КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 357/8864/19 Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Справа № 11-кп/824/2511/2020
Категорія ч. 2 ст. 125 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000613 щодо обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Блошинці Білоцерківського району Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2020 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 та закрито кримінальне провадження № 0000613 стосовно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 125 КК України на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру.

В апеляційній скарзі прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону,просить ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2020 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

За позицією прокурора, виходячи з ч. 1 ст. 290 КПК України, моментом завершення досудового розслідування є повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно, якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Оскільки відповідно до ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, моментом закінчення досудового розслідування є затвердження обвинувального акту прокурором, що у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 було здійснено в межах строків досудового розслідування.

Зокрема, як зазначає прокурор, 02 квітня 2019 року ОСОБА_8 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000613, 25 травня 2019 року отримав повідомлення про завершення досудового розслідування та 27 травня 2019 року ознайомився з матеріалами кримінального провадження. Захисник ОСОБА_7 , будучи проінформованим про необхідність ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, уникав від виконання зазначеного процесуального та професійного обов`язку, тому 11 червня 2019 року до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було направлено клопотання про встановлення захиснику ОСОБА_7 строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. 18 червня 2019 року слідчому стало відомо, що адвокат ОСОБА_7 припинив здійснювати захист ОСОБА_8 , тому подане до суду клопотання було залишено без розгляду. 18 червня 2019 року слідчим було складено, а прокурором затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , отже з урахуванням положень ст.ст. 3, 219 КПК України на цей час строк досудового розслідування не закінчився, оскільки у період з 25 травня по 18 червня 2019 року тривало ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування.

Оскільки законодавцем не визначено терміну "звернення до суду з обвинувальним актом", фактичним зверненням до суду з обвинувальним актом слід вважати 18 червня 2019 року - день складання обвинувального акта, оскільки саме з цього дня починає діяти правовий механізм, який зобов`язує прокурора вчинити певні процесуальні дії - вручити його копію і копію реєстру матеріалів досудового розслідування. Між тим, ОСОБА_8 активно та цілеспрямовано уникав викликів до прокурора і всіляко уникав отримання обвинувального акта з реєстром, у тому числі через пошту, а невиконання прокурором вимог ст. 293 КПК України є підставою повернення обвинувального акта.

Таким чином, на думку прокурора, досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 тривало менше двох місяців, отже висновки суду про те, що кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України є необґрунтованими та не відповідають вимогам КПК України.

У запереченні на апеляційну скаргу захисник стверджує про законність та обґрунтованість судового рішення, тому просить залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, заперечення захисника та обвинуваченого щодо апеляційного прохання, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Положення ст.ст. 219, 294 - 295 КПК України визначають строки досудового розслідування, порядок їх обчислення та продовження.

Відповідно до ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та в порядку, передбачених КПК України.

З матеріалів провадження вбачається, що у підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про закриття кримінального провадження №0000613 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Судом першої інстанції було встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за №0000613 внесено 03 березня 2019 року, після чого складене 27 березня 2019 року повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 125 КК України вручено ОСОБА_8 02 квітня 2019 року.

З огляду на те, що строк досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні не був продовжений і не зупинявся у встановленому законом порядку, суд дійшов висновку, що він підлягав закінченню в двохмісячний строк з моменту повідомлення ОСОБА_8 про підозру, а саме 02 червня 2019 року.

Крім того, врахувавши, що з 25 травня 2019 року по 27 травня 2019 року тривало ознайомлення ОСОБА_8 з матеріалами кримінального провадження і такий строк не включається в строки досудового розслідування, суд вважав, що кінцевим днем строку досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні є 04 червня 2019 року.

Між тим, прокурором затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000613 щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто за обвинуваченням у вчиненні нетяжкого злочину, 18 червня 2019 року та скеровано до суду 31 липня 2019 року.

За наведених обставин, встановивши, що з моменту оголошення про підозру ОСОБА_8 до направлення обвинувального акта до суду минуло більше двох місяців і строк досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні не був продовжений та не зупинявся у встановленому законом порядку, суд першої інстанції дійшов висновку, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 підлягає закриттю на підставах, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а тому задовольнив клопотання захисника та закрив кримінальне провадження №0000613.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на вимогах КПК України та матеріалах кримінального провадження.

Прокурором в апеляційній скарзі не оспорюються встановлені судом першої інстанції дані щодо дати вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру та часу ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. Разом із цим, стверджуючи, що досудове розслідування щодо ОСОБА_8 проведено в межах строків, передбачених ст. 219 КПК України, прокурор вважає, що моментом закінчення досудового розслідування, виходячи з положень ч. 1 ст. 290, ст. 110 КПК України, є затвердження прокурором обвинувального акта, що відбулося 18 червня 2019 року в межах строку досудового розслідування, оскільки в період з 25 травня по 18 червня 2019 року тривало ознайомлення сторони захисту, а саме захисника, з матеріалами досудового розслідування.

На переконання колегії суддів, прокурор помилково ототожнює повідомлення про завершення досудового розслідування і надання доступу до матеріалів досудового розслідування, а також складання слідчим і затвердження прокурором обвинувального акта із самим фактом завершення досудового розслідування, оскільки ч. 1 ст. 219 КПК України чітко визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

При цьому, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а згідно з ч. 5 ст. 219 КПК України у строки досудового розслідування не включаються: строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження та строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу.

Як встановлено колегією суддів, досудове розслідування щодо ОСОБА_8 не зупинялось, постанова слідчого від 28 березня 2019 року про зупинення досудового розслідування була скасована ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2019 року. Таким чином, у кримінальному провадженні №0000613 у строк досудового розслідування не включається виключно строк з 25 травня 2019 року по 27 травня 2019 року, коли підозрюваному було повідомлено про завершення досудового розслідування, надано доступ до матеріалів досудового розслідування та тривало ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. В межах цього ж строку з матеріалами досудового розслідування ознайомився також потерпілий ОСОБА_10 . Отже строк досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні, з огляду на те, що ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення 02 квітня 2019 року закінчився ще до складання та затвердження прокурором обвинувального акта.

При цьому доводи прокурора про те, що сторона захисту закінчила ознайомлення з матеріалами кримінального провадження лише 18 червня 2019 року, коли слідчому стало відомо, що захисник ОСОБА_7 припинив здійснювати захист ОСОБА_8 , не заслуговують на увагу, бо не ґрунтуються на доказах, які б доводили вказану обставину, водночас такі доводи жодним чином не впливають на висновки суду, оскільки прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом стосовно ОСОБА_8 лише 31 липня 2019 року поза межами строку, визначеного ст. 219 КПК України.

За таких обставин твердження в апеляційній скарзі про те, що органом досудового розслідування та прокурором жодних порушень строків досудового розслідування, зазначених у ст. 219 КПК України, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 не допущено та всі процесуальні дії виконані у строки, передбачені законом, є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2020 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою і відсутні законні підстави для її скасування. Тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2020 року, якою закрито кримінальне провадження № 0000613 стосовно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 125 КК України на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

____________________ ________________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4