Справа № 278/1444/20
Провадження №1-кп/278/330/20
В И Р О К
іменем України

03 лютого 2021 року, Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000766 від 25 червня 2013 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Архангельськ, Російської Федерації, українця, громадянина України, освіта середня, тимчасово не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 14 березня 2013 року в невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись в Соколовському дачному масиві, вступив у злочинний зговір з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна з будинків вказаного масиву, які близько 12 години підійшли до будинку АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_8 , де ОСОБА_9 вийняв скло у вікні будинку та через утворений отвір останні проникли всередину будинку, звідки таємно викрали наступні речі: електричний провід, довжиною 50 метрів, вартістю 12 гривень 74 копійки за 1 метр, а всього на загальну суму 637 гривень, електричний подовжував довжиною 5 метрів, вартістю 70 гривень, три вішалки крюкового типу, вартістю 14 гривень 40 копійок, алюмінієву підставку у формі «Риби», вартістю 9 гривень, алюмінієву часникодавку, вартістю 7 гривень, а всього майна на загальну суму 736 гривень 40 копійок, та викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Продовжуючи свої злочинні дії, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_7 за попереднього змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в цей же день близько 14 години підійшли до будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_10 , де ОСОБА_4 вийняв скло у вікні будинку та через утворений отвір останні проникли всередину будинку, звідки таємно викрали наступне майно: електричний подовжував довжиною 30 метрів, вартістю 100 гривень, чотири алюмінієві карнизи, довжиною 4 метри, вартістю 80 гривень кожен, на загальну суму 320 гривень, металевий самовар, вартістю 80 гривень, а всього на загальну суму 300 гривень та в подальшому викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріально збитку на вищевказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і пояснив, що 14 березня 2013 року разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 викрали майно з будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 , яким розпорядились на власний розсуд. Щиро розкаюється у вчиненому злочині та просить суворо не карати.
Вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину іншими учасниками процесу також не оспорюється.

За клопотанням прокурора, яке було підтримане обвинуваченим та потерпілою, судовий розгляд проведено у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України. При цьому обвинуваченому та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину доведена повністю, а тому кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, вчиненого повторно.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання, а також сукупність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому є визнання ним своєї вини, щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.

Разом з тим, беручи до уваги особу обвинуваченого, наявність наведених вище обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, думку потерпілих, які не наполягала на суворості покарання, а також позицію прокурора про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції його від суспільства, суд вважає, що обвинуваченого можливо звільнити від відбування наведеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1