УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.07.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0000204 від 28.04.2021 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Сімферополь АР Крим, українки, громадянки України, з вищою освітою, не одружену, не працюючу, раніше не судиму, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 16.10.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000204 від 28.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 , володіючи якостями лідера, організаторськими здібностями, знаючи психологію людей, з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, шляхом вчинення корисливих умисних злочинів, спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, приблизно у 2020 році, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 створив злочинну організацію з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а саме заволодіння майном шляхом обману та зловживання довірою громадян України та Молдови, яка функціонувала до липня 2021 року.
Суть діяльності злочинної організації полягала у створенні та забезпеченні діяльності на території міста Одеси угрупування - «кулл-центру», члени якого за допомогою SIP телефонії зв`язувались з потерпілими, вводили їх в оману, представляючись співробітниками банківської установи, входили в довіру та під оманливим приводом схиляли останніх до перерахування власних коштів на банківські рахунки, які належать невстановленим учасникам злочинної організації.
Метою злочинної організації ОСОБА_7 було незаконне збагачення за рахунок коштів, отриманих шляхом обману та зловживання довірою від потерпілих.
Взявши на себе функцію загального керівництва злочинною організацією, ОСОБА_7 , з метою керівництва її структурними підрозділами та напрямками, координації злочинної діяльності інших учасників злочинного угрупування, залучив до участі у ньому в якості співорганізаторів довірених осіб із свого найближчого оточення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які надали свою згоду на організацію та координацію злочинів, пов`язаних з шахрайством.
Залучивши вказаних осіб до вчинення злочинів у складі злочинної організації, ОСОБА_7 розробив злочинний план, визначивши окремі структурні підрозділи злочинної організації та розподілив ролі та напрямки діяльності із зайняття шахрайством, при цьому доручивши вказаним особам, виконувати функції (співорганізаторів) керівників окремих напрямків діяльності злочинної організації, самостійно планувати та контролювати вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів відповідно до напрямів діяльності підконтрольного їм напрямку.
Так, ОСОБА_10 , як найбільш наближеній до ОСОБА_7 особі, останній делегував виконання функції свого «заступника» та здійснення загального контролю за злочинною діяльністю організації.
В свою чергу ОСОБА_10 підпорядковувався ОСОБА_8 , якому ОСОБА_7 доручив виконання функцій «директора кулл-центру».
Функціями «головного бухгалтера кулл-центру» ОСОБА_7 наділив ОСОБА_9 , який звітував ОСОБА_10 щодо обліку грошових коштів, отриманих від протиправної діяльності злочинної організації, та підпорядковувався ОСОБА_8 ..
Згодом, ОСОБА_7 , спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у невстановлений досудовим розслідуванням час підібрано приміщення для «кулл-центру» під номером АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_11 , який не був обізнаний щодо протиправної діяльності злочинної організації.
У вказаному приміщенні за вказівкою ОСОБА_7 було створено та обладнано окремі структурні підрозділи злочинної організації «служба безпеки», «адміністрація», а також «відділ холодників», «відділ клоузерів» та «кредитний відділ», які мали окремі приміщення, з необхідними меблями, комп`ютерним та технічним обладнанням, з доступом до мережі Інтернет,на якому встановлено необхідні для здійснення злочинного умислу комп`ютерні програми та SIP-телефонія.
Також, ОСОБА_7 визначив конкретні завдання організації, співорганізаторів, детально розподіливши їх обов`язки та діючи спільно з співорганізаторами, разом розробили схему здійснення заволодіння чужим майном шляхом шахрайства.
Кожний «відділ кулл-центру» мав свої функції, штат працівників, свого «адміністратора», інструкції щодо введення потерпілих в оману та навчальний матеріал, який, з метою конспірації, члени злочинного угрупування називали «спіч», «адміністратори» кожного відділу окремо звітували про його діяльність «головному адміністратору», грошові кошти, отримані від введених в оману потерпілих, розподілялись ОСОБА_7 в залежності від функції учасника злочинної організації та отриманого прибутку.
