Справа № 303/1513/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1361/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 квітня 2018 року про повернення скарги на постанову начальника Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 від 02 квітня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою повернуто скаргу ОСОБА_7 на постанову начальника Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 від 02 квітня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 квітня 2018 року та постановити нову ухвалу про відкриття провадження за скаргою від 11 квітня 2018 року.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, прийнятою з істотним порушенням кримінального процесуального закону.

На його переконання, Воловецький відділ Мукачівської місцевої прокуратури є структурним підрозділом Мукачівської місцевої прокуратури, а тому слідчий суддя безпідставно повернув скаргу.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт покликається на те, що копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_7 отримав лише 11 червня 2018 року.

У судове засідання апеляційного суду у режимі відеоконференції з Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області з`явився ОСОБА_6 , який повідомив колегію суддів, що його право на заняття адвокатською діяльністю станом на 01 березня 2021 року є припиненим.

У судове засідання ОСОБА_7 не з`явився, хоча на його адресу проживання було скеровано повідомлення про судове засідання та інформація про дату та час апеляційного розгляду була розміщена на веб-сайті Львівського апеляційного суду.

Як вбачається з матеріалів провадження, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 квітня 2018 року надійшла на адресу Закарпатського апеляційного суду 18 червня 2018 року (а.с.п.37 т.1), за ухвалою Верховного Суду від 10 листопада 2020 року (а.с.п.225-227 т.2) вказану апеляційну скаргу було передано для розгляду до Львівського апеляційного суду 26 листопада 2020 року (а.с.п.235 т.2).

Згідно з наявними в матеріалах справи клопотаннями ОСОБА_7 станом на грудень 2020 року (а.с.п.39, 48 т.3) було відомо про те, що право адвоката ОСОБА_6 на заняття адвокатською діяльністю було припинено, та проінформовано Львівським апеляційним судом останнього про можливість скористатися правовою допомогою іншого адвоката, однак протягом часу перебування апеляційної скарги у провадженні Львівського апеляційного суду він таким правом не скористався.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на те, що апеляційним судом вживалися заходи щодо повідомлення ОСОБА_7 про час та місце розгляду апеляційної скарги, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_7 .

Перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

З огляду на те, що копію оскаржуваного рішення ОСОБА_7 отримав лише 11 червня 2018 року та того ж дня мав можливість ознайомитися з мотивами прийнятого рішення, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.

В силу вимог ст.ст.370, 372 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
З матеріалів судового провадження за скаргою ОСОБА_7 вбачається, що слідчий суддя у повному обсязі дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону, вжив належних заходів щодо встановлення предмету оскарження та встановивши порушення, допущені особою, яка подала скаргу, обгрунтовано відповідно до вимог ст. 304 КПК України, повернув таку скаргу останньому.
У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Протее таке право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави (рішення ЄСПЛ у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» №45227/98 від 12.07.2001).
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК України.
Зі системного аналізу п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 6 ст. 9, ч. 2 ст. 132, ст. 303 КПК України вбачається, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора на досудовому провадженні подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Відповідно до ч. 1 ст. 38 КПК України, органом досудового розслідування є: 1) слідчі підрозділи (Головне слідче управління, слідче управління, відділ, відділення) органів Національної поліції України, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.
Таким чином, органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ, а його підрозділ (управління, відділ), визначений у ч. 1 ст. 38 КПК України.
Таким чином, як вбачається з аналізу кримінального процессуального закону, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, територіальна підсудність яких прямо не визначена законом, розглядаються слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться фактичне місце розташування слідчого підрозділу.
Натомість, в силу вимог п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.
Згідно з матеріалами судового провадження, ОСОБА_7 подав скаргу до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області на постанову начальника Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про проведення допиту в якості потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 у кримінальних провадженнях №0000054, №000191, №0000011, №00000346, які знаходяться в провадженні слідчого відділення Воловецького відділу поліції.
Таким чином, заявник оскаржує рішення начальника Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , а орган досудового розслідування розташований у смт. Воловець, вул. Карпатська, 70, в межах територіальної юрисдикції Воловецького районного суду Закарпатської області.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що ОСОБА_7 подав скаргу поза межами територіальної юрисдикції Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, а відтак обґрунтовано прийняв рішення про її повернення ОСОБА_7 .
Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 в частині того, що подана ОСОБА_7 скарга підлягає розгляду Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської областіза місцем знаходження Мукачівської місцевої прокуратури, структурним підрозділом якої є Воловецький відділ, не заслуговують на увагу, адже не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.
Ураховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, оскаржувана ухвала слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 квітня 2018 року про повернення скарги на постанову начальника Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 від 02 квітня 2018 року є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

поновити адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 квітня 2018 року про повернення скарги на постанову начальника Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 від 02.04.2018 про відмову у задоволенні клопотання, залишити без змін, апеляційну скаргу представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4