Справа №639/4646/20
Провадження №1-в/639/608/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючочого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м. Харкові клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області, є громадянином України, із середньою освітою, розлученого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , засудженого 11.05.2017 року Зміївським районним судом Харківської області, з урахуванням ухвали апеляційного суду Харківської області від 10.10.2017 року, за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1,4 ст.70, ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі, відбуваючого покарання в Холодногірській виправній колонії №18,-

В С Т А Н О В И В:
24.07.2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся засуджений ОСОБА_4 з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити посилаючись на те, що він за час відбування покарання довів своє виправлення.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
Розглянувши матеріали клопотання та особової справи, заслухавши думку прокурора, представника виправної установи, засудженого, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
В силу ст. 81 КК України, особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим покарання.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 11.05.2017 року Зміївським районним судом Харківської області за ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10.10.2017 року, на підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 06.01.2017 року по 20.06.2017 року.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 27.11.2018 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 11.05.2017 року, з урахуванням ухвали апеляційного суду Харківської області від 10.10.2017 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року до 10.10.2017 року включно із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.
Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться впостанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд виходить з того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд враховує не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.
Так, відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 06.01.2017 року. З 06.01.2017 року по 02.11.2017 року перебував в Харківському слідчому ізоляторі, характеризувався посередньо, вимоги режиму порушував, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності 1 (один) раз, заохочень не мав. До праці не залучався. З 02.11.2017 року по 25.09.2018 року відбував покарання у державній установі «Холодногірська виправна колонія (№ 18)», характеризувався посередньо, вимоги режиму не порушував, дисциплінарних стягнень не мав. З метою стимулювання правослухняної поведінки заохочувався 1 (один) раз рішенням дисциплінарної комісії. З 25.09.2018 року по 28.09.2018 року перебував на лікуванні у державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)», характеризувався посередньо, вимоги режиму не порушував, заохочень та дисциплінарних стягнень не мав. З 28.09.2018 року відбуває покарання у державній установі «Холодногірська виправна колонія (№18)». За час відбування покарання характеризується не завжди задовільно, за допущенні порушення установленого порядку відбування покарання 3 (три) рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочення не має. Залучається до без оплатних робіт з благоустрою території колонії. Доручену йому роботу виконує, але під наглядом з боку представників адміністрації установи. На виробництві установи не працює. У відношенні до інших засуджених неконфліктний. По відношенню до представників адміністрації установи ввічливий, але з метою поблажливого ставлення до себе. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законодавством вимог ставиться не завжди сумлінно, через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Зарахований до реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» - ставиться без особистої зацікавленості. За час відбування покарання на профілактичному обліку установи не перебував. За характером засуджений скритний та мовчазний.
Окрім того, як встановлено з вищезазначеної характеристики, засуджений ОСОБА_4 з 21.01.2016 року знаходячись в місцях позбавлення волі, мав 1 (одне) заохочення.
Проте, суд зазначає, що сама по собі наявність заохочення у виправній Державній Установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» не може бути безсумнівним підтвердженням виправлення ОСОБА_4 , оскільки виправлення особи повинно бути за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення.
Що стосується заохочення, яке отримав ОСОБА_4 суд дійшов висновку, що воно було отримано 04.07.2018 року, тобто напередодні того часу коли можливе застосування ст.ст. 81, 82 КК України. За таких обставин, суд дійшов висновку, що лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_4 зазнає позитивних змін.
Про що свідчить той факт, що 19.12.2018 року на комісії установи розглядалось питання щодо застосування ст. 82 КК України. Рішенням комісії установи засудженому відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України.
07.08.2019 року на комісії установи розглядалось питання щодо застосування ст. 81 КК України. Рішенням комісії установи засудженому відмовлено у застосуванні ст. 81 КК України.
Також, згідно довідки про заохочення та стягнення, ОСОБА_4 за час відбування покарання мав 4 стягнення, а саме: 18.04.2017 року, 11.07.2019 року, 26.09.2019 року у виді догани та 10.05.2019 року у виді попередження.
Враховуючи вищевикладене та те, що ОСОБА_4 судимий за корисливі злочини, те, що він за час перебування у місцях позбавлення волі порушував режим тримання, характеризується за місцем відбуття покарання посередньо, незрозуміло якою буде його поведінка у разі умовно-дострокового звільнення, суд приходить до висновку, що на даний час засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого повного виправлення.
Таким чином, засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення, а тому його клопотання є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Повний текст ухвали складено та оголошено 12.08.2020 року о 16 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1