Справа № 372/2100/18
Провадження № 1-кп-40/20
В И Р О К
іменем України

23 липня 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесеному в ЄРДР за № 0000257 від 18.03.2018 року за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Обухів, Київської області, громадянина України, українця, не одруженого, маючого на утриманні 2 неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, освіта професійно-технічна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого востаннє 08.10.2010 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 10.09.2015 році по відбуттю покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
18 березня 2018 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи коло будинку АДРЕСА_2 , підійшов до каналізаційного колодязю, який розташований на прибудинковій території, поряд з першим під`їздом будинку АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 , користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підняв із металевої обойми каналізаційного колодязя люк каналізаційний, перемістив його в сторону. Далі, ОСОБА_4 заліз в каналізаційний колодязь, де використовуючи труборіз від`єднав кабель типу ТПП 100х2х0,5, який прокладений в каналізаційній шахті, власником якого являється публічне комунальне підприємство «Укртелеком», загальною довжиною 0,063 км, вартість якого становить 10766 грн. 07 коп., після чого кабель типу ТПП 100х2х0,5, загальною довжиною 0,063 км, перемістив із каналізаційного колодязя до бокової сторони будинку і повернувся в каналізаційний колодязь, з метою продовження вчинення злочину, однак не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками поліції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, та показав, що в березні 2018 року він біля будинку № 172 в м. Обухів заліз в каналізаційний люк, звідки намагався викрасти кабель, однак був зупинений працівниками поліції. Цивільний позов визнав повністю. У вчиненому кається, шкоду не відшкодував в зв`язку з відсутністю коштів.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, цивільний позов підтримав в повному обсязі, оскільки обвинувачений не відшкодував завдані збитки.

Покази ОСОБА_4 , є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, та судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 , вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразились в незакінченому замахі на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки злочину, особу винного та його відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Судом не встановлено обтяжуючих покарання обставин відповідно до ст. 67 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а відповідно до ст. 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи вищезазначене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_4 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, має непогашену та не зняту судимість, шкоду потерпілому не відшкодував, хоча судом надавався час для відшкодування шкоди в добровільному порядку, враховуючи пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання в межах передбачених санкцією ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

На думку суду, призначення такого виду покарання як позбавлення волі забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст.2 КПК України, і буде пропорційним, тобто необхідним, справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , та попередження вчинення нових злочинів.

Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

При вирішенні цивільного позову ПАТ «Укртелеком» до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

При цьому, статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, частиною 1 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

В судовому засіданні обвинувачений зазначені вимоги визнав повністю, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення зазначених вимог, так як вони цивільним позивачем підтверджені відповідними даними, а тому суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин, як і щодо питання добровільності їх визнання відповідачем.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання після приведення вироку до фактичного виконання.

Цивільний позов ПАТ «Укртелеком» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду в розмірі 11 558 грн. 80 коп.

Речові докази по справі - СD-R диски, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, залишити при справі; кабель ТППх100х2х0,5, який передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_5 , залишити останньому; ручний інструмент, схожий на секатор, який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, знищити. Витрати за проведення судової експертизи в сумі 286 грн. 00 коп., стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Суддя: