Справа №463/926/21
Провадження №1-кс/463/781/21
У Х В А Л А

01 лютого 2021 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_6 , що погоджене прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000511 від 15 травня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Клопотання мотивує тим, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, перебуває кримінальне провадження №0000511 від 15 травня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.4 ст.246, ч.1 ст.365, ч.3 ст.365 КК України, в ході якого слідство перевіряє дані щодо можливої організації злочинною групою в період січня-жовтня 2020 року, на ввірених службовим особам ділянках лісництва, незаконної порубки дерев різних порід, які службові особи в подальшому перевозили та реалізовували третім особам, чим спричинили заподіяння шкоди державі на суму понад 2 600 000 гривень. 27.01.2021 в межах вказаного провадження повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, ч.3 ст.28 ч.4 ст.246, ч.1 ст.365, ч.3 ст.365 КК України.

Слідство вважає, що з огляду на необхідність забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків, а також на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на учасників кримінального провадження у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, до підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливлює запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що на його думку необхідність обрання домашнього арешту є обґрунтованою та підтверджується зібраними у справі доказами.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечили. Вважають підозру необґрунтованою, збитки слідством визначено неправильно. Також зазначили, що процесуальні обов`язки підозрюваний виконує, сприяє слідству, не має наміру ухилятись від слідства чи суду, має стійкі соціальні зв`язки, сім`ю.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, його захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000511 від 15 травня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.4 ст.246, ч.1 ст.365, ч.3 ст.365 КК України, в ході якого слідство перевіряє дані щодо можливої організації злочинною групою в період січня-жовтня 2020 року, на ввірених службовим особам ділянках лісництва, незаконної порубки дерев різних порід, які службові особи в подальшому перевозили та реалізовували третім особам, чим спричинили заподіяння шкоди державі на суму понад 2 600 000 гривень.

Як вбачається із копії повідомлення про підозру, 27.01.2021 в межах вказаного провадження повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, ч.3 ст.28 ч.4 ст.246, ч.1 ст.365, ч.3 ст.365 КК України.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як бачимо, одною з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», ЄСПЛ вказує: Суд повторює, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (див. рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (Murray v. the United Kingdom) від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, №300-A). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор на давному етапі слідства довели обґрунтованість підозри висунутої підозрюваному, яка підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами. Зокрема, на підтвердження можливої причетності підозрюваного до скоєння кримінальних правопорушень вказують долучені копія лісорубних квитків у Бендюзькому лісництві ДП «Радехівське лісомисливське господарство», якими підтверджується вчинені рубки дерев на ділянках, за яку відповідає підозрюваний, листом Державної екологічної інспекції у Львівській області,яка на підставі протоколів огляду місцевості підтвердила незаконну порубку 292 дерев різних порід та розрахунком можливої шкоди в результаті незаконної порубки дерев, іншими матеріалами долученими до клопотання. Окрім цього, на даному етапі слідства слідчий суддя не перевіряє доведеність вини у скоєнні інкримінованих злочинів, а сам розмір шкоди для кваліфікації діяння на цій стадії може також не бути беззаперечним доказом, оскільки лише в процесі розслідування кримінального провадження слідчий має встановити заподіяні злочином збитки, в тому числі шляхом призначення судово-екологічної експертизи.

Вказані матеріали можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення інкриміновані правопорушення.

Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.2 ст.181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання обрання запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 на даному етапі слідства обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, зокрема і тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. А тому враховуючи обставини справи, слідчий суддя погоджується із доводами слідства, що є підстави вважати, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

Окрім цього, підставним є доводи слідства щодо того, що інкриміновані ОСОБА_5 вчинялися у складі організованої групи та в умовах і в обстановці, які свідчить про намір уникнути документування злочинної діяльності правоохоронними органами, а тому ризик незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_5 на свідків у кримінальному провадженні, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України є підставним, оскільки останній з метою надання свідчень щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень може незаконно впливати на свідків.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, а також те, що на даний момент досудове розслідування триває, з метою виконання підозрюваним процесуальних обов`язків визначених ст.177 КПК України, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу підозрюваного на свідків у кримінальному провадженні прихожу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Разом з тим, у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» [ВП] (Buzadji v. the Republic of Moldova) [GC], пункти 86-91 ЄСПЛ вказав, що домашній арешт з огляду на його рівень і напруженість вважається позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції. Суд постановив, що цей спосіб позбавлення свободи вимагає існування відповідних і належних підстав, як і тримання під вартою під час досудового слідства. Він уточнив, що поняття «рівень» і «напруженість» у його практиці, як критерії застосовності статті 5 Конвенції, стосується тільки рівня обмеження свободи пересування, а не відмінностей за рівнем комфорту або у внутрішньому режимі у різних місцях позбавлення волі. Тому Суд застосовує ті самі критерії щодо позбавлення свободи незалежно від місця тримання заявника під вартою (там само, пункти 104 і 113-114).

З врахуванням того, що кримінальне провадження розслідується з травня 2020 року, значна частина слідчих дій уже проведена, місце події зафіксоване, речові докази виявлені і вилучені, з врахуванням наведених вище ризиків, слідчий суддя не вбачає підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки це фактично буде позбавленням свободи підозрюваного, що у даному провадженні, у якому особа обвинувачується у службових злочинах, не відповідатиме меті запобіжного заходу.

Окрім того, на підозрюваного слід покласти обов`язки: не залишати с. Романівка Сокальського району Львівської області, або з іншого населеного пункту, де він буде проживати (перебувати), попередньо інформувавши орган досудового розслідування, за виключенням добирання та роботи в м. Радехів без дозволу слідчого, прокурора або суду, впродовж строку дії запобіжного заходу; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на першу усну чи письмову вимогу; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у випадку наявності таких); утримуватися від спілкування в незаконний спосіб із свідками та експертами у вказаному кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами статей 176-179, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

клопотання слідчого задоволити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання: АДРЕСА_1 , в період доби з 22:00 по 07:00.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не залишати с. Романівка Сокальського району Львівської області, або з іншого населеного пункту, де він буде проживати (перебувати), попередньо інформувавши орган досудового розслідування, за виключенням добирання та роботи в м. Радехів без дозволу слідчого, прокурора або суду, впродовж строку дії запобіжного заходу;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на першу усну чи письмову вимогу;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у випадку наявності таких);

- утримуватися від спілкування в незаконний спосіб із свідками та експертами у вказаному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали становить два місяці з часу проголошення ухвали 11 години 45 хвилин 01 лютого 2021 року по 30 квітня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1