Справа № 396/568/20
Провадження № 1-кп/396/168/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.09.2020 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Новоукраїнка Кіровоградської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, освіта середня - спеціальна, одружений, не працює, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, осіб похилого віку на утриманні не має, депутатом будь-яких рад не являється, раніше судимий:
- 14.04.2008 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 роки 6 місяців. 15.06.2016 року звільнений від відбуття покарання з невідбутим строком покарання 1 місяць 16 днів. Судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-
за участі сторін кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
Обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в житло.
Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.
Судом встановлено, що 18.04.2020 року близько 06.00 год., більш точного часу ні судом, ні слідством не встановлено, маючи умисел на вчинення крадіжки, прийшов до нежилого домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та належить гр. ОСОБА_5 , знаючи, що власник домоволодіння відсутній, оскільки проживав за адресою проживання ОСОБА_3 , у домоволодінні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 на вказаному подвір`ї раніше неодноразово перебував, маючи прямий умисел на вчинення крадіжки чужого майна, з метою реалізації якого останній діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, направлену на викрадення чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зайшов на територію подвір`я домоволодіння, яке є неогородженим, підійшов до дверей будинку та поштовхом руки відкрив вхідні двері, які були не замкнуті та пройшовши до середини будинку, в одній з кімнат помітив на столі дюраль-алюмінієву сковороду, діаметром 22 см., дві алюмінієві каструлі об`ємом 2 та 3 літри, які поклав у знайдену ним у спальній кімнаті спортивну сумку синього кольору, пройшовши до іншої кімнати помітив чувунну двокамфорну плиту пічного опалення, яку за допомогою фізичної сили рук демонтував та переломав навпіл, поклавши до спортивної сумки, далі демонтував колісники та духовку кустарного виробництва, які поклав також до сумки, після чого покинув приміщення будинку.
В подальшому ОСОБА_3 викраденими речами розпорядився на власний розсуд, а саме здав ОСОБА_6 в найближчому металоприймальному пункті, що знаходиться по вул. Лобановського в м.Новоукраїнка, за що отримав грошові кошти.
Згідно висновку експерта № 1845-1850/20-27 від 27.04.2020 року, що підтверджує розмір завданої шкоди, середня ринкова вартість викрадених речей, станом цін на 18.04.2020 року складала 336,25 грн.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 336,25 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, за обставин викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, та пояснив, 18.04.2020 року прийшов до нежилого домоволодіння, яке належить гр. ОСОБА_5 , знаючи, що власник домоволодіння відсутній та підійшовши до дверей будинку поштовхом руки відкрив вхідні двері, які були не замкнуті та пройшовши до середини будинку викрав дюраль - алюмінієву сковороду, діаметром 22 см., дві алюмінієві каструлі об`ємом 2 та 3 літри, чувунну двокамфорну плиту пічного опалення, колісники та духовку, які поклав у спортивну сумку, яку знайшов в домоволодінні, після чого покинув приміщення будинку. Викрадені речі здав на металоприймальному пункті Крайньому Володимиру, за що отримав грошові кошти.
У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, не позбавляти волі, дати шанс на виправлення.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про дату та час судового засідання. До суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, Претензій матеріального та морального характеру немає. Цивільний позов не заявив.
За згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_3 та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченому, учасникам провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному правопорушенні, крім його показів та щирого каяття, підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні доказами, які суд визнає правдивими, достовірними і ні одна сторона не поставила їх у сумнів під час судового розгляду, тому і у суду немає жодної підстави, ставити їх під сумнів, на підтвердження вини обвинуваченого та розміру завданої шкоди потерпілому, а саме:
- висновком судової товарознавчої експертизи № 1845-1850/20-27 від 27.04.2020 року, відповідно до якого вартість викраденого станом цін на час скоєння кримінального правопорушення складала 336,25 грн.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав себе винуватим у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, так як своїми протиправними діями він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у житло.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином, обставини вчинення, мету та мотив вчинення злочину, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, стан здоров`я, умови життя та ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого передбачені ст. 67 КК України, під час досудового розслідування, не встановлено.
Згідно досудової доповіді та висновку Новоукраїнського РВ філії ДУ «Центр пробації», щодо вчинення правопорушень обвинуваченим ОСОБА_3 , що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, хоча становить високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства цілком можливе за умов застосування нагляду та проходження особою пробаційних програм на зміну прокримінального мислення. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється, як високий та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється, як високий.
Відповідно до абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується незадовільно, проживає один, власної сім`ї не має, офіційно не працює, утриманців не має, на «Д» обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше судимий 14.04.2008 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 роки 6 місяців. 15.06.2016 року звільнений від відбуття покарання з невідбутим строком покарання 1 місяць 16 днів. Судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням пом`якшуючих обставин, часткового відшкодування шкоди потерпілому, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України слід призначити у межах санкції даної статті у виді позбавлення волі.
Враховуючи у сукупності викладені обставини справи, позицію потерпілого, яким до суду подано заяву про те, що претензій матеріального та морального характеру не має, цивільний позов не заявлено, ставлення обвинуваченого до скоєного, який щиро розкаявся у вчиненому, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , злочин вчинив лише з метою отримання коштів для власних потреб, суд вважає, що з урахуванням встановлених обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, та практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, а також врахувавши дані про особу винуватого і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, поведінку засудженого за період кримінально-процесуального провадження, чим фактично досягнута мета покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання, яке просить сторона обвинувачення, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, яке є достатнім для того, щоб засуджений довів своє виправлення, тобто, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного основного покарання із випробуванням, встановивши дворічний іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі понесені на залучення експертів становлять 980 грн. 42 коп. та підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого.
Речові докази після набрання вироком суду законної сили:
- металева духовка кустарного виробництва, яка знаходиться на зберіганні в камері речових доказів Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області, повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Захід забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого не обирався, підстав для обрання до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
В силу ст. 75 КК України звільнити його від відбуття покарання з випробовуванням і встановити іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта в сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривні 42 копійок.
Речові докази після набрання вироком суду законної сили:
- металева духовка кустарного виробництва, яка знаходиться на зберіганні в камері речових доказів Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1