Справа №463/7339/21
Провадження №1-кс/463/4293/21
У Х В А Л А

01 липня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

в м. Львові,
у відкритому судовому засіданні,
розглянувши скаргу ОСОБА_3 на рішення прокурора про відмову в визнанні потерпілим,
в с т а н о в и в :
скаржник звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова із скаргою на постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Львівської області ОСОБА_4 від 07 травня 2021 року про відмову в визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001279 від 29.10.2020р.
Скаргу мотивує тим, що прокурором 1 відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Львівської області ОСОБА_4 від 07 травня 2021 року про відмову в визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001279 від 29.10.2020р.за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367, ч.2 ст.282 КК України. Вважає, що мотивація даної постанови не відповідає вимогам ст.55 КК України. Вважає постанову безпідставною, невмотивованою та необґрунтованою. Зазначає, що злочином у вказаному кримінальному провадженні йому було заподіяно шкоду, у зв`язку із цим звернувся із відповідною заявою про визнання потерпілим. Враховуючи наведене просить скаргу задоволити.

В судове засідання скаржник не з`явився, просив скаргу розглядати в його відсутність.
Суб`єкт оскарження слідчий, в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги та долучені до неї документи, вважаю, що така підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Частина перша ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Судом встановлено, що триває досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.367, ч.2 ст.282 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч.2 ст.55 КК України).

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

07.11.2020р. подав заяву про залучення скаржник до провадження як потерпілого, однак в задоволенні такої постанови вкотре відмовлено, незважаючи на те, що аналогічні рішення були скасовані слідчими суддями.

У відповідності до п.33 рішення ЄСПЛ «Шмалько проти України та п.44 рішення ЄСПЛ «Далбан проти Румунії» визначено, що термін «потерпілий» у сенсі ст. 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду. При цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди.

Із змісту постанови вбачається, що прокурором не надано оцінки обставинам, викладеним у заяві про вчинення кримінального правопорушення та залучення як потерпілого до кримінального провадження, щодо можливого заподіяння шкоди. Крім цього, прокурором не зазначено на підставі яких саме зібраних матеріалів досудового розслідування ним було винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим. Слід зазначити, що прокурором не враховано вимоги ухвал слідчих суддів, відповідно до яких були скасовані попередні постанови про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим.

Cтаттею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п.75 Рішення ЄСПЛ справа "Афанасьєв проти України"заява № 38722/02) від 5 квітня 2005 року Суд нагадує, що стаття 13 Конвенції гарантує доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, у якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі.

Таким чином, стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування, хоча Держави-учасниці мають певну свободу розсуду щодо способу, у який вони виконують свої зобов`язання за цим положенням Конвенції. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається статтею 13, має бути "ефективним" як у законі, так і на практиці.

З врахуванням наведеного, слідчий суддя погоджується з доводами скаржника про те, що відмова у визнанні потерпілим вкотре без належних мотивів, та достатньої оцінки доводів заявника є неправомірною, дискреційний розсуд слідчого у даному випадку є не співмірним із отриманим результатом, а тому слідчий суддя в черговий раз визнає постанову про відмову у визнанні потерпілим протиправною.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Керуючись вимогами статей 9, 284, 303, 306, 307, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -

у х в а л и в :
скаргу задоволити.
Скасувати постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Львівської області ОСОБА_4 від 07 травня 2021 року про відмову в визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001279 від 29.10.2020р. та зобов`язати повторно вирішити питання щодо залучення ОСОБА_3 в якості потерпілого у кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1