Справа № 201/247/21
Провадження 1-кс/201/108/2021
УХВАЛА
Іменем України

12 січня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000033 від 11.01.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що 11.01.2021 року до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що невстановлені особи 06.01.2021 року шахрайським шляхом заволоділи його майном, а саме: кв. АДРЕСА_1 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду.

За даним фактом 11.01.2021 року СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області відповідні відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування було допитано у якості потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що 16.02.2013 року він придбав квартиру АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за №231 за 491 570,00 гривень та являється власником. На даний час проживає у даній квартирі з сім`єю. 06.01.2021 приблизно о 15:00 годин до квартири подзвонив раніше невідомий чоловік, віком приблизно 45-50 років, зростом приблизно 185-190 см, міцної тілобудови, який запитав, чи мешкає за даною адресою гр. ОСОБА_6 . ОСОБА_4 відповів, що ОСОБА_6 не мешкає за даною адресою з 2013 року, так як ОСОБА_4 купив у нього дану квартиру, та де він може знаходитися йому не відомо. Після чого невідомий чоловік вручив ОСОБА_4 листівку з надписом «ПОВІДОМЛЕННЯ Даний об`єкт нерухомості знаходиться в ІПОТЕЦІ ТОВ «ФК«ДНІПРОФІНАНСГРУП» та заявляє про намір звернути стягнення на іпотечне майно, тобто квартиру, яка належить ОСОБА_4 . Останній відповів що це якась нісенітниця, однак невідомий чоловік повідомив що з цим будуть розбиратися юристи фірми, після чого пішов. Потім, 11.01.2021р. поштовим повідомленням ОСОБА_4 прийшов лист вже з іншої фірми, а саме ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» на імена ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та на ім`я власника, в якому сказано що ОСОБА_6 винен їм 5 235 184,00 гривень. ОСОБА_6 до даної квартири ніякого відношення не має. А ОСОБА_4 з ТОВ «ФК«ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» ніяких договорів не укладав.

Згідно ст. 98 КПК України кв. АДРЕСА_1 має значення речового доказу, а саме являється предметом та об`єктом кримінально протиправних дій у даному кримінальному провадженні.

11.01.2021 року кв. АДРЕСА_1 визнано речовим доказом, про що слідчим винесено відповідну постанову.

Згідно інформації, наданої Державним реєстром речових прав на нерухоме майно, станом на 12.01.2021, кв. АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 на праві приватної власності.

Прокурор, який погодив клопотання, в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Власник майна в судовому засіданні підтримав клопотання, просив задовольнити його та накласти арешт на вказане майно.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Як свідчать матеріали клопотання, в провадженні Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження за № 0000033 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України, розпочате за заявою потерпілого ОСОБА_4 про вчинення невстановленими особами шахрайських дій стосовно його нерухомого майна.

На підтвердження доводів клопотання слідчим наданий протокол допиту потерпілого ОСОБА_4 , договір купівлі-продажу квартири від 16.02.2013 року, укладений між продавцем ОСОБА_6 і покупцем ОСОБА_4 , зареєстрованого в реєстрі за №231, копія витягу від 16.02.2013 року про реєстрацію вказаного договору в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, копія інформаційної довідки станом на 12.01.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_4 є власником кв. АДРЕСА_1 , яка перебуває в обтяженні ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» як іпотекодержателя з 21.08.2007 року за договором іпотеки № 8/2007/840-к/1270-Н/2, а також копію вимоги (іпотечного повідомлення) від 04.01.2021 року, за яким ТОВ «Брайт Інвестмент» вимагає ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_4 сплатити борг в сумі 5 235 184 грн і повідомляє, що у випадку невиконання цієї вимоги, застосує заходи позасудового врегулювання заборгованості шляхом продажу предмета нерухомого майна, а саме кв. АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого від 11.01.2021 року кв. АДРЕСА_1 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000033.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання, в ухвалі слідчого судді зазначається про заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що з метою збереження речового доказу застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна нерухомого майна шляхом заборони відчуження та розпорядження, заборони вчинення реєстраційних дій, яке є предметом злочину, є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, зокрема, привести до неправомірного вибуття майна з власності.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно шляхом заборони відчуження та розпорядження нерухомим майном, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень», в тому числі, але не виключно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, що перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районної у місті Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктами та будь-яким державним реєстратором державним та приватним нотаріусам, державним виконавцям вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно об`єктів нерухомого майна з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна .

Відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради 49004, м. Дніпро, вул. Старокозацька (Комсомольська), 58 внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про цю ухвалу про заборону вчинення реєстраційних дій щодо об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна .

Заборонити уповноваженим особам ДП «Сетам» (, м. Київ, вулиця Стрілецька, будинок 4-6) на час проведення досудового розслідування проводити будь-які дії щодо реалізації нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: );

На період розслідування кримінального провадження № 0000033 від 11.01.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 залишити в користуванні ОСОБА_4 та його родини.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1