Справа №487/6910/20
Провадження №1-кс/487/452/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.01.2021 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання старшого слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0003123 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.4 ст.189 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
05.01.2021 старший слідчий СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 1/2 частину однієї кімнати у гуртожитку, загальною площею 27,2 кв.м., житловою площею 17,0 кв.м., яка розташовується за адресою: АДРЕСА_1 .

Підставою для внесення клопотання стало те, що вищезазначене нерухоме майно підлягає конфіскації у підозрюваного, з метою попередження його відчуження, з метою забезпечення арешту майна та цивільного позову, поданого потерпілим ОСОБА_6 .

Слідчий до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за своєї відсутності, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшла наступних висновків.

Із матеріалів клопотання встановлено, що СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 00003123 від 06.11.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.4 ст.189 КК України.

У невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , та невстановленої на теперішній час в ході проведення досудового розслідування особи, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_6 та оберненням вказаного майна на свою користь.

05.11.2020, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, з метою реалізації злочинного умислу, що виник, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановлена в ході проведення досудового розслідування особа, достовірно знаючи про місцезнаходження потерпілого, заздалегідь (спланувавши спосіб здійснення ними злочину та підготувавши необхідні для його вчинення засоби, а саме пристрою конструктивно схожому для відстрілу резинових куль та легкового автомобіля невстановленої марки, приїхали на вул. Богородична в м. Миколаєві Миколаївської області, де в той час знаходився потерпілий ОСОБА_6 .

Приблизно о 20:00 год., більш точного часу не встановлено ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, помітили потерпілого ОСОБА_6 , вийшли з салону автомобіля та підбігли до останнього.

Підбігши до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановлена особа розпочали розмову, в ході якої раптово, умисно, протиправно, розуміючи суспільну небезпечність свого діяння та бажаючи і настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді розбою, демонструючи предмет, конструктивно схожий на пристрій для відстрілу резинових куль, який потерпілий сприйняв як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, застосовуючи насильство, що виражалось в нанесенні ударів по голові та тулубу, почали вимагати, під приводом неіснуючого боргу, передати мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi note 9», велосипед та грошові кошти.

Крім того, в ходу проведення досудового розслідування встановлено, що після вищевказаного, 05.11.2020, приблизно о 20:10 год. шляхом нанесення тілесних ушкоджень, подолавши супротив потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_5 разом з невстановленою особою, силоміць, проти волі потерпілого затягли його на заднє сидіння невстановленого автомобіля, при цьому двоколісний спортивний велосипед марки «Giant», вартістю 2000,00 грн., на якому знаходився потерпілий помістили на дах вказаного автомобіля та направились у невідомому напрямі.

Під час руху на вказаному автомобілі в районі вул. 6-та Слобідська в м. Миколаєві Миколаївської області ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановлена особа, отримавши реальну можливість розпоряджатись придбаним велосипедом, передали останній невідомий особі, після чого продовжили рух на і транспортному засобі.

В подальшому, проїжджаючи на території автогаражного кооперативу «Лада» в м.Миколаєві Миколаївської області потерпілий ОСОБА_6 , дістав з ї кишені сльозоточивий пристрій дратівливої дії та розпилив його вміст в салоні автомобіля. Після розпилення вмісту вказаного засобу ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановлена особа втратили пильність, в результаті чого потерпілий отримав тимчасову можливість чинити супротив, відчинив задні двері салону автомобіля та направився бігти в напрямку свого будинку.

Під час руху потерпілого у вищевказаному напрямі ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановлена особа вибігли з салону автомобіля та в подальшому, застосовуючи предмет конструктивно схожий на пристрій для відстрілу резинових куль здійснили щонайменше 5 пострілів в бік потерпілого, при цьому спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді множинних вогнепальних поранень обох стегон, ділянки крижі, лівої бокової стінки живота, правої половини грудної клітини, правого передпліччя. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий знову втратив можливість чинити супротив, впав на землю та до нього підбігли ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , та невстановлена особа, які продовжили наносити тілесні ушкодження ногами в різні частини тулуба, верхніх та нижніх кінцівок.

В подальшому, перебуваючи в салоні автомобіля, потерпілий, побоюючись за своє життя, під погрозою фізичної розправи та нанесення тілесних ушкоджень, потерпілому ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановлена особа заволоділа мобільним телефоном марки «Хіаоmі» моделі «Redmi note 9», вартістю 3000,00 грн. в середині якого знаходилась сім - карта мобільного оператора марки ПрАТ «ВФ Україна», вартістю 25,00 грн. та TOB «лайфселл», вартістю 25,00 грн.

Тим самим ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановлена в ході проведення досудового розслідування особа заволоділи належним потерпілому ОСОБА_6 майном, спричинивши тим самим останньому матеріальну шкоду на загальну суму 5050,00 грн.

