ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
Справа № 991/2744/20
Провадження № 1-кп/991/35/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2021 рокумісто Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі: головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,
здійснивши у відкритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України,
в с т а н о в и в :

30.03.2020 до Вищого антикорупційного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.
Ухвалою суду від 18.08.2020 призначено судовий розгляд у згаданому кримінальному провадженні (т. 4 а.с. 17-18).
Відповідно до обвинувального акта, директор Національного наукового центру «Інститут виноградарства і виноробства ім. В.Є. Таїрова» ОСОБА_15 , заступник директора Національного наукового центру «Інститут виноградарства і виноробства ім. В.Є. Таїрова» ОСОБА_16 , директор Державного підприємства «Дослідне господарство «Таїровське ННЦ «Інститут виноградарства і виноробства ім. В.Є. Таїрова» ОСОБА_17 , голова Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_12 , заступник голови Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, начальник управління сільського господарства та продовольства ОСОБА_13 , голова Держкомзему в Овідіопольському районі Одеської області ОСОБА_14 , головний спеціаліст юридичного відділу апарату Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_18 , обвинувачуються у тому, що у період з 13.09.2007 по 22.11.2010, за попередньою змовою між собою, вчинили зловживання службовим становищем, внаслідок чого 18.08.2010 Овідіопольською районною державною адміністрацією Одеської області було прийнято незаконне розпорядження № 919 «Про припинення права користування на частину земельної ділянки ДП «Дослідне господарство «Таїровське» на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту)». Внаслідок чого з державної власності було вилучено 10,73 га особливо цінних земель для створення садового товариства працівників Інституту ім. В.Є. Таїрова та Дослідне господарство «Таїровське». На масиві згаданої частини земельної ділянки були сформовані низка окремих земельних ділянок.
У результаті послідуючих узгоджених злочинних дій обвинувачених Овідіопольською районною державною адміністрацією Одеської області було прийнято незаконне розпорядження від 22.11.2010 № 1344, яким затверджено проекти землеустрою щодо безоплатної передачі у приватну власність громадянам України (всього 143 особи) земельних ділянок загальною площею 9,8230 га, для ведення садівництва.
Внаслідок дій обвинувачених земельна ділянка загальною площею 10,73 га протиправно вибула з державної власності, чим спричинено шкоду державі у розмірі 20 943 598 грн.
Таким чином, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, а саме в умисному, з корисливих мотивів, в інтересах третіх осіб, використанні службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
02.02.2021 в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 звернулися до суду із письмовими клопотаннями, а обвинувачений ОСОБА_17 з усним про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.
Свої клопотання обвинувачені обґрунтовують тим, що відповідно до обвинувального акта, інкримінований їм злочин закінчено 22.11.2010, тому на час звернення до суду із відповідними клопотаннями закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_17 , роз`яснено суть висунутого обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, право на закриття кримінального провадження з інших підстав. Також роз`яснено, що у разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.
Обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_17 повідомили суду, що суть пред`явленого обвинувачення їм зрозуміла, вони не вважають себе винуватими у вчиненні інкримінованого їм злочину, проте наполягають на закритті кримінального провадження саме з підстав закінчення строків давності. Продовжувати судовий розгляд в загальному порядку не бажають, наслідки закриття кримінального провадження їм зрозумілі.
Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 клопотання своїх підзахисних підтримали в повному обсязі.
Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 проти задоволення вказаних клопотань не заперечували.
Прокурор ОСОБА_5 повідомила, що перебіг строків давності у цьому кримінальному провадженні стосовно обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_17 не зупинявся та не переривався, тому проти закриття кримінального провадження в частині обвинувачення цих осіб у зв`язку із закінченням строків давності не заперечує.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності позиції обвинувачених, колегія суддів вважає, що клопотання обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_17 підлягають задоволенню з наступних підстав.
Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.
Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, то судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності незалежно від визнання обвинуваченим вини.
Також суд зазначає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. При цьому вина обвинувачених не встановлюється.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє його від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правові підстави звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності передбачені ст. 49 КК України.
Виходячи з положень ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули строки, диференційовані залежно від класифікації кримінальних правопорушень.
Санкція ч. 2 ст. 364 КК України передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років. Таким чином, передбачене згаданою статтею діяння, у відповідності до ч. 5 ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 23.03.2020 прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокуратура затверджено обвинувальний акт, яким ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України (т. 1 а.с. 1).
Початковим моментом перебігу строку давності у згаданому кримінальному провадженні є день закінчення інкримінованого обвинуваченим діяння, а саме, за версією сторони обвинувачення, день прийняття у результаті узгоджених дій обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , Овідіопольською районною державною адміністрацією Одеської області було прийнято незаконне розпорядження від 22.11.2010 № 1344, яким затверджено проекти землеустрою щодо безоплатної передачі у приватну власність громадянам України (всього 143 особи) земельних ділянок загальною площею 9,8230 га, для ведення садівництва, тобто 22.11.2010 (т. 1 а.с. 47, 78, 107, 136, 163, 191, 220).
Відомості про зупинення чи переривання строку давності у цьому кримінальному провадженні відсутні. Відтак строк давності за вказаним злочином сплинув 22.11.2020.
Відповідно до супровідного листа, згаданий обвинувальний акт, в порядку ст. 291 КПК України, надійшов до Вищого антикорупційного суду 30.03.2020 (т. 1 а.с. 1).
З огляду на викладене, враховуючи наведені вище положення матеріального та процесуального законів, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_17 від кримінальної відповідальності та закриття стосовно них кримінального провадження.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялися.
На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284, 285 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Клопотання обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_17 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.
Звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності:
ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Отрада Глазуніського району Орловської області Російської РФСР,
ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Чижівка Звенигородського району Черкаської області, та
ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Вадатурково Рибницького району Молдавської РСР.
Кримінальне провадження № 0000429 в частині обвинувачення ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, - закрити.
Копію ухвали направити учасникам кримінального провадження.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду. Апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня оголошення ухвали через Вищий антикорупційний суд.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3