Дата документу 07.10.2020
Справа № 334/4292/20
Провадження № 1-кп/334/924/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №1-кп/334/924/20, внесене 12.06.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001920, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має повну середню освіту, працює на посаді різника металу ТОВ «Полігон-Авто», у шлюбі не перебуває, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

08.06.2020 приблизно о 13.37 годині ОСОБА_3 , знаходячись в торгівельному магазині ТОВ «Сільпо-Фуд», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бородінська, буд. 206, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв з торгівельної полиці товар, а саме: голець холодного копчення масою 0,398 кг. на суму 304 гривні 83 копійки (без урахування НДС), пиво «Bud» світле 0,5 л. на суму 14 гривень 99 копійок (без урахування НДС). Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, утримуючи вищевказаний товар, направився до виходу з вищевказаного приміщення, через який залишив місце вчинення кримінального проступку, не розрахувавшись за товар, чим спричинив матеріальну шкоду ТОВ «Сільпо-Фуд» на загальну суму 304 гривні 84 копійки.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням постанови про визнання речовими доказами та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_3 дав наступні показання в червні 2020 року знаходячись в торгівельному магазині ТОВ «Сільпо-Фуд» у м. Запоріжжя по вул. Бородінській він взяв з торгівельної полиці товар, а саме: рибу копчену та пиво, після чого, не розрахувавшись, вийшов з магазину. В подальшому була викликана поліція. Спричинену шкоду він відшкодував добровільно, сплативши грошові кошти через касу магазину. У вчиненому розкаюється.

Обвинувачений ОСОБА_3 вірно розуміє зміст обставин провадження і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Приймаючи до уваги показання обвинуваченого, досліджені письмові докази, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку.

При призначенні покарання, відповідно до ст.65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу обвинуваченого, а також обставини, що впливають на покарання.
ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, раніше не судимий, неодружений, працює, на диспансерному обліку у лікаря психіатра не перебуває.
ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував завдану шкоду, що є обставинами, які пом`якшують йому покарання, при цьому обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.
Враховуючи у сукупності тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його особу, ступінь його вини, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.185 КК України, - у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.314, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин .
Речовий доказ - оптичний DVD носій з інформацією на ньому, а саме відеозаписами «сh03_3722» файлової системи по типу «МР4» розміром 3 821 568 байт, «сh07_3222» файлової системи по типу «МР4» розміром 12 152 832 байт, «сh08_3121» файлової системи по типу «МР4» розміром 5 607 424 байт, за участю ОСОБА_3 , який долучений до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: