У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 липня 2020 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13 вересня 2020 року включно, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тавричанка Каховського району Херсонської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 Кримінального кодексу України (надалі КК України), раніше не судимого
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні № 0001356,

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5
( в режимі відео конференції з приміщення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області )

встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 липня 2020 року та постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Короткий зміст рішення слідчого судді суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 липня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 13 вересня 2020 року включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.

На думку апелянта ризики є надуманими та безпідставними.

Посилаючись на практику ЄСПЛ, вказує що тяжкість обвинувачення не може сама по собі служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення особи.
Зазначає, що такий ризик, як відсутність стабільного заробітку спростовується матеріалами справи, а саме характеристикою з місця проживання ОСОБА_6 , в якій було зазначено, що останній працює і виявляє бажання працювати та має джерело доходу.
Вказує, що єдиним свідком по даному кримінальному провадженню є рідний брат підозрюваного, в силу ст. 63 Конституції України, має право не свідчити проти нього, а за такого жодного впливу на свідків бути не може.
На переконання апелянта, слідчим суддею не було досліджено особу підозрюваного, не було взято до уваги, що він являється учасником бойових дій, має нагороди, за місцем проживання характеризується нормально, має доньку.

Встановлені слідчим суддею судом першої інстанції обставини.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 липня 2020 року, в денний час доби, ОСОБА_6 будучи впевненим, що його сусіда ОСОБА_8 не має вдома, проник до його житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В цей же час до місця свого проживання повернувся ОСОБА_8 та виявив ОСОБА_6 у приміщенні свого будинку. На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ним та ОСОБА_8 виник конфлікт. У ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_8 .. Виконуючи задумане, ОСОБА_6 невстановленим слідством предметом наніс удар по голові ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_8 впав на підлогу, а ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, накинувши йому на шию невстановлений слідством предмет почав здавлювати, чим спричинив смерть ОСОБА_8 .
З метою уникнення покарання та приховати злочин, взяв у себе вдома саморобну тачку та повідомив про вчинений ним злочин своєму молодшому брату ОСОБА_9 , якого попрохав допомогти сховати труп ОСОБА_8 .. Після чого разом з братом на саморобній тачці повіз труп ОСОБА_8 далі по вулиці, де скинув його до закинутого колодязя.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство).
15 липня 2020 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
16 липня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство)
Слідчий суддя, прийшовши до висновку про необхідність застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, послався на обґрунтованість підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину та наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення учасників, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, яка не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
При застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею додержані вимоги статей 177, 178, 194 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України).

Захисник оскаржує висновки слідчого судді щодо необґрунтованості ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
А тому, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в іншій частині ухвала слідчого судді апеляційним судом не переглядається.
Матеріали судового та кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (більш м`якого) не забезпечить належної його поведінки в ході досудового розслідування та під час судового розгляду в кримінальному провадженні, оскільки останній підозрюється в скоєні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за яке передбачено термін покарання на строк від 7 до 15 років позбавлення волі, відсутність постійного місця роботи та стабільного заробітку, крім того ОСОБА_6 добре знайомий зі свідками у вказаному кримінальному провадженню, один з яких являється його рідним братом та проживає спільно з ним, що може спровокувати останнього до погроз та інших дій, небезпечних для життя чи здоров`я свідків.

Вищезазначені обставини вказують на наявність ризиків передбачених п. 1,3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".
П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та особу підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Посилання апелянта на те що, підозрюваний являється учасником бойових дій, має нагороди, має доньку та характеризується посередньо, не можуть бути взяті до уваги, оскільки, вказані факти не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, ризики, встановлені слідчим суддею у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи підозрюваного у встановленому законом порядку.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 липня 2020 року, якою до підозрюваного ОСОБА_6 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 вересня 2020 року включно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: