спрямованих проти власності юридичної особи ТОВ «Центр Крона» та фізичної особи ОСОБА_5 .

Вказані протиправні дії кваліфіковано, як злочини передбачені ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 358 КК України. При цьому, з заявою про вчинення злочинів звернулася ОСОБА_5 , в тому числі, щодо злочинів відносно ТОВ «Центр Крона».

Вказуючи, що ТОВ «Центр Крона» зазнала матеріальної шкоди від протиправних дій ОСОБА_7 , тому він не захищає права та інтереси даного Товариства та не маже пред`явити сам до себе жодних матеріальних претензій. Таким чином, потрібно визначитися з питанням, яку шкоду підсудний зазнав від злочинів, які навмисно скоїв відносно ТОВ «Центр Крона», та в який спосіб він повинен захищати інтереси ТОВ «Центр Крона» від самого себе.

Крім того, представником потерпілої адвокатом ОСОБА_6 подано до суду клопотання про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить підсудному ОСОБА_7 . Дане клопотання обґрунтовано тим, що судове слідство в даній справі триває 13 років та підсудним вживається заходів для затягування розгляду справи. Потерпілою в даній справі заявлено цивільний позов. Посилаючись на ризик залишення підсудним меж України і з метою упередження ризиків ускладнення виконання рішення суду, представник потерпілого просить вжити заходів забезпечення цивільного позову.

Підсудним заявлено клопотання про виділення в окреме провадження епізодів за ч. 3 ст. 224, ч. 2 ст. 192, ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 358 і ч. 3 ст. 212 КК України, та в окреме провадження епізод за ч. 4 ст. 190 КК України. ОСОБА_7 обґрунтовує своє клопотання тим, що провадження за ст. 190 КК України за участю потерпілої ОСОБА_5 не потребує тривалого розгляду та не існує процесуальних перешкод для прийняття рішення по суті справи в розумні строки.

Крім того, в провадженні Дніпровського районного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про розірвання угод, провадження в якій зупине до розгляду даної кримінальної справи; висновки суду за даним обвинуваченням щодо створення та продажу заборгованості ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат» перед ТОВ "Центр Крона" мають юридичне значення для перегляду справи про банкрутство ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат»

Провадження за ч. 3 ст. 224, ч. 2 ст. 192, ч.2 ст. 357 і ч. 2 ст. 358 КК України за участю потерпілого ТОВ «Центр Крона» містить значний перелік свідків, місцезнаходження та причини неявки деяких свідків невідомі.

Провадження за ст. 212 КК України потребує перевірки обґрунтованості статусу сторін, визначених слідчим, вчинення певного обсягу інших процесуальних дій, рішень.

Підсудний вважає, що спільний розгляд даних епізодів обвинувачення, не пов`язаних один з одним, не сприяє належному виконанню всіх вимог КПК та ухваленню законного та обґрунтованого рішення в розумний строк. Значна кількість учасників процесу в об`єднаному провадженні значно ускладнює присутність всіх сторін, представників, потерпілих, адвокатів одночасно в призначених судових засіданнях.

Завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний (ст. 2 КПК України 1960 року).

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 разом з захисником ОСОБА_8 підтримали заявлене клопотання підсудного про скасування постанови слідчого від 08.04.2008 вказавши, що така постанова безпідставна, оскільки ОСОБА_5 визнана потерпілою на підставі документів та реєстраційних дій, які визнані недійсними. Вважають, що відсутні підстави вважати, що ОСОБА_7 не може представляти інтереси ТОВ «Центр Крона».

Прокурор вказав, що вважає постанову слідчого від 08.04.2008 законною і обґрунтованою, а особа представник потерпілого і підсудній не можуть бути поєднані.

Потерпіла ОСОБА_5 і її представник адвокат ОСОБА_6 заперечуючи про клопотання, поданого підсудним вказали про те, що вказане рішення слідчим прийнято до 2013 року, а шкода протиправними діями ОСОБА_7 спричинена саме ОСОБА_5 і саме вона є належним потерпілим. Виходячи з пред`явленого обвинувачення вважають неможливим поєднання в одній процесуальній особі підсудного та представника юридичної особи, якій спричинено збитки тією ж особою.

