Дата документу 12.11.2020 Справа № 317/3730/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/807/1229/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №317/3730/17Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 03 червня 2020 року про залишення без задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою районного суду заява захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про перегляд вироку Апеляційного суду Запорізької області від 13 березня 2003 року за нововиявленими обставинам залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі засуджений просив ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги мотивував тим, що суд не викликав та не допитав в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , яка була встановлена захисником і яка своїми показами підтвердила раніше дані в суді визнавальні покази ОСОБА_11 про вчинення ним вбивства. Крім того, суд також не допитав свідка ОСОБА_11 та надав оцінку його визнавальним показам не дослідивши їх в судовому засіданні. Також заява захисника про перегляд за нововиявленими обставинами вироку була розглянута судом з порушенням строку, визначеного КПК.

В апеляційній скарзі захисник просив ухвалу скасувати, визнати пояснення свідка ОСОБА_10 та добровільне зізнання ОСОБА_11 нововиявленими обставинами, відкрити кримінальне провадження за нововиявленими обставинами, скасувати вирок Апеляційного суду Запорізької області від 13.03.2003 року та ухвалу Верховного Суду України від 13.11.2003 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_11 . Свої вимоги мотивував тим, що суд першої інстанції взагалі не надав оцінки та не мотивував в ухвалі відмову визнання того факту, що зізнавальні покази ОСОБА_11 є нововиявленою обставиною, про яку стороні захисту стало відомо вже після набрання вироком чинності. Зазначаючи в ухвалі про те, що покази свідка ОСОБА_10 не є нововиявленими обставинами, оскільки засудженому ОСОБА_8 було відомо про наявність цього свідка, суд не звернув уваги на те, що про вказану обставину стало відомо лише з дня надання пояснень ОСОБА_10 , а також на те, що вказаний свідок був встановлений саме захисником і не зі слів ОСОБА_8 . Крім того, під час розгляду заяви про перегляд вироку сторону захисту було позбавлено можливості ознайомитися із наявними у справі відеоматеріалами слідчих дій. Відтак суд першої інстанції необґрунтовано визнав обставини, на які посилався захисник як на нововиявлені, такими, що не відповідають критеріям, визначеним КПК.

Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника, які підтримали доводи та вимоги апеляційних скарг та наполягали на їх задоволенні; прокурора, який заперечив проти апеляційних скарг та просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що вироком Апеляційного суду Запорізької області від 13 березня 2003 року ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, п.п.1, 9, 13 ч.2 ст.115 КК України до довічного позбавлення волі, ОСОБА_11 засуджено за ч.1 ст.396 КК до 3 років позбавлення волі.

Ухвалою Верховного Суду України від 13 листопада 2003 року вказаний вирок Апеляційного суду Запорізької області залишено без змін.

Захисник засудженого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду із заявою про перегляд вироку Апеляційного суду Запорізької області від 13 березня 2003 року за нововиявленими обставинами. Заяву мотивував тим, що під час розгляду іншої кримінальної справи ОСОБА_11 в судовому засіданні зізнався в тому, що злочини, за які ОСОБА_8 було засуджено вироком від 13 березня 2003 року, насправді вчинив він, а ОСОБА_8 в момент вбивства не було в будинку потерпілих.

Крім того, захисником була встановлена і опитана свідок ОСОБА_10 , яка пояснила, що в жовтні 2002 року приблизно опівночі до неї додому прийшли її знайомі ОСОБА_8 та ОСОБА_11 . При цьому вона бачила, що у ОСОБА_11 були забруднені кров`ю руки та одяг. ОСОБА_8 був повністю чистий і не мав будь-яких пошкоджень. На її запитання що трапилось, ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_11 в центрі села з кимось побився.

Вважаючи пояснення свідка ОСОБА_10 та добровільне зізнання ОСОБА_11 нововиявленими обставинами, захисник просив скасувати вирок апеляційного суду та ухвалу Верховного Суду України.

Суд, залишаючи заяву захисника без задоволення, в ухвалі зазначив, що обставини, на які посилався захисник, не знайшли свого підтвердження через їх невідповідність визначеним КПК критеріям.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до положень ч.2 ст.459 КПК нововиявленими обставинами визнаються:

- штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

- інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду при прийнятті судового рішення, а також спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

За змістом наведених норм процесуального закону, роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції ретельно перевірив зазначені захисником в заяві обставини, співставив їх з матеріалами кримінальної справи, та обґрунтовано не визнав їх нововиявленими в розумінні ст.459 КПК.