Згідно визначеної функції «служба безпеки» здійснювала пропускний режим у приміщення «кулл-центру», пропускаючи тільки учасників злочинного угрупування, контролювала появу біля адреси знаходження «кулл-центру» сторонніх осіб, чим забезпечувала безперешкодну злочинну діяльність угрупування. «Начальник служби безпеки» підпорядковувався та звітував «директору кулл-центру».
В чіткий ієрархії злочинного угрупування «адміністрація кулл-центру» ділилась на «головного адміністратора» та підпорядкованих йому «адміністратора відділу холодників», «адміністратора відділу клоузерів» та «адміністратора кредитного відділу».
Так, «головному адміністратору» підпорядковані три «адміністратори відділів» та «робітники відділів», в його функції входило здійснення контролю за роботою «відділів кулл-центру», проведення загальних зборів учасників злочинного угрупування, висвітлення недоліків в злочинній діяльності кожного «робітника відділів», покладення штрафів за порушення правил внутрішньої дисципліни та розпорядку злочинної організації, проведення загальних навчань «робітників відділів» з визначенням лінії поведінки у нестандартній ситуації при вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину.
В свою чергу, в функції «адміністраторів відділів» входило здійснення контролю за «робітниками свого відділу», навчання останніх відповідної побудови розмови з потерпілих та введення їх в оману, з метою заволодіння їх коштами, заміна своєї ланки в схемі вчинення шахрайства при виникненні нестандартної ситуації.
Згідно єдиного злочинного плану, з метою складання у потерпілого хибного враження про те, що він дійсно спілкується з робітниками банківської установи, безпосередні учасники вчинення шахрайства ділились на ланки - «холодників», «клоузерів» та «кредитний відділ».
Так, члени злочинного угрупування, які входили до «відділу холодників», дзвонили потерпілим, заздалегідь отримавши від співорганізаторів злочинної організації перелік номерів мобільних телефонів з даними їх власників, за допомогою SIP-телефонії, представляючись робітниками банківської установи, вводили останніх у оману та в ході розмови повинні були розташувати потерпілого до себе, приспати пильність, переконати в тому, що потерпілий дійсно розмовляє з робітником банку та отримати від нього номер його банківської картки. Після цього, розмову з потерпілим продовжував член злочинного угрупування, який входив до «відділу клоузерів».
Продовжуючи розмову з потерпілим, «клоузер» повинен був переконати потерпілого, що за його даними надійшла заява до банківської установи на отримання позики, яка погоджена та грошові кошти переведені на резервний банківський рахунок, тобто знаходяться між кредитором та отримувачем. Далі, розмову з потерпілим продовжував член злочинного угрупування, який входив до «кредитного відділу».
З метою досягнення єдиного злочинного результату, член злочинного угрупування, який входив до «кредитного відділу» запевняв потерпілого в необхідності отримання ним позики - для того, щоб позику на його ім`я не отримали сторонні особи, йому необхідно подати аналогічну заяву (до справжньої банківської установи) та самому отримати позикові кошти, після чого перерахувати їх на особистий рахунок банківської установи, тобто повернути позику.
Отримавши згоду від потерпілого, розмову з ним продовжував «клоузер», який повідомляв номер банківського рахунку, на який необхідно перерахувати грошові кошти.
Таким чином, введений в оману потерпілий за допомогою інтернет-банкінгу звертається до банківської установи з заявою на отримання «швидкої» позики та отримує грошові кошти на свій банківський рахунок, після чого перераховує їх на банківський рахунок, який належить невстановленому учаснику злочинної організації.
У разі відмови потерпілого в отриманні позики, завданням «клоузера» є отримання даних cvv (cvc) коду його банківської картки та іншої особистої інформації, що дає можливість через інтернет-банкінг, пояснюючи потерпілому, що йде списання грошових коштів за банківські послуги, перерахувати гроші, які знаходяться на банківському рахунку потерпілого, на оплату послуг, у тому числі за послуги міжнародним медіасервісом «Megogo», користуванням мережею Інтернет, тощо.
