Справа № 199/4202/20
В И Р О К
іменем України
18 серпня 2020 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000741, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, з базовою середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз 04 березня 2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України,

В С Т А Н О В И В:
10 серпня 2016 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, яке останній відбував в Державній установі «Дніпровська виправна колонія № 89».
По відбуттю покарання, ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 16 серпня 2019 року ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік з обмеженнями та обов`язками, а саме:
- зобов`язано прибувати в період нагляду з 09:00 години до 17:00 години 1, 3 середи кожного місяця до співробітника регіонального відділення поліції, який проводить реєстраційну відмітку;
- заборонено залишати своє помешкання, де проживає, після 22:00 години і до 05:00 години ранку без отримання на те письмового дозволу керівництва регіонального відділення поліції;
- заборонено виїзд за межі пункту проживання на постійне чи тимчасове перебування без письмового дозволу керівництва регіонального відділення поліції;
- заборонено відвідування барів, ресторанів, кафе, магазинів та інших громадських місць, де алкогольні напої реалізуються на розлив, а також вокзалів та аеропортів без відповідного дозволу на те з регіонального відділення поліції.
Згідно статті 1 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», адміністративний нагляд - це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, то здійснюється органами Національної поліції.
Окрім цього, 16 серпня 2019 року після звільнення із Державної установи «Дніпровська виправна колонія № 89», ОСОБА_4 прибув до Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області для постановки на облік, як особа у відношенні якої встановлено адміністративний нагляд, де під особистий підпис ознайомився з встановленими обмеженнями та попереджений про кримінальну відповідальність, за порушення правил адміністративного нагляду, передбачену ст. 395 КК України. Також, ОСОБА_4 зазначив у журналі реєстрації піднаглядних, своє постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкав упродовж часу до 20 квітня 2020 року.
20 квітня 2020 року, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , при невстановлених обставинах у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на самовільне залишення свого місця проживання, зазначеного вище, з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Реалізовуючи вказаний злочинний умисел, будучи особою, попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 395 КК України, без поважних причин, без одержання відповідного дозволу, діючи умисно, самовільно, ОСОБА_4 починаючи з 20 квітня 2020 року самовільно залишив місце свого проживання та почав переховуватись від працівників правоохоронних органів за адресою: місто Дніпро, вулиця Байкальська, будинок № 2, до 24 червня 2020 року, чим порушив правила адміністративного нагляду.
ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив фактичні обставини справи та свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. Показав, що після звільнення в 2019 року з місць позбавлення волі відносно нього було встановлено адміністративний нагляд, про що йому було оголошено. Він проживав за адресою: АДРЕСА_1 . 04 березня 2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України його було засуджено до 4 років 6 місяців позбавлення волі і він не хотів відбувати це покарання, у зв`язку з чим 20 квітня 2020 року залишив постійне місце проживання та почав переховуватися в дачах на вул. Байкальська. Після цього він також не притримувався встановлених відносно нього обмежень адміністративного нагляду (перебування вдома в певний час, відвідування відділку поліції), оскільки в такому випадку його б затримали та спрямували в виправну колонію. Усвідомлює, що такими діями вчинив кримінальне правопорушення і у вчиненому щиросердно розкаюється.

Крім повного визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_4 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Так, відповідно до копії постанови Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 16 серпня 2019 року відносно ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд з забороною залишати обране місце мешкання в період часу з 22 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв., виїжджати за межі міста в особистих справах та відвідувати місця продажу спиртних напоїв на розлив.
Згідно розписки від 16 жовтня 2019 року ОСОБА_4 ознайомлений з вищезазначеною постановою та повідомлений про застосовані відносно нього обмеження і вказав місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
За довідкою про проведену бесіду, яка містить підпис ОСОБА_4 , останньому 14 серпня 2019 року роз`яснені приписи ст. 395 КК України.
Відповідно до реєстраційного листа, ОСОБА_4 не з`явився на відмітку 04 грудня 2019 року та 02 січня 2020 року.
У відповідності до листка контролю дотримання встановлених обмежень піднаглядними, відносно ОСОБА_4 10 листопада 2019 року та 29 січня 2020 року складено адміністративні протоколи за ст. 187 КУпАП. 13 травня 2020 року відносно нього внесено відомості до ЄРДР за ст. 395 КК України.
Згідно висновків за результатами перевірки щодо порушення адміністративного нагляду з боку ОСОБА_4 16 квітня 2020 року та 06 травня 2020 року виявлені порушення, а саме: ОСОБА_4 відсутній за місцем мешкання. Зі слів матері ОСОБА_6 та бабусі ОСОБА_7 , він за адресою: АДРЕСА_1 не мешкає, його місцезнаходження їм не відомо.
За протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24 червня 2020 року, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 впізнали ОСОБА_4 як особу, яка проживала у недобудові за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до рапорту старшого дільничного офіцера поліції ОСОБА_10 від 13 травня 2020 при проведенні профілактичних заходів було виявлено порушення правил адміністративного нагляду з боку ОСОБА_4 , що мешкає: АДРЕСА_1 , а саме самовільне залишення особою місця проживання. В діях ОСОБА_4 вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України.
Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_4 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені судом докази у своїй сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості спричинених наслідків, тривалість строку ухилення ОСОБА_4 від адміністративного нагляду, відомості про особу обвинуваченого.

Останній раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, офіційно не працевлаштований, має зареєстроване місце проживання, неодружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щиросердне каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочинів, оскільки останній має не зняту та не погашену судимість за вчинення умисного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді арешту, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе в умовах короткострокової ізоляції останнього від суспільства, і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

До матеріалів кримінального провадження долучено вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 березня 2020 року, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Зазначений вирок наразі виконується ДУ «Солонянська виправна колонія № 21». За довідкою установи виконання покарань, станом на 18 серпня 2020 року невідбутий строк покарання становить 4 роки 3 місяці 28 днів.

Оскільки кримінальний проступок вчинений обвинуваченим після постановлення зазначеного вироку, але до повного відбуття покарання, покарання за сукупністю вироків підлягає призначенню з урахуванням приписів ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком з переведенням менш суворого виду покарання в більш суворий з дотриманням правил ст. 72 КК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання, яке згідно вимог ст. 72 КК України відповідає 3 (трьом) місяцям позбавлення волі, частково у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця 28 (двадцяти восьми) днів позбавлення волі приєднати невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 березня 2020 року і остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці 28 (двадцять вісім) днів.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати з 18 серпня 2020 року.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою з дня вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

18.08.2020