Вирішуючи клопотання підсудного про скасування постанови слідчого про визнання потерпілою ОСОБА_5 в справі за епізодами обвинувачення за ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 192, та ч. 2 ст. 358 КК України і клопотання представника потерпілої адвокатом ОСОБА_6 про виключити з кола учасників справи підсудного ОСОБА_7 , як представника потерпілої особи - ТОВ «Центр Крона» суд виходить з наступного.

Послідовне і неухильне додержання на всіх стадіях кримінального судочинства норм кримінально-процесуального законодавства України, якими передбачені права потерпілих від злочинів, є однією з важливих умов здійснення закріпленого ст. 55 Конституції України права громадян на судовий захист від протиправних посягань.

Згідно ч. 1, 2 ст. 49 КПК України 1960 року потерпілим визнається особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Про визнання громадянина потерпілим чи про відмову в цьому особа, яка провадить дізнання, слідчий і суддя виносять постанову, а суд - ухвалу.

Цивільним позивачем визнається громадянин, підприємство, установа чи організація, які зазнали матеріальної шкоди від злочину і пред`явили вимогу про відшкодування збитків відповідно до статті 28 цього Кодексу (ч.1 ст. 50 КПК України 1960 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України 1960 року особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі пред`явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою.

Згідно матеріалів справи (кримінальна справа № 44079164), ОСОБА_9 звернулась до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину, в тому числі, щодо порушення нормальної діяльності підприємства та створення фіктивної заборгованості підприємства. Рішенням слідчого від 08.08.2008 потерпілою в даній кримінальній справі, визнана ОСОБА_5 (т.1 а.с. 138-139, 141).

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.02.2018 за епізодами обвинувачення, кваліфікованого за ч. 2 ст. 357, 2 ст. 192, ч. 3 ст. 224 та ч. 2 ст. 358 КК України потерпілим визнано ТОВ «Центр Крона» (а.с. 218-219 т. 22).

Статтею 64 КПК України 1960 року вказано про те, що при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню: 1) подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину); 2) винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину; 3) обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшують та обтяжують покарання; 4) характер і розмір шкоди, завданої злочином, а також розмір витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння.

При цьому, стаття 275 КПК України 1960 року визначає, що розгляд справи провадиться тільки відносно підсудних і тільки в межах пред`явленого їм обвинувачення.

Як заперечення факту спричинення шкоди ОСОБА_5 протиправними діями ОСОБА_7 так і протилежне є предметом доказування в даному кримінальному провадження і підлягає перевірці судом, на рівні з іншими обставинами провадження, за результатами аналізу досліджених доказів в їх сукупності. Таким чином, твердження сторони захисту про безпідставність залучення ОСОБА_5 до провадження як потерпілої, обґрунтоване недійсністю поданих останньою документів, повинно бути перевірено судом при прийнятті остаточного рішення в даній справі.

Крім того, вимога підсудного про скасування постанови слідчого про залучення до справ потерпілого, під час судового слідства, не ґрунтується на положенням кримінально-процесуального законодавства.

Отже, клопотання підсудного ОСОБА_7 про скасування постанови слідчого про визнання потерпілою ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 192, та ч. 2 ст. 358 КК України, задоволенню не підлягає.

Матеріали справи містять витяг з Єдиного реєстру державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відносно ТОВ «Центр Крона», де керівником зазначено ОСОБА_7 (а.с. 217-219 т. 22).

Вказане свідчить про, те що ОСОБА_7 уповноважений укладати правочини направлені на забезпечення представництва ТОВ «Центр Крона».

Представником ТОВ «Центр Крона» за долученим договором № 11/03-03/20 від 11.03.2020 і ордером серії ДП № 268/005 від 11.03.2020 є адвокат ОСОБА_10 .

Таким чином, клопотання адвоката ОСОБА_6 про виключити з кола учасників справи підсудного ОСОБА_7 , як представника потерпілої особи - ТОВ «Центр Крона» безпідставне і задоволенню не підлягає.

Вирішуючи клопотання представником потерпілої адвоката ОСОБА_6 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить підсудному ОСОБА_7 суд виходить з наступного.

В судовому засіданні потерпіла та її представник підтримали таке клопотання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти даного клопотання.