Так, з метою незаконної організації діяльності «кулл-центру», члени злочинної організації облаштували три зали приміщення, в яких були обладнані як робочі місця «холодників», «клоузерів», «робітників кредитного відділу», так і робочі місця співорганізаторів злочинного угрупування. Придбавши комп`ютерну техніку та супутнє обладнання,члени злочинної організації інсталювали спеціальне програмне забезпечення, необхідне для здійснення злочинного умислу та підключили SIP-телефонію. Водночас, обладнали у кожному залі комп`ютерну мережу з доступом комп`ютерів усіх «відділів кулл-центру» до одного сервера таким чином, щоб з головного серверу за допомогою цієї мережі, здійснювався доступ до кожного комп`ютеру, на якому розміщено програмне забезпечення.
З метою полегшення керівництва і координації діяльності злочинної організації та швидкого доведення вказівок організаторів до учасників злочинного угрупування, створили дві групи в месенджері «Telegram», єдині для всіх учасників злочинної організації, доступ до одної з яких знаходився на робочому комп`ютері, доступ до іншої здійснювався за допомогою мобільних телефонів.
До першої групи в месенджері «Telegram» від співорганізаторів злочинної організації надходили перелік з особистими даними потерпілих, номерами мобільних телефонів і місцем мешкання останніх та номер банківського рахунку невстановленого учасника злочинної організації, на який потерпілий, введений в оману, перераховував власні грошові кошти.
За допомогою другої групи в месенджері «Telegram» організатори злочинного угрупування контролювали та координували час прибуття та відбуття з приміщення учасників злочинної організації та інші питання, пов`язані з загальною діяльністю «кулл-центру».
Далі, для забезпечення функціонування організованого ними «кулл-центру», співорганізатори злочинного угрупування підшукали інших учасників злочинної організації, які виконували функції «адміністрації», «служби безпеки», «холодників», «клоузерів», «робітників кредитного відділу» ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, яким роз`яснили їх ролі у злочинній діяльності угрупування та мету злочинної організації незаконне збагачення за рахунок коштів, отриманих шляхом обману та зловживання довірою від потерпілих, таким чином попередньо зорганізувавшись у стійке ієрархічне об`єднання для спільної діяльності з метою безпосереднього вчинення тяжких або особливо тяжких злочинів учасниками цієї організації.
З метою унеможливлювання ідентифікації особи та в подальшому викриття правоохоронними органами, співорганізатори злочинної організації назвались іншим учасникам злочинного угрупування вимишленими іменами, а саме: ОСОБА_8 - «Джабраіл», ОСОБА_10 - « ОСОБА_18 », ОСОБА_9 « ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ».
У відповідності із розробленим планом злочинної діяльності, функції та завдання кожного члена організації були розподілені наступним чином:
ОСОБА_7 , обравши собі роль керівника злочинної організації та визначивши вчинення злочину, як основного джерела для здобуття коштів та матеріальних благ для свого існування та функціонування структурних підрозділів та злочинної організації в цілому, діючи з прямим умислом корисливим мотивом у складі організованої ним злочинної організації, згідно розробленого ним плану, відомого всім учасникам, для заволодіння чужим майном шляхом шахрайства розробив єдиний злочинний план та способи його реалізації, доводив ці дані до відома керівників напрямів діяльності злочинної організації, які у подальшому доводили їх до персоналу «відділів кулл-центру», розподіляв між членами злочинної організації їх обов`язки, встановивши певну ієрархію, порядок підпорядкування членів організації їх лідеру та один одному.
Відповідно до заздалегідь розподілених ролей, ОСОБА_7 здійснював загальне керівництво діяльністю злочинної організації; координував дії кожного з її учасників; для розміщення «кулл-центру» підібрав приміщення, де учасники злочинної групи здійснювали свою незаконну діяльність, проводили зібрання, отримували заздалегідь розподілені ним грошові кошти, отримані внаслідок здійснення шахрайських дій; контролював скоєння кримінальних правопорушень учасниками злочинного угрупування; отримував незаконний дохід від скоєння злочину; забезпечував фінансування організації та розподіл між її учасниками злочинних доходів; визначав склад злочинної організації; забезпечував співучасників комп`ютерною технікою; вигадував схеми прикриття незаконної діяльності у разі проведення слідчих дій з боку правоохоронних органів.
ОСОБА_10 (прізвисько « ОСОБА_18 »), як співорганізатор, виконував керівничі функції «заступника» ОСОБА_7 оглита здійснював загальний контроль за злочинною діяльністю організації, забезпечував функціонування злочинної організації, передавав вказівки організатора ОСОБА_7 співорганізаторам та іншим учасникам злочинної організації, контролював скоєння кримінальних правопорушень учасниками злочинного угрупування; отримував незаконний дохід від скоєння злочину; забезпечував фінансування організації та розподіл між її учасниками злочинних доходів; визначав склад злочинної організації, отримував звіти «директора кулл-центру» ОСОБА_8 , «начальника служби безпеки» ОСОБА_13 , «головного бухгалтера кулл-центру» ОСОБА_9 ..
На ОСОБА_8 (прізвисько « ОСОБА_22 »), як співорганізатора, було покладено керівничі функції «директора кулл-центру», де він знаходився постійно, особисто здійснював підбір учасників злочинної організації «холодків», «клоузерів», «кредитного відділу», приймав звіти від «начальника служби безпеки» ОСОБА_13 та «головного адміністратора» ОСОБА_12 , отримував незаконний дохід від скоєння злочину, контролював вчинення злочинів учасниками злочинного угрупування, забезпечував фінансування організації та розподіл між її учасниками злочинних доходів.
ОСОБА_9 (прізвисько « ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ») як співорганізатор виконував керівничу роль «головного бухгалтера кулл-центру», контролював та вів облік надходження грошових коштів, отриманих від протиправної діяльності злочинної організації та витрат, необхідних для функціонування злочинної організації, про що звітував ОСОБА_10 , передавав учасникам злочинної організації номери банківських рахунків, на які потерпілі, будучи введені в оману, перераховували грошові кошти, приймав участь в розподілі між учасниками злочинної організації доходів, отриманих злочинним шляхом.
ОСОБА_12 як учасник злочинної організації, згідно відведеної ролі «головного адміністратора», приймав звіти невстановлених досудовим розслідуванням «адміністраторів відділів», проводив загальні збори учасників злочинного угрупування, висвітлював недоліки в злочинній діяльності кожного «робітника відділів», ввів систему штрафів та заохочень для учасників злочинної організації та визначав їх розмір, проводив загальні навчання «робітників відділів» з визначенням лінії поведінки у нестандартній ситуації при вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, отримував незаконний дохід від скоєння злочину.
ОСОБА_15 ,як учасник злочинної організації виконував функції «адміністратора відділу клоузерів», здійснював контроль за учасниками злочинної організації, які виконували функції «клоузерів», проводив навчання останніх відповідної побудови розмови з потерпілими та введення їх в оману, з метою заволодіння їх коштами, заміняв ланку «клоузерів» в схемі вчинення шахрайства при виникненні нестандартної ситуації, отримував незаконний дохід від скоєння злочину.
На ОСОБА_13 як учасника злочинної організації, було покладено функції «служби безпеки», який підшукав у якості персоналу двох осіб, які виконували функції охоронців та не були обізнані щодо протиправної діяльності злочинної організації, здійснював пропускний режим у приміщення «кулл-центру», пропускаючи тільки учасників злочинного угрупування, контролював появу біля адреси знаходження «кулл-центру» сторонніх осіб, чим забезпечував безперешкодну злочинну діяльність злочинної організації, отримував незаконний дохід від скоєння злочину.
В свою чергу, ОСОБА_17 як учасник злочинної організації, виконував функції «служби безпеки», здійснював пропускний режим у приміщення «кулл-центру», пропускаючи тільки учасників злочинного угрупування, контролював появу біля адреси знаходження «кулл-центру» сторонніх осіб, чим забезпечував безперешкодну злочинну діяльність злочинної організації, отримував незаконний дохід від скоєння злочину, контролював виконання учасниками злочинної організації встановлених правил дисципліни та внутрішнього розпорядку.