Так, одним із критеріїв нововиявлених обставин є наявність їх в об`єктивній дійсності до винесення судового рішення. Тобто нові факти і обставини повинні були існувати в той момент, коли виносилося судове рішення, про перегляд якого за вказаною процедурою порушується питання.

Перевіряючи посилання захисника в заяві як на нововиявлені обставини на зізнавальні покази ОСОБА_11 , суд першої інстанції правильно виходив з того, що така обставина під час розгляду апеляційним судом кримінальної справи щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_11 ще не існувала в об`єктивній дійсності, адже такі покази ОСОБА_11 надав під час судового засідання в Мелітопольському міськрайонному суді Запорізької області у 2004 році.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що покази ОСОБА_11 про вбивство ним ОСОБА_12 та ОСОБА_13 були перевірені під час проведення відповідної перевірки та постановою слідчого було відмовлено в порушенні кримінальної справи за явкою з повинною ОСОБА_11 . Підставою такого рішення слідчого було те, що ОСОБА_11 повінстю відмовився від своїх так званих «зізнавальних» показів.

Також захисник як на нововиявлену обставину посилався на те, що під час розгляду кримінальної справи не була допитана свідок ОСОБА_10 , яка обізнана про обставини, які виправдовують засудженого ОСОБА_8 .

В судовому засіданні під час розгляду заяви захисника сам засуджений ОСОБА_8 пояснив, що про свідка ОСОБА_10 йому було відомо ще під час розгляду кримінальної справи щодо нього, однак через тиск з боку органів досудового слідства він не заявляв про це.

Разом з тим, з матеріалів провадження вбачається, що під час розгляду кримінальної справи ОСОБА_8 повністю визнавав себе винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, про що надав відповідні покази, щиро розкаявся у скоєному. Про здійснення на нього будь-якого тиску з боку органів досудового слідства чи то інших осіб не заявляв.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано розцінив цю обставину як таку, що не є нововиявленою, оскільки про неї було відомо ще під час розгляду кримінальної справи.

Крім того, ОСОБА_10 не була очевидцем подій, в яких визнано винним ОСОБА_8 . ОСОБА_10 з огляду на пояснення ОСОБА_8 про обставини вчинення злочину нічого не відомо навіть з його слів чи слів третіх осіб.

Колегія суддів зазначає, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилося під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого і неспростовного характеру.

Між тим, на переконання колегії суддів, стороною захисту не наведено таких обставин суттєвого і неспростовного характеру, які би вимагали перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Та обставина, що суд під час розгляду заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами не допитав свідка ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на що посилався в своїй апеляційній скарзі засуджений, не вплинула на законність та правильність прийнятого судом рішення.

До заперечень апеляційної скарги захисника про те, що суд взагалі не мотивував в ухвалі визнання показів ОСОБА_11 такими, що не є нововиявленою обставиною, колегія суддів ставиться критично. Адже ухвала суду в цій частині містить докладні та вичерпні мотиви прийняття такого рішення.

Посилання захисника на те, що свідок ОСОБА_10 була встановлена саме захисником і не зі слів засудженого ОСОБА_8 , не змінює тієї обставини, що про даного свідка засудженому було відомо ще під час судового розгляду кримінальної справи щодо нього та не спростовує висновків суду в цій частині.

Клопотання сторони захисту про ознайомлення з відеоматеріалами слідчих дій було розглянуто судом першої інстанції. При цьому судом було зазначено, що усі наявні у суду матеріали справи були надані стороні захисту для ознайомлення, а будь-яких інших матеріалів у суду не має.

Твердження засудженого про порушення судом строків розгляду заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є неспроможними, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що розгляд заяви неодноразово відкладався судом з об`єктивних причин, в тому числі і за численними клопотаннями сторони захисту.

У контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційних скарг засудженого та захисника про скасування судового рішення на зазначених у них підставах.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би тягнули за собою безумовне скасування ухвали, під час апеляційного розгляду також не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 03 червня 2020 року про залишення без задоволення заяви захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про перегляд вироку Апеляційного суду Запорізької області від 13 березня 2003 року за нововиявленими обставинам залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення їй копії даної ухвали

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4