Підсудний ОСОБА_7 і його захисник ОСОБА_8 , кожен окремо, заперечуючи проти клопотання адвоката ОСОБА_6 і вказали на те, що застосування таких заходів може, суттєво і безпідставно порушити права та інтереси підсудного. При цьому, звернути увагу, що слідчим вже накладено арешт на майно ОСОБА_7 .

Матеріали справи (кримінальна справа № 44079164) містять постанову слідчого прокуратури м. Дніпродзержинська від 26.09.2008 про накладення арешту на все майно ОСОБА_7 і матеріали її виконання (т. 7 а.с. 154-156, 157-162).

Згідно ст. 29 КПК України 1960 року при наявності достатніх даних про те, що злочином завдана матеріальна шкода, або понесені витрати закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, орган дізнання, слідчий, прокурор і суд зобов`язані вжити заходів до забезпечення цивільного позову.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 02.07.2004 N 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» роз`яснено судам, що обов`язок доказування та вжиття заходів щодо забезпечення цивільного позову лежить на стороні обвинувачення. Якщо під час дізнання або досудового слідства такі заходи не були вжиті, суддя вирішує це питання на підставі п. 7 ч. 1 ст. 253 КПК(п. 24.)

Таким чином, оскільки під час досудового розслідування слідчим вжито заходів забезпечення відшкодування збитків, завданих злочином, суд вважає, що відсутні будь-які підстави для застосування таких заходів судом.

При цьому, суд зауважу, що твердження представника потерпілої про існування ризику залишення підсудним території України, не може слугувати підставою для вжиття заходів забезпечення відшкодування збитків шляхом накладення арешту на майно.

Отже, клопотання представником потерпілої адвоката ОСОБА_6 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить підсудному ОСОБА_7 , задоволенню не підлягає.

Вирішуючи клопотання підсудного про виділення в окреме провадження епізодів за ч. 3 ст. 224, ч. 2 ст. 192, ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 358 і ч. 3 ст. 212 КК України і епізод за ч. 4 ст. 190 КК України, суд враховує наступне.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 клопотання про виділення матеріалів справи за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 224, ч. 2 ст. 192, ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 358 і ч. 3 ст. 212 КК України і матеріалів за ч. 4 ст. 190 КК України в різні провадження, кожен окремо, підтримали вважаючи, що вказане сприятиме швидкому розгляду справи.

Прокурор заперечуючи проти роз`єднання справ і виділення з неї окремих епізодів.

Потерпіла ОСОБА_5 та її представник адвокат ОСОБА_6 заперечували проти клопотання підсудного вважаю таке виділення недоцільним.

Вирішуючи вказані клопотання суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 26 КПК України 1960 року виділення справи допускається тільки у випадках, які викликаються необхідністю, коли це не може негативно відбиватися на всебічності, повноті і об`єктивності дослідження і вирішення справи.

Оскільки в одному провадженні об`єднані обвинувачення у вчиненні кількох правопорушень однією особою, що відповідає правилам об`єднання справ. Жодних обставин, що можуть свідчити про необхідність виділення справи без негативних наслідків для вирішення справи судом не вбачається.

При цьому, часткове дослідження доказів за одним із епізодів обвинувачення не може бути підставою для роз`єднання справи.

Таким чином, клопотання підсудного про виділення в окреме провадження епізодів за ч. 3 ст. 224, ч. 2 ст. 192, ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 358 і ч. 3 ст. 212 КК України, та епізод за ч. 4 ст. 190 КК України, безпідставні і задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 26, 49, 64, 273, 275 КПК України 1960 року, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання підсудним ОСОБА_7 про скасування постанови слідчого про визнання потерпілою ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 192, та ч. 2 ст. 358 КК України, відмовити.

В задоволенні клопотання представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про виключення з кола учасників справи підсудного ОСОБА_7 , як представника потерпілої особи - ТОВ «Центр Крона», відмовити.

В задоволенні клопотання підсудного ОСОБА_7 про виділення в окреме провадження справи по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 190 КК України, відмовити.

В задоволенні клопотання підсудного ОСОБА_7 про виділення в окреме провадження справи по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 224, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 212 КК України, відмовити.

В задоволенні клопотання представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить підсудному ОСОБА_7 , відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1