Справа № 446/211/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/263/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ватутіне Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 01 лютого 2021 року у кримінальному провадженні про обвинувачення останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

представника потерпілого

адвоката ОСОБА_9

в с т а н о в и л а:

вищевказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, та призначено йому покарання у виді у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з дня затримання після набрання вироком законної сили та поміщення до ДУ «Львівській слідчий ізолятор».
Вирішено питання з цивільним позовом.
Згідно з вироком, 12 грудня 2019 року близько 22 год. 00 хв., перебуваючи в помешканні ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_2 , знаючипро те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, протиправне посягання на нього є кримінально караним, діючи цілеспрямовано, незаконно, протиправно, умисно та з метою завдання шкоди здоров`ю, в ході словесної перепалки, реалізуючи свій злочинний намір на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс чотири удари правою та лівою руками зжатими в кулак в область голови ОСОБА_10 . В результаті нанесених ОСОБА_7 ударів, потерпілий ОСОБА_10 тримав тілесні ушкодження у виді: забійна рана правої скроневої ділянки, гематома лівої половини обличчя, травматичний злам виличної кістки зліва без зміщення, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 02/2020 від 22.10.2019 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 01 лютого 2021 року та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що висновки суду ґрунтуються на припущеннях, є необґрунтованими, суперечливими наведеним судом доказам, а сам вирок ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права без дотримання норм ст.ст.370, 374 КПК України.

Зокрема, як зазначає захисник, судом було грубо порушено право ОСОБА_7 , оскільки не було виконано вимоги ч.3 ст. 349 КПК України, в частині роз`яснення обвинуваченому наслідків так званого спрощеного порядку дослідження доказів та неможливість оскарження обставин в апеляційному порядку.

На його переконання, судом першої інстанції порушено вимоги кримінального процесуального закону, зокрема ст. 374 КПК України, оскільки в оскаржуваному вироку зазначено обставини, які були встановлені під час досудового розслідування, а не обставини злочину, безпосередньо встановлені судом і визнані доведеними.

Заслухавши доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, вирок суду першої інстанції був постановлений з урахуванням положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обов`язковою умовою застосування такого порядку судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження як події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватості обвинуваченого у його вчиненні за обставин, викладених в обвинувальному акті, що згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному проваджені.

Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У разі, якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.

Як вбачається з дослідженого звукозапису судового засідання від 09 червня 2020 року, проведеного під час розгляду вказаного кримінального провадження, суд першої інстанції належним чином не роз`яснив обвинуваченому порядок розгляду кримінального провадження в порядку ст. 349 КПК України та наслідки такого розгляду для нього.

Водночас, обвинувачений ОСОБА_7 є юридично необізнаною особою, має середньо-спеціальну освіту. Судом першої інстанції в порушення вимог ч. 3 ст. 349 КПК України не з`ясовано, чи вірно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, зокрема в чому полягає зміст позбавлення прав на оскарження обставин, які ніким не оспорюються, чи добровільна згода обвинуваченого на такий розгляд справи та чи добровільна його позиція щодо вчиненого злочину.

Недотримання судом вимог ст. 349 КПК України призвело до однобічності та неповноти судового слідства, не дослідження таких обставин, з`ясування яких може мати суттєве значення для правильного і всебічного розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 .

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

При новому розгляді суду першої інстанції необхідно неухильно дотримуючись вимог кримінального процесуального закону, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини кримінального провадження, проаналізувати зібрані докази в їх сукупності, дати їм належну правову оцінку та прийняти у кримінальному провадженні законне і обґрунтоване рішення, мотивувавши його належним чином.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задоволити частково.
Вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 01 лютого 2021 року відносно ОСОБА_7 скасувати.
Призначити новий розгляд в суді першої інстанції кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4