Справа №639/2677/21
Провадження №1-кп/639/340/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/2677/21 (в ЄРДР №0000074 від 06.04.2021р.) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 28.03.2021р., приблизно о 22 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння,знаходився на подвір`ї біля багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у відповідь на правомірне зауваження з боку потерпілого, став ініціатором конфлікту з раніше йому не знайомим ОСОБА_5 , та вирішив спричинити останньому тілесні ушкодження будь-якого ступеня тяжкості.
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, проявляючи надмірну агресію, діючи умисно, із застосуванням сили, тримаючи в правій руці два металевих номерних знаків НОМЕР_1 , передбачаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень будь-якого ступеню тяжкості та бажаючи їх настання, наніс один удар вказаними номерними знаками в ділянку обличчя ОСОБА_5 .
Після цього ОСОБА_3 , бажаючи продовжити своє протиправне діяння, спрямоване на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, вкусив потерпілого за великий палець лівої руки.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 наступні тілесні ушкодження: садна в проекції правої надбрівної дуги, на спинці носу; крововилив під нігтьовою пластиною 1 пальця лівої кисті, які викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_3 , передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що скоїв його при вищезазначених обставинах, він не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Зокрема, ОСОБА_3 показав, що 28.03.2021р. у вечорі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, він вирішив пожартувати над своїм сусідом ОСОБА_6 , та у дворі будинку за місцем їх проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зняв з його автомобіля номерні знаки. В той час, коли він демонтував вказані номерні знаки, до нього звернувся потерпілий, зробивши зауваження, в результаті чого між ними виник словесний конфлікт, в ході якого він вдарив потерпілого зазначеними номерними знаками по обличчю, а в подальшому в ході боротьби також вкусив його за палець. Висновки судово-медичної експертизи ОСОБА_3 не оспорював, піддав свої дії критичній оцінці та висловив жаль щодо скоєного.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив кримінальне провадження розглядати без його участі, у призначенні покарання покладався на розсуд суду.
Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію також висловили і прокурор.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, а також, що він не оспорює фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд розглянув кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; раніше не судимий; неодружений; працює неофіційно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбаченою п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України,а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком; відношення обвинуваченого до скоєного; кількість епізодів протиправної діяльності один; особу винного; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Таким чином, у частині другій статті 65 КК встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.
Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.04.2018р. (справа № 298/95/16)

Обставин, які б свідчили, що призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу буде недостатнє для досягнення цілей покарання, прокурором не доведено.
Більш того, саме вказане покарання просив призначити обвинуваченому прокурор під час судового розгляду.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що досягнення цілей покарання щодо ОСОБА_3 в цілому на теперішній час можливе шляхом призначення йому покарання у виді штрафу в межах санкцій ч. 1 ст. 125 КК України, яке буде необхідним і достатнім. Про можливість виконання покарання у виді штрафу зазначив і сам обвинувачений, про це також свідчить і факт його неофіційного працевлаштування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та не пізніше наступного дня направити потерпілому.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1