Справа № 645/6868/19
Провадження № 1-кп/645/413/20
В И Р О К
27 серпня 2020 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ОСОБА_3 25 вересня 2019 приблизно о 22:00 год. разом зі своїми знайомими знаходився біля будинку АДРЕСА_2 . В цей же час до них підійшов малознайомий ОСОБА_3 . ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вони почали розпивати спиртні напої. Приблизно о 23.00 год. під час спільного вживання спиртних напоїв між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 на підґрунті особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в результаті якого у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .. Ралізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та настання наслідків, бажаючи діяти саме таким чином, перебуваючи від ОСОБА_8 на відстані приблизно 1 метр, наніс ОСОБА_8 два удари кулаком правої руки в область щелепи з лівої сторони. Від вказаних ударів ОСОБА_8 впав на землю.
Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому неповнолітньому ОСОБА_8 спричинені, згідно з висновком судово-медичної експертизи №09/1391-0/2019 від 24 жовтня 2019 року, тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми нижньої щелепи з подвійним ангулярним переломом нижньої щелепи та гематомою на голові, які відповідно до п.п. 2.2.1 а, б, в, і 2.2.2. Наказу МОЗ України від 17.01.1995 року №6, Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня ).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 122 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому розкаявся, повністю підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення. Пояснив суду, що у вересні 2019 року по вул. Рибалка у м. Харкові (точної адреси не пам`ятає), він зі своїми знайомими та малознайомим йому ОСОБА_8 вживав спиртні напої. Потім вони пішли до магазину «АТБ», біля якого в ході спілкування між ним та ОСОБА_8 виник конфлікт, в ході якого він вдарив ОСОБА_8 двічі в область лівої щелепи, після чого потерпілий впав.
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення та щире каяття у скоєному, заслухавши думку прокурора, потерпілого, який на момент ухвалення вироку є повнолітнім, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи наведене, суд вважав за можливе розглянути вказану справу в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.
На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, має постійне місце проживання.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з досудовою доповіддю Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, встановлено, що ризик небезпеки ОСОБА_3 для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінений як середній, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, та орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язків відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є нетяжким злочином, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставини, дані про особу винного, його ставлення до скоєного злочину та щире каяття, досудову доповідь Державної установи «Центр пробації» філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області Немишлянського районного відділу від 24.02.2020 року, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 122 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.
Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Враховуючи ступінь і характер суспільно-небезпечного діяння, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, суд дійшов до висновку про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком та застосовує ст. 75 КК України. На період іспитового строку суд покладає на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався та підстави для його обрання відсутні.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 п.п. 1, 2, ч. 3 п. 2 ст.76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається (направляється) обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1