Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2217/20
Номер провадження № 1-кс/376/383/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2020 р.

Слідчий суддя Сквирського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю заступника начальника слідчого відділу Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сквирського районного суду Київської області клопотання заступника начальника СВ Сквирського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 від 01 жовтня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ Сквирського ВП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області, який призначений у даному кримінальному провадженні, про накладання арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності - ОСОБА_4 , посилаючись на те, що в провадженні СВ Сквирського ВП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 від 01 жовтня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Так, 01.10.2020 року до Сквирського ВП ГУНП в Київській області надійшла ухвала слідчого судді Сквирського районного суду Київської області про зобов`язання внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 про факт вчинення щодо останнього шахрайських дій, групою осіб.

На підставі вказаної ухвали, 01 жовтня 2020 року відомості були внесені до ЄРДР за № 0000360, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 звернувся до Сквирського районного суду Київської області із позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_4 заборгованість в розмірі 1 261 641, 60 доларів США за договором позики від 15 грудня 2014 року, в рахунок забезпечення своїх позовних вимог звернувся до суду із заявою про накладення арешту на будь-яке рухоме і нерухоме майно ОСОБА_4 . Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 26 грудня 2019 року заяву ОСОБА_5 задоволено в повному обсязі.

02.10.2020 року допитано в якості свідка ОСОБА_4 , який вказав наступне.

В провадженні Сквирського районного суду Київської області перебуває цивільна справа № 376/56/19 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за договором позики. Позивач стверджує нібито ОСОБА_4 , як представником ОСОБА_5 з питань адміністрування та управління рахунком у швейцарському банку, протягом квітня-грудня 2014 року були неправомірно виведені грошові кошти у загальному розмірі 1 262 641,60 доларів США без відома довірителя та на свою користь. 15 грудня 2014 року нібито з метою врегулювання даних правовідносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був укладений договір позики б/н на вказану вище суму, 01.10.2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договір поруки б/н.

ОСОБА_4 пояснив, що вказані обставини не відповідають дійсності; жодний дій всупереч вказівкам довірителя ОСОБА_4 ніколи не вчиняв і, тим більше, не виводив на свою користь 1 261 641,60 доларів США. Не було жодних підстав «врегульовувати» які-небудь правовідносини, ніякого Договору позики ОСОБА_4 не погоджував, не підписував і не укладав, і, тим паче, не отримував коштів в позику.

ОСОБА_4 стверджує, що ОСОБА_5 підробив договір і має намір заволодіти належним ОСОБА_4 нерухомим майном в результаті виконання ймовірного рішення суду.

Також ОСОБА_4 підтвердив, що йому не відома особа поручителя ОСОБА_6 і він не поручався за виконання ОСОБА_4 будь-яких зобов`язань.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 26 грудня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_5 щодо забезпечення позову у справі, накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_4 , заборонено вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо рухомого та нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_4 .

В результаті перевірки інформації в Єдиному державному реєстрі судових рішень виявлено наявність такої ухвали Сквирського районного суду Київської області від 26 грудня 2019 року у цивільній справі № 376/56/19 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за договором позики.

02.10.2020 року допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 заперечив будь-яку свою причетність до нібито вчинених ним правочинів. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 він взагалі не знає та ніколи з ними не спілкувався, а тим більше не підписував будь-яких документів. При цьому зазначив, що вказані особи навмисно підробили документи з метою заволодіння його майном та покладенням на нього боргових зобов`язань.

На даний час в органу досудового розслідування наявні достатні дані, які свідчать про те, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 наявний неврегульований цивільно-правовий спір. З даного приводу триває розгляд справи в Сквирському районному суді. При цьому свідок ОСОБА_4 не заперечує факту наявності цивільно-правового спору.

На даний час органом досудового розслідування не встановлено всіх обставин укладення угод між ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а також факту вчинення або не вчинення правочинів взагалі.

Натомість в органу досудового розслідування наявні всі підстави вважати, що ОСОБА_4 з метою невиконання покладених на нього фінансових зобов`язань може відчужити наявне в нього нерухоме майно.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно ОСОБА_4 на праві власності належать квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 .

В судовому засіданні заступник начальника слідчого відділу Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області клопотання підтримав та просив його задовольнити.

В судове засідання власник майна та його представник не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду клопотання здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Суд, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку начальника СВ Сквирського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом було встановлено, що ОСОБА_5 звернувся до Сквирського районного суду Київської області із позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_4 заборгованість в розмірі 1 261 641, 60 доларів США за договором позики від 15 грудня 2014 року, в рахунок забезпечення своїх позовних вимог звернувся до суду із заявою про накладення арешту на будь-яке рухоме і нерухоме майно ОСОБА_4 . Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 26 грудня 2019 року заяву ОСОБА_5 задоволено в повному обсязі.

Позивач стверджує нібито ОСОБА_4 , як представником ОСОБА_5 з питань адміністрування та управління рахунком у швейцарському банку, протягом квітня-грудня 2014 року були неправомірно виведені грошові кошти у загальному розмірі 1 262 641,60 доларів США без відома довірителя та на свою користь. 15 грудня 2014 року нібито з метою врегулювання даних правовідносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був укладений договір позики б/н на вказану вище суму, 01.10.2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договір поруки б/н.

ОСОБА_4 пояснив, що вказані обставини не відповідають дійсності; жодний дій всупереч вказівкам довірителя ОСОБА_4 ніколи не вчиняв і, тим більше, не виводив на свою користь 1 261 641,60 доларів США. Не було жодних підстав «врегульовувати» які-небудь правовідносини, ніякого Договору позики ОСОБА_4 не погоджував, не підписував і не укладав, і, тим паче, не отримував коштів в позику. ОСОБА_4 стверджує, що ОСОБА_5 підробив договір і має намір заволодіти належним ОСОБА_4 нерухомим майном в результаті виконання ймовірного рішення суду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 171 КПК України до матеріалів клопотання додані документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Таким чином, з метою запобігання невиконання покладених фінансових зобов`язань, а також можливості приховування, використання, передачі чи відчуження нерухомого майна, що належить на праві власності - ОСОБА_4 , наявна необхідність накладенні на нього арешту.

Приймаючи до уваги вищевказане, керуючись ст.ст. 40, 167, 170, 171, 173 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника СВ Сквирського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності - ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: квартиру АДРЕСА_12 ; квартиру АДРЕСА_13 , квартиру АДРЕСА_14 ; квартиру АДРЕСА_15 ; квартиру АДРЕСА_16 ; квартиру АДРЕСА_17 ; квартиру АДРЕСА_18 ; квартиру АДРЕСА_19 ; квартиру АДРЕСА_20 ; квартиру АДРЕСА_21 ; квартиру АДРЕСА_11 .

Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно нерухомого майна, що належить на праві власності - ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: квартири АДРЕСА_12 ; квартири АДРЕСА_13 , квартири АДРЕСА_14 ; квартири АДРЕСА_15 ; квартири АДРЕСА_16 ; квартири АДРЕСА_17 ; квартири АДРЕСА_18 ; квартири АДРЕСА_19 ; квартири АДРЕСА_20 ; квартири АДРЕСА_21 ; квартири АДРЕСА_11 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1