ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3211/20 Справа № 183/2974/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000269 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2020 року щодо обвинуваченого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, вдівця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-29.06.2010 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі. Відповідно до ст.75 КК України від покарання звільнено з випробувальним терміном 1 рік.
-31.01.2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання 1 рік позбавлення волі Відповідно до ст.71 КК України, частково приєднано не відбутий строк 3 місяці по вироку від 29.06.2010 року до відбуття - 1 рік 3 місяці позбавлення волі.
-22.08.2013 року Самарським районним судом м. Дніпропетровськ за ч.2 ст.263 КК України до покарання 2 роки позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України, від покарання звільнено з випробувальним терміном 1 рік;

- 01.11.2013 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2, ч.3 ст.185 КК України до покарання 4 роки позбавлення волі. Відповідно до ст.70 КК України, частково приєднано не відбутий строк 1 місяць по вироку від 22.08.2013 року до відбуття - 4 роки 1 місяць позбавлення волі.
- 24.12.2013 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст. 309 КК України до покарання 4 роки позбавлення волі. Відповідно до ст.71 КК України, частково приєднано не відбутий строк 3 місяці по вироку від 01.11.2013 року до відбуття - 4 роки 3 місяці позбавлення волі. 08.08.2017 звільнився з Солонянської ВК Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання.
- 03.05.2018 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання 1 рік позбавлення волі. 12.07.2019 звільнився з Синельниківської ВК Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;
- 29.12.2019 до Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання 3 роки позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України, від покарання звільнено з випробувальним терміном 2 роки; вироком Дніпровського апеляційного суду вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.12.2019 року скасовано, призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі;
- 19.05.2020 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 309, 70 КК України до покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 ч. 3 ст. 357 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2020 року ОСОБА_7 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України та призначено йому покарання:
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;
- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;
- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70, 72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком з покараннями, призначеними вироками Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2020 року, яким ОСОБА_7 засуджено до 3 років 6 місяців позбавлення волі та вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2020 року, яким ОСОБА_7 засуджено до 2 років позбавлення волі призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
В строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_7 за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховано покарання, відбуте частково за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2020 року, яким ОСОБА_7 засуджено до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з моменту обрання йому запобіжного заходу вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2020 року у вигляді тримання під вартою з 19 травня 2020 року.
Вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат у відповідності вимог закону.
Цим вироком, дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, поєднаному з проникненням у інше сховище, ч. 1 ст. 357 КК України, за ознаками викрадення офіційного документу, ч. 3 ст. 357 КК України, за ознаками незаконного заволодіння паспортом.
За обставин, встановлених судом та викладених в мотивувальній частині вироку, 30.01.2020 року приблизно о 01 годині 15 хвилин, ОСОБА_7 , знаходився поблизу будинку № 22 вулиці Гетьманська, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, де побачив автомобіль марки «ВАЗ 2106», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 . В цей момент у ОСОБА_7 раптово винник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що може знаходитись у салоні вказаного автомобіля.
Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , 30.01.2020 року приблизно о 01 годині 18 хвилин, перебуваючи поблизу будинку № 22 по вулиці Гетьманська м. Новомосковська Дніпропетровської області, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, за допомогою викрутки, яка була підготовлена заздалегідь, пошкодив замок на водійських дверях, тим самим відчинивши їх, після чого незаконно проник до салону вказаного автомобіля, звідки таємно викрав майно, яке лежить ОСОБА_10 , а саме: автомагнітолу марки «Cyclone МР-1019 МВТ», чорного кольору, вартістю 638,00 гривень та компресор марки «Solar AR 208», вартістю 679,00 гривень.
Після чого, ОСОБА_7 місце скоєння злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1317,00 гривень.
Крім того, 10.02.2020 року приблизно о 04 годині 20 хвилин ОСОБА_7 , знаходився поблизу будинку № 28 по вулиці М. Головко м. Новомосковська Дніпропетровської області, де побачив автомобіль марки «ВАЗ 2101» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_11 . В цей момент у ОСОБА_7 раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що може знаходитись в салоні вищевказаного автомобіля.
Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 10.02.2020 року приблизно о 04 годині 22 хвилини, перебуваючи поблизу будинку № 28 по вулиці М. Головко м. Новомосковська Дніпропетровської області, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, за допомогою викрутки, віджав кватирку водійської двері вищевказаного автомобіля, рукою з середини салону відчинив водійські двері, та незаконно проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав автомагнітолу марки «Shuttle SUD-395», чорного кольору, вартістю 499,00 гривень, яка належить ОСОБА_12 .
Після чого, ОСОБА_7 місце скоєння злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 499,00 гривень.
Крім того, 19.02.2020 року приблизно о 04 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 знаходився поблизу будинку № 23 по вулиці Сучкова м. Новомосковська Дніпропетровської області, де побачив автомобіль марки «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_13 . В цей момент у ОСОБА_7 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що може знаходитись в салоні вищевказаного автомобіля.
Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 , 19.02.2020 року приблизно о 04 годині 32 хвилин, перебуваючи поблизу будинку № 23 по вулиці Сучкова м. Новомосковська Дніпропетровської області, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, за допомогою викрутки, яка була підготовлена заздалегідь, пошкодив замок на водійських дверях, у такий спосіб відчинивши їх, після чого незаконно проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_13 , а саме: автомагнітолу марки «RS WC-618 R», чорного кольору, вартістю 405,00 гривень та смарт - годинник марки «Smart Watch ZTE V8», чорного кольору, вартістю 405,00 гривень.
Після чого, ОСОБА_7 місце скоєння злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 810,00 гривень.
Крім того, 19.02.2020 року приблизно о 05 годині 20 хвилин, ОСОБА_7 , знаходився поблизу будинку № 5 по вулиці Паланочна м. Новомосковська Дніпропетровської області, де побачив транспортний засіб марки «ВАЗ 2107», білого кольору реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_14 . В цей момент у ОСОБА_7 раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що може знаходитись у салоні вказаного транспортного засобу.

Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 , 19.02.2020 року приблизно о 05 годині 23 хвилин, знаходячись поблизу будинку № 5 по вулиці Паланочна м. Новомосковська Дніпропетровської області, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, за допомогою викрутки, яка була підготовлена заздалегідь, відчинив водійські дверцята вказаного автомобіля, пошкодив замок на водійських дверях, тим самим відчинивши їх, після чого проник всередину, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_15 , а саме: портативний зарядний пристрій марки «Хіaomi 20800», білого кольору, вартістю 391,00 гривень та портативну колонку марки «Shock Proof», модель «В 1201», вартістю 999,00 гривень.
Після чого, ОСОБА_7 місце скоєння злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 1 390,00 гривень.
Крім того, 28.02.2020 року приблизно о 23 годині 40 хвилин, ОСОБА_7 , знаходився поблизу будинку № 2 по площі Героїв м. Новомосковська Дніпропетровської області, де побачив транспортний засіб «ВАЗ 21061» зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_16 . В цей момент у ОСОБА_7 раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з салону вищевказаного транспортного засобу.
Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 , 28.02.2020 року приблизно о 23 годині 42 хвилини, перебуваючи поблизу будинку № 2 по площі Героїв м. Новомосковська Дніпропетровської області, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за допомогою викрутки, яка була підготовлена заздалегідь, пошкодив замок на водійських дверях, тим самим відчинивши їх, після чого проник всередину салону, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_17 , а саме: автомагнітолу марки «JVС», модель KD-R494, чорного кольору та пульт дистанційного управління до неї, вартістю 1 710,00 гривень, відео реєстратор «Starlite Premium», модель 490 FHD1908, чорного кольору, вартістю 651,00 гривня.
Після чого, ОСОБА_7 місце скоєння злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 2 361,00 гривні.
Крім того, 28.02.2020 року приблизно о 23 годині 42 хвилин, ОСОБА_7 , з метою таємного викрадення майна, проник у салон транспортного засобу «ВАЗ 21061» зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_16 та який знаходився поблизу будинку № 2 по площі Героїв м.Новомосковська Дніпропетровської області. В цей момент ОСОБА_7 у бардачку побачив страховий поліс № АМ/7743913 на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та картку страхування «АС Альфа» на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які вирішив викрасти.
Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_7 , 28 лютого 2020 року, приблизно о 23 годині 45 хвилин, знаходячись в салоні транспортного засобу «ВАЗ 21061» зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_16 , який знаходився поблизу будинку № 2 по площі Героїв м.Новомосковська Дніпропетровської області, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, таємно викрав офіційні документи, які належать ОСОБА_17 , а саме: страховий поліс № АМ/7743913 на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та картку страхування «АС Альфа» на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після чого, ОСОБА_7 місце скоєння злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Крім того, 05.03.2020 року приблизно о 03 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , знаходився поблизу будинку № 63 по вулиці Боженка м. Новомосковська Дніпропетровської області, де побачив транспортний засіб «ВАЗ 2107», блакитного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_18 . В цей момент у ОСОБА_7 раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що може знаходитись у салоні вищевказаного транспортного засобу.
Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 , 05.03.2020 року приблизно о 03 годині 32 хвилини, перебуваючи поблизу будинку № 63 по вулиці Боженко м. Новомосковська Дніпропетровської області, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, за допомогою ножиць, які були підготовлені заздалегідь, пошкодив замок на водійських дверях, тим самим відчинивши їх, після чого проник всередину салону, звідки таємно викрав автомагнітолу марки «JVC», модель KD-X40, чорного кольору, вартістю 240,00 гривень, яка належить ОСОБА_18 .
Після чого, ОСОБА_7 місце скоєння злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_18 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 08.03.2020 року приблизно о 23 годині 50 хвилин ОСОБА_7 , знаходився поблизу будинку № 11 по вулиці Калнишевського м. Новомосковська Дніпропетровської області, де побачив транспортний засіб «ВАЗ 2107», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_19 . В цей момент у ОСОБА_7 раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що може знаходитись у салоні транспортного засобу.
Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , 08.03.2020 року приблизно о 23 години 52 хвилини, находячись поблизу будинку № 11 по вулиці Калнишевського м. Новомосковська Дніпропетровської області, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, за допомогою викрутки, яка була підготовлена заздалегідь, пошкодив замок на водійських дверях, тим самим відчинивши їх, після чого проник середину салону, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_19 , а саме: бензинову металеву запальничку з надписом «Century Eagle», вартістю 280,00 гривень та автомобільний відеореєстратор, марки «Convoy DVR-08HD», вартістю 702,00 гривні.
Після чого, ОСОБА_7 місце скоєння злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_19 матеріальну шкоду на загальну суму 982,00 гривні.
Крім того, 08.03.2020 року приблизно о 23 годині 52 хвилин, ОСОБА_7 , з метою таємного викрадення майна, проник в салон транспортного засобу червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_19 та який знаходився поблизу будинку № 11 по вулиці Калнишевського м. Новомосковська Дніпропетровської області. В цей момент ОСОБА_7 у бардачку побачив медичне посвідчення на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , медичну довідку на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , страховий поліс № АМ/7659337на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які вирішив викрасти.
Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_7 , 08.03.2020 року приблизно 23 годині о 55 хвилин, знаходячись в салоні транспортного засобу «ВАЗ 2107», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_19 та який знаходився поблизу будинку № 11 по вулиці Калнишевського м. Новомосковська Дніпропетровської області, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, таємно викрав офіційні документи, які належать ОСОБА_19 , а саме: медичне посвідчення на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , медичну довідку на ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , страховий поліс № АМ/7659337 на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Після чого, ОСОБА_7 місце скоєння злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Крім того, 09.03.2020 року приблизно о 00 годин 30 хвилин ОСОБА_7 , знаходився біля будинку № 11 по вулиці Калнишевського м. Новомосковська Дніпропетровської області, де побачив транспортний засіб марки «ВАЗ 2101», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_8 . В цей момент у ОСОБА_7 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що може знаходитись у салоні вказаного автомобіля.
Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 , 09.03.2020 року приблизно о 00 годин 32 хвилини, знаходячись біля будинку № 11 по вулиці Калнишевського м. Новомосковська Дніпропетровської області, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за допомогою викрутки, яка була підготовлена заздалегідь, віджав кватирку водійської двері вищевказаного транспортного засобу, шляхом пошкодження замка вікна та незаконно проник до салону транспортного засобу, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_20 , а саме: електричну бритву, марки «Харків» вартістю 349,00 гривень та автомобільну панель з колонками овальної форми в кількості 2 штуки марки «Mystery», вартістю 807,00 гривень.
Після чого, ОСОБА_7 місце скоєння злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_20 матеріальну шкоду у вигляді вартості викраденого майна на загальну суму 1156 гривень 70 копійок.
Крім того, 25.03.2020 року приблизно о 02 години 20 хвилин, ОСОБА_7 знаходився біля будинку № 236 по вулиці Гетьманська м. Новомосковська Дніпропетровської області, де побачив транспортний засіб марки «ВАЗ 2103» блакитного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_9 , який належить ОСОБА_21 . В цей момент у ОСОБА_7 раптово виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що може знаходитись у салоні вищевказаного автомобіля.
Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 , 25.03.2020 року приблизно о 02 годині 22 хвилини, знаходячись біля будинку № 236 по вулиці Гетьманська м. Новомосковська Дніпропетровської області, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, за допомогою ножиць, які були підготовлені заздалегідь, відчинив водійські двері автомобіля, шляхом пошкодження замка та незаконно проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав автомобільну поличку чорного кольору, з двома динаміками потужністю 100 Ватт, вартістю 717 гривень 22 копійки, автомагнітолу марки «Pioneer 4019CRB», вартістю 874,00 гривні.
Після чого, ОСОБА_7 місце скоєння злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_21 матеріальну шкоду у вигляді вартості викраденого майна на суму 1591 гривні 22 копійки.
Крім того, 25.03.2020 року приблизно о 02 години 20 хвилин, ОСОБА_7 , з метою таємного викрадення майна, проник в салон транспортного засобу «ВАЗ 2103», блакитного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_10 , який належить ОСОБА_21 та який знаходився поблизу будинку № 236 по вулиці Гетьманська, м. Новомосковська Дніпропетровської області. В цей момент ОСОБА_7 у бардачку побачив студентський квиток, код ІНН, приписне свідоцтво, паспорт громадянина України, платіжну карту банку КБ ПАТ «Прват Банк» № НОМЕР_11 , з магнітним носієм інформації, страховий поліс № АО/5041874 на ім`я ОСОБА_21 , які вирішив викрасти.
Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 , 25.03.2020 року приблизно о 02 годині 22 хвилини, знаходячись в салоні транспортного засобу марки «ВАЗ 2103», блакитного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_9 , який належить ОСОБА_21 та який знаходився поблизу будинку № 236 по вулиці Гетьманська м. Новомосковська Дніпропетровської області, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, таємно викрав з бардачка вказаного транспортного засобу офіційний документ, який належить ОСОБА_21 , а саме: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_21 .
Після чого, ОСОБА_7 місце скоєння злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить застосувати до нього положення ст. 69 КК України, призначивши покарання у виді 4 років позбавлення волі, зважаючи на те, що обвинувачений хворіє на гепатит С, частково відшкодував завдані збитки, щиро розкаївся, визнав вину в повному обсязі.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити свій вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки; за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки; за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.05.2020 року більш суворим за цим вироком, визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за новим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду від 26.12.2019 року, який скасовано в частині призначення покарання вироком Дніпровського апеляційного суду від 29.05.2020 року, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. В іншій частині вирок залишити без змін.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що у цьому провадженні кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. ч. 1, 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_7 вчинив у період з 30.01.2020 року по 25.03.2020 року, тобто до ухвалення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.05.2020 року та після ухвалення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.12.2019 року, який було скасовано вироком Дніпровського апеляційного суду від 29.05.2020 року в частині призначеного покарання та призначено покарання без застосування ст. 75 КК України. Отже, суд повинен був призначити остаточне покарання за сукупністю вироків за правилами, встановленими ст. 71 КК України. Проте, суд, призначаючи остаточне покарання ОСОБА_7 , фактично проігнорував вимоги ч. 1 ст. 71 КК України та призначив покарання без її застосування, призначивши остаточне покарання лише на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, що призвело до неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення, просив апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі, заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.
Обвинувачений підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши думку учасників, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Враховуючи, що висновки суду у вироку стосовно фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень, доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, правильність правової кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 ч. 3 ст. 357 КК України, в апеляційних скаргах обвинуваченого та прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Згідно змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
В межах кримінального провадження, яке переглядається судом апеляційної інстанції, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. ч. 1, 3 ст. 357 КК України, які він вчинив у період з 30.01.2020 року по 25.03.2020 року, тобто до ухвалення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.05.2020 року та після ухвалення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.12.2019 року.
Колегія суддів звертає увагу на те, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.12.2019 року ОСОБА_7 було призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України його було звільнено від відбування покарання, що не було враховано судом першої інстанції.
Проте, суд призначаючи остаточне покарання ОСОБА_7 не врахував вимоги ч. 1 ст. 71 КК України та призначив покарання без її застосування, призначивши остаточне покарання лише на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.
Крім того, вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.12.2019 року було скасовано вироком Дніпровського апеляційного суду від 29.05.2020 року, яким призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
Тому, при призначенні покарання ОСОБА_7 суд повинен був застосувати вимоги ч. 1 ст. 71 КК України, відповідно до правової позиції щодо правил призначення покарання за сукупністю вироків та сукупністю злочинів викладеної у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.06.2020 року (справа № 766/39/17), відповідно до якої при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановления попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили. При цьому, скасування судом апеляційної інстанції такого попереднього вироку в частині покарання з підстав неправильного звільнення від відбування покарання або у зв`язку з необхідністю призначити більш суворе покарання не перешкоджає застосуванню ст. 71 КК України, оскільки у такому разі апеляційний суд не спростовує висновків суду першої інстанції щодо винуватості особи у вчиненні злочину і не скасовує вироку в цій частині, а навпаки посилює покарання чи вказує на необхідність його відбування реально.
Отже, суд першої інстанції мав врахувати вищенаведені положення кримінального закону та призначити обвинуваченому покарання спочатку за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, вчинених в даному кримінальному провадженні, потім за правилами передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, вчинених до постановлення попереднього вироку, а вже після цього остаточно призначити покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
З огляду на те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, через незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, внаслідок чого при призначенні обвинуваченому остаточного покарання, було застосовано лише положення ч.ч. 1, 4 ст. 70, а положення ст. 71 КК України не було застосовано, колегія суддів вбачає підстави скасувати оскаржуване судове рішення в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок в цій частині.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 колегія суддів, враховуючи положення ст.ст. 50, 65 КК України, вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_7 спочатку із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, вчинених в кримінальному провадженні, за яким було ухвалено оскаржуваний вирок, після чого визначити покарання із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.05.2020 року більш суворим за цим вироком, а вже потім призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Щодо доводів обвинуваченого про невідповідність призначеного покарання його особі та ступеню тяжкості вчинених ним злочинів внаслідок суворості, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, оскільки призначене покарання у виді позбавлення волі в повній мірі відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, та на переконання колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, й підстав вважати його занадто суворим, як і підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 69, 75 КК України, не вбачається.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд врахував тяжкість скоєних злочинів, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції враховані обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , а саме його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності; обставини, які обтяжують покарання, а саме рецидив злочинів.
З урахуванням сукупності перелічених даних, тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, а також даних про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, шкоду, спричинену потерпілим частково відшкодував, потерпілі не наполягали на призначенні обвинуваченому суворого покарання, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, а також те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, вчинив ряд нових злочинів, дев`ять яких є тяжкими, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі без застосування положень ст. 69 КК України у межах санкцій інкримінованих статей.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.
Суд першої інстанції детально проаналізував сукупність зазначених обставин, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням обставин провадження, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, дійшов, на думку суду апеляційної інстанції, правильного висновку про призначення ОСОБА_7 покарання виключно у виді позбавлення волі без застосування вимог ст. 69 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених злочинів, конкретним їх обставинам, даним про особу обвинуваченого.
З урахуванням вищезазначеного, обставин, що можуть істотно знижувати ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень ОСОБА_7 не наведено, а тому підстави для застосування більш м`якого покарання до обвинуваченого ОСОБА_7 відсутні.
Отже, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обвинуваченого такими, що задоволенню не підлягають, а доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими та приходить до висновку про необхідність їх задоволення й скасування вироку щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання з ухваленням нового вироку в цій частині, у відповідності з вимогами ст. 420 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2020 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 ч. 3 ст. 357 КК України - скасувати в частині призначеного покарання.
Призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки;
-за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.05.2020 року більш суворим за цим вироком, призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за новим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.12.2019 року, який скасовано в частині призначення покарання вироком Дніпровського апеляційного суду від 29.05.2020 року, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а обвинуваченому, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4