ОСОБА_5 як учасник злочинної організації, виконувала функції «холодника», в складі злочинної організації безпосередньо вчиняла шахрайства - дзвонила потерпілим, заздалегідь отримавши від співорганізаторів злочинної організації перелік номерів мобільних телефонів з даними їх власників, за допомогою SIP-телефонії, представляючись робітником банківської установи, вводила останніх у оману та в ході розмови розташовувала потерпілого до себе, переконувала в тому, що потерпілий дійсно розмовляє з робітником банку та отримавши від нього номер його банківської картки, з метою досягнення єдиної злочинної мети «передавала» потерпілого іншому учаснику злочинної організації - «клоузеру», отримував незаконний дохід від скоєння злочину.
ОСОБА_14 (прізвисько « ОСОБА_23 »), як учасник злочинної організації, виконував функції «клоузера», в складі злочинної організації безпосередньо вчиняв шахрайства вводив потерпілих в оману, переконуючи, що за його даними надійшла заява до банківської установи на отримання позики, яка погоджена та грошові кошти переведені на резервний банківський рахунок, повідомляв номер банківського рахунку учасника злочинної організації, на який потерпілі перерахували грошові кошти, отримував незаконний дохід від скоєння злочину, у випадку, якщо потерпілий не надає свою згоду на отримання позики, під оманливим приводом отримував дані cvv (cvc) коду банківської картки потерпілого та іншої особистої інформації та через інтернет-банкінг, ввівши потерпілого в оману пояснюючи, що йде списання грошових коштів за банківські послуги, перерахував гроші, які знаходяться на банківському рахунку потерпілого, на оплату послуг, у тому числі за послуги міжнародним медіасервісом «Megogo», користуванням мережею Інтернет, тощо.
ОСОБА_16 як учасник злочинної організації, виконувала функції «кредитного відділу», в складі злочинної організації безпосередньо вчиняла шахрайства вводила потерпілих в оману, запевнюючи потерпілого в необхідності отримання ним позики та перерахування грошових коштів на номер банківського рахунку учасника злочинної організації, отримувала незаконний дохід від скоєння злочину. та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, які у складі злочинної організації виконували функції адміністраторів «відділу клоузерів» та «кредитного відділу», «холодників», «клоузерів», «робітників кредитного відділу», приймали безпосередню участь у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, у результаті чого всі учасники злочинної організації отримували незаконний прибуток.
Крім того, у вказаній злочинній організації ОСОБА_7 було встановлено чітку ієрархію між усіма учасниками злочинної організації, а саме «холодники», «клоузери» та «кредитний відділ» підпорядковувалися своїм адміністраторам, у тому числі ОСОБА_15 , проходили у них навчання та зверталися для вирішення нагальних питань, пов`язаних з протиправною діяльності злочинної організації. В свою чергу адміністратори відділів, у тому числі ОСОБА_15 , підпорядковувались «головному адміністратору» ОСОБА_12 , звітували про злочинну діяльність кожного члена свого відділу. «Директору кулл-центру» були підпорядковані «головний адміністратор» ОСОБА_12 , «адміністратори відділів», у тому числі ОСОБА_15 , «холодники», у тому числі ОСОБА_5 , «клоузери», у тому числі ОСОБА_14 , «кредитний відділ», у тому числі ОСОБА_16 , «начальник служби безпеки» ОСОБА_13 , «служба безпеки» ОСОБА_17 ,які виконували його вказівки та дотримувались встановленої правил та чіткої дисципліни. В свою чергу співорганізатори злочинного угрупування «директор» ОСОБА_8 та «головний бухгалтер кулл-центру» ОСОБА_9 підпорядковувалися та звітували ОСОБА_10 , найбільш наближеній до ОСОБА_7 особі, якій останній делегував функції свого «заступника». Усім учасникам злочинної організації повідомлялось, що керівником злочинної організації є ОСОБА_7 , який приймає остаточні рішення, стосовно «працевлаштування», «звільнення», «виплати заробітної платні», фінансування діяльності окремих підрозділів злочинної організації та її керування в цілому. Співорганізатори ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 звітували та підпорядковувалися безпосередньо підпорядковувалися та звітували ОСОБА_7 , який здійснював загальне керування як шляхом особистого спілкуванням з кожним із керівників окремого напрямку чи структурного підрозділу, забезпеченням останніх «робочим місцем», так і проведенням загальних зборів між керівниками, з метою організації роботи «кулл-центру» та надання вказівок, які у подальшому доводилися керівниками іншим учасникам злочинної організації.
