Ухвала

Іменем України

26 жовтня 2020 р.

м. Київ
провадження № 51-4037 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 25 жовтня 2019 року та вирок Донецького апеляційного суду від 6 серпня 2020 року.

Суть питання та встановлені судом обставини

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку постановлених відносно нього судових рішень, просить їх скасувати та закрити кримінальне провадження.

Ухвалою колегії суддів Верховного Суду від 1 вересня 2020 року його касаційну скаргу було залишено без руху внаслідок невідповідності цієї скарги вимогам статей 427, 438 КПК України. Суд касаційної інстанції встановив строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали. Також засудженому було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде йому повернута.

Копія ухвали Верховного Суду від 1 вересня 2020 року була направлена засудженому ОСОБА_4 .

Згідно власноручно написаної розписки, надісланої з Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)», ОСОБА_4 отримав копію ухвали Верховного Суду 30 вересня 2020 року.

Мотиви суду

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Зі змісту поданої на усунення недоліків касаційної скарги вбачається, що засуджений ОСОБА_4 не погоджується із постановленими щодо нього вироками Краматорського міського суду Донецької області від 25 жовтня 2019 року та Донецького апеляційного суду від 6 серпня 2020 року, просить їх скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, проте й цього разу не наводить обґрунтованих доводів та підстав для їх скасування, з огляду на положення ст. ст. 412, 413 КПК України.

Разом із цим, засуджений у касаційній скарзі, вказуючи на незаконність постановлених відносно нього судових рішень, наводить доводи, які стосуються неповноти та однобічності судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, а також оцінки місцевим судом доказів, із якою він не погоджується, висловлює свою версію подій, дає власну оцінку доказам, що з огляду на вимоги як ст. 438, так і ст. 433 КПК України, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Крім того, засуджений ОСОБА_4 просить закрити кримінальне провадження, при цьому не наводить жодної правової підстави. Також не враховує того, що суд касаційної інстанції не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржених судових рішеннях.

Заслуговує на увагу той факт, що наведені у касаційній скарзі доводи із їх обґрунтуванням є аналогічними із тими, що були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.

Таким чином, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 1 вересня 2020 року недоліків касаційної скарги засуджений не усунув.

Частина 4 ст. 429 КПК України передбачає, що залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути.

З цих підстав Суд постановив:

Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 25 жовтня 2019 року та вирок Донецького апеляційного суду від 6 серпня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5