Справа № 357/6946/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2020 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судову справу (кримінальне провадження № 0000078) за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Біла Церква, Київської області, громадянин України, із не закінченою вищою освітою, неодруженого, зі слів працюючого пакувальником ТОВ «Білоцерківські будматеріали», зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

26 червня 2020 року близько 20 години 10 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в салоні автомобіля марки Тоуоіа моделі «Саrіnа», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та знаходився неподалік будинку № 45 по вул. Мазепи в м. Біла Церква Київської області, скориставшись тим, що ОСОБА_5 вийшов з салону автомобіля, побачивши на панелі мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «S660» титанового кольору вартістю 616 гривень 67 копійок, умисно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку вказаного мобільного телефону.

Після цього ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник разом із викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 616 гривень 67 копійок.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам щодо обставин таємного викрадення чужого майна. Зазначив, що на початку липня 2020 року, він перебуваючи біля гаражів зустрів знайомого ОСОБА_5 , який є батьком його товариша та попросив підвезти додому. Коли вони доїхали до вул. І. Мазепи з автомобілем щось сталося і ОСОБА_5 вийшов з салону та став перевіряти під капотом стан двигуна. ОСОБА_4 побачивши телефон на панелі приладів вирішив викрасти його, що і зробив, залишивши місце події. В подальшому телефон здав до ломбарду та за отримані 300 грн. придбав комплектуючі до інструментів та заправив автомобіль. Після того як було розпочате кримінальне провадження він викупив телефон та повернув його потерпілому. Запевнив суд, що щиро розкаюється у вчиненому, жалкує про скоєне та вважає, що повинен та готовий нести відповідальність за вчинене.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор, не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходи

ть до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані:

- за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 вчинив закінчений умисний кримінальний проступок проти власності. Суд також враховує наслідки, які настали від його вчинення у виді матеріальної шкоди та те, що шкода відшкодована.

Враховуючи особу обвинуваченої, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо. Не одружений, на утриманні інших осіб не має, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Зі слів працює на підставі трудової угоди ТОВ «Білоцерківські будматеріали», пакувальником.

Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений є особою із середньою ймовірністю вчинення повторного злочину, а тому не становить велику суспільну небезпеку для суспільства.

З огляду на вищевказані обставини, поведінку обвинуваченого в суді, який негативно поставився до своїх вчинків, висловив жаль з приводу скоєного готовий нести покарання за скоєне суд визнає вказану в обвинувальному акті обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився своєї позиції з приводу покарання обвинуваченому не висловив.

При призначенні покарання суд також виходить з положень ч. 3 ст. 5 КК України відповідно до якої Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 попередження вчинення ним та іншими нових кримінальних правопорушень, йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді громадських робіт, який передбачено в санкціях ч. 1 статті 185 КК України як в редакції Закону від 04.06.2009 року так і в редакції Закону від 22.11.2018 року однакового розміру від вісімдесяти до двохсот сорока годин .

За таких обставин суд призначає покарання за санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, яка діє на час ухвалення вироку, оскільки вказана редакція Закону поліпшує становище обвинуваченого та визначає його діяння як кримінальний проступок.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст.185 КК України у виді двохсот годин громадських робіт.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази у справі: мобільний телефон «Lenovo» моделі «S660» вважати повернутим потерпілому.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1