Злочинна організація характеризувалася попередньою зорганізованістю в спільне об`єднання для вчинення особливо тяжких злочинів та забезпечення діяльності окремих структурних підрозділів, стабільністю, згуртованістю та стійкістю свого складу, тривалістю постійної злочинної діяльності, домовленістю і готовністю до постійного вчинення злочинів кожним із учасників групи, отриманням матеріальних благ від такої діяльності на постійній основі та чітко розмежованої та встановленої ієрархії.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого: ч. 2 ст. 255 КК України, за кваліфікуючими ознаками: участь у злочинній організації.
2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.

Підозрювана та її захисник не заперечили проти задоволення клопотання.
3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 28.07.2021 року слідчим вручено повідомлення про підозру ОСОБА_5 , за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України, за кваліфікуючими ознаками: участь у злочинній організації.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_24 , протоколом допиту в якості потерпілого ОСОБА_24 ; протоколом огляду мобільного телефону потерпілого ОСОБА_24 з додатками, згідно якому виявлені дзвінки та розмови з учасниками злочинної організації; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_25 , протоколом допиту в якості потерпілого ОСОБА_25 ; протоколом огляду мобільного телефону потерпілого ОСОБА_25 з додатками, згідно якому виявлені дзвінки та розмови з учасниками злочинної організації; заявою про вчинення кримінального правопорушення потерпілого ОСОБА_26 з додатками, згідно яким виявлені дзвінки та розмови з учасниками злочинної організації; довідкою банківської установи «Альфа Банк» № 0005/ф47-01-010-92/2462, згідно якій клієнт банківської установи ОСОБА_26 отримав позику у сумі 70 000 російських рублів; протоколом допиту свідка ОСОБА_27 , згідно якому встановлено учасників злочинної організації та схеми вчинення шахрайства; оглянутими та долученими до матеріалів кримінального провадження речовими доказами, а саме: навчальні матеріали - «спічі» злочинної організації, згідно якому встановлені схеми вчинення шахрайства учасниками злочинної організації, та іншим; протоколом огляду мобільного телефону свідка ОСОБА_27 з додатками, згідно якому виявлена група в месенджері «Телеграм», яку створили організатори злочинного угрупування для всіх учасників злочинної організації; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якому свідок ОСОБА_27 впізнав ОСОБА_5 , як учасника злочинного угрупування, яка безпосередньо приймала участь у скоєнні шахрайства; протоколом за результатами проведення спостереження за місцем, згідно якому встановлено діяльність кулл-центру та учасники злочинної організації; протоколами про результати проведення аудіо, - відео контролю особи, згідно якому встановлено противоправну діяльність злочинної організації та її учасників, а також іншими матеріалами наданими в обґрунтування клопотання.
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваніц у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду.
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, слід звернути увагу на наступне: підозрювана не одружена, дітей на утриманні немає, а також підозрювана не працевлаштований.
Все вищевказане в сукупності свідчить про відсутність у підозрюваного стабільних соціальних зв`язків та обґрунтовує ризик переховування.
Крім цього, у зв`язку із тим, що досудовим слідством не встановлені всі речові докази, які можуть підтвердити її причетність до скоєння вказаного кримінального правопорушення та/або інших правопорушень, на даний момент ОСОБА_5 безпосередньо або через інших осіб, може знищити їх або змінити на свою користь, вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що підозрюваній при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані свідків, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
4.3. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, метою застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 , в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, особистого зобов`язання та особистої поруки є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваною обов`язків.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, можливо шляхом застосування відносно такої особи запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків передбачених п. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ч. 2 ст. 376 ст.ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0000204 від 28.04.2021 року задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 28.09.2021 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_28 строком до 28.09.2021 року, в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки:
- прибувати по першому виклику до органів досудового розслідування, прокуратури та суду, на визначений час;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1