Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5315/20
Провадження 1-в/711/387/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника адміністрації

Черкаської виправної колонії ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси в режимі відеоконференції із Черкаською виправною колонією (№62) клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 відбуває покарання у виді позбавлення волі в Черкаській виправній колонії (№62). Засуджений:

- 26.05.2004 року Шполянським районним судом Черкаської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

- 20.04.2012 року Шполянським районним судом Черкаської області за ст. 122 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

- 19.10.2017 року Деснянським районним судом м. Києва за ст.. 187 ч. 2, ст.. 186 ч. 2, ст.. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано в строк термін попереднього ув`язнення з 21.01.2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.12.2018 року на підставі ст.. 75 ч. 2 КК України зараховано термін попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 26.07.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку покарання 21.01.2017 року. Кінець строку покарання 16.07.2022 року.

ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання мотивуючи це тим, що він заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Представник ЧВК (№62) у судовому засіданні заперечував проти умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання вважаючи, що він не довів своє виправлення.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_6 , вважаючи що своєю поведінкою та ставленням до праці засуджений не довів своє виправлення, його поведінка не має стабільного характеру.

Засуджений ОСОБА_6 просив клопотання задоволити, оскільки своєю поведінкою та ставленням до праці він довів своє виправлення.

Суд, заслухавши засудженого, думку прокурора та представника ЧВК (№62), вивчивши матеріали клопотання та особової справи ОСОБА_6 виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому під сумлінною поведінкою слід розуміти свідоме і беззаперечне дотримання засудженим умов відбування покарання та виконання всіх обов`язків покладених на нього нормативно-правовими актами. Вона передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, але й те, що засуджений подає позитивний приклад поведінки для інших засуджених. Не можна вважати сумлінною поведінкою лише формальний факт відсутності у засудженого не знятих чи не погашених заходів стягнення, оскільки дотримання порядку та умов відбування покарання є обов`язком засудженого.

Сумлінне ставлення до праці це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, покращення кількісних та якісних показників виконуваної роботи. Воно передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, а також відшкодування збитків завданих злочином.

В той же час як вбачається з матеріалів клопотання та особової справи засуджений ОСОБА_6 відбуваючи покарання в Черкаській виправній колонії з 23.10.2018 року, характеризується посередньо, допускає порушення правил поведінки та розкладу дня установи, за що має 3 стягнення 07.02.2019 року, 16.05.2019 року та 07.06.2019, які на даний час погашено в установленому законом порядку. Був працевлаштований на виробництві установи, до праці ставився сумлінно, за що отримав одне заохочення 23.01.2020 року.

Наявність стягнення та заохочено свідчить про те, що поведінка ОСОБА_6 не була сумлінною.

Суд також враховує, що 29.12.2018 року на адміністративній комісії установи розглядалось питання можливості застосування ст.. 101 КВК України, але рішенням комісії установи засудженому було відмовлено по заяві засудженого. 31.01.2019 року на адміністративній комісії установи розглядалось питання застосування до ОСОБА_6 ст.. 82 КК України (заміна невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням), але рішенням комісії установи відмовлено, так як не став на шлях виправлення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що на даний час ОСОБА_6 не довів свого виправлення, оскільки його сумлінна поведінка та ставлення до праці за весь період відбутого покарання не носять системного характеру та не дають правових підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання через Придніпровський районний суд міста Черкаси апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення повного тексту ухвали, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1