Крім того, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що в цей самий час ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановлена особа, перебуваючи на вул. Кузнецькій в м.Миколаєві Миколаївської області розпочали розмову з ОСОБА_6 , в ході якої умисно, протиправно, маючи корисливий умисел, спрямований на вимагання передачі грошових коштів, розуміючи суспільну небезпечність свого діяння та бажаючи їх настання, демонструючи предмет, конструктивно схожий на пристрій для відстрілу резинових куль, який потерпілий сприйняв як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, застосовуючи насильство, що виражалось в нанесенні ударів по голові та тулубу, почали вимагали під приводом неіснуючого боргу передати грошові кошти.

Через незначний проміжок часу, розташовуючись в салоні автомобіля, потерпілий, побоюючись за своє життя, під погрозою фізичної розправи та нанесення тілесних ушкоджень, діючи під психологічним та фізичним тиском стосовно передачі грошових коштів повідомив, що гроші знаходяться на території його домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та в подальшому ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановлена особа направились в напрямку вищевказаного домоволодіння. При цьому ОСОБА_6 повідомив, що у житловому будинку нікого немає та він винесе вказану суму грошей, яку вони вимагають.

Під`їхавши до будинку потерпілого ОСОБА_6 , зупинивши автомобіль неподалік, ОСОБА_5 вийшов з його салону та направився до вхідних дверей житлового будинку, розташовуючись поблизу яких останній, під приводом доставки товарів, дізнався про те, що на території домоволодіння наявні сторонні особи, а саме мати ОСОБА_6 - ОСОБА_8 . Дізнавшись про казаний факт ОСОБА_5 повернувся до автомобіля, сів до його салону та разом з потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невідомим чоловіком, з метою залякування потерпілого поїхали в напрямку Матвіївського лісу, поза межами м. Миколаєва Миколаївської області.

В подальшому, проїжджаючи на території автогаражного кооперативу «Лада» в м.Миколаєві Миколаївської області потерпілий ОСОБА_6 , дістав з кишені сльозоточивий пристрій дратівливої дії та розпилив його вміст в салоні автомобіля. Після розпилення вмісту вказаного засобу ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановлена особа втратили пильність в результаті чого потерпілий отримав тимчасову можливість чинити супротив, відчинив задні двері салону автомобіля та направився бігти в напрямку свого будинку.

Під час руху потерпілого у вищевказаному напрямі ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановлена особа вибігли з салону автомобіля та в подальшому, застосовуючи предмет конструктивно схожий на пристрій для відстрілу резинових куль здійснили щонайменше 5-ть пострілів в бік потерпілого при цьому спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді множинних вогнепальних поранень обох стегон, ділянки крижі, лівої бокової стінки живота, правої половини грудної клітини, правого передпліччя. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий знову втратив можливість чинити супротив, впав на землю та до нього підбігли ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановлена особа, які продовжили наносити тілесні ушкодження ногами в різні частини тулуба, верхніх та нижніх кінцівок. Під час нанесення тілесних ушкоджень, з метою доведення злочинного умислу до кінця ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановлена особа знову силоміць затягли потерпілого ОСОБА_6 до салону автомобіля.

Перебуваючи у салоні автомобіля, потерпілий, побоюючись за своє життя, під погрозою фізичної розправи та нанесення тілесних ушкоджень, на вимогу ОСОБА_7 та невстановлених осіб почав направляти голосові та текстові повідомлення в мобільному додатку «Viber» своїй матері з вимогою переказати грошові кошти в сумі 12000,00 грн. Після цього ОСОБА_7 , ОСОБА_5 разом з невстановленою особою, заволоділи вищевказаним мобільним телефоном марки «Хіаоmі» моделі «Redmi note 9», та продовжили від імені потерпілого ОСОБА_6 листування з його матір`ю з приводу переказу грошових коштів на банківську картку останнього.

Тим самим ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановлена в ході проведення досудового розслідування особа вимагали у матері ОСОБА_6 - ОСОБА_8 передати грошові кошти в сумі 12000,00 грн.

25.11.2020 ОСОБА_5 повідомлену про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187, ч.4 ст.189 КК України.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені двох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 4 ст. 189 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів санкція яких передбачає позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна та на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна відповідно.

05.01.2020 потерпілим по вищевказаному кримінальному провадженні - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 долучено цивільний позов на загальну суму 1031828,63 грн., з яких 1000000,00 грн. моральної шкоди та 31828,63 грн. матеріальна шкода.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.01.2021 № 239768566 ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належить Ѕ кімнати 427 по АДРЕСА_3 .

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, слідчим доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного у клопотанні майна.

Керуючись ст. ст. 131-132, 167, 169, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0003123 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.4 ст.189 КК України про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на Ѕ частину кімнати 427 по АДРЕСА_3 , яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_5 , шляхом заборони її перетворення та відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1