КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20.10.2020 задоволено скаргу захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , та скасовано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 17.10.2019, складене і вручене заступником Генерального прокурора України ОСОБА_9 про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні № 0000409 від 20.05.2014.

Зобов`язано компетентну (уповноважену) посадову особу Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 0000409 від 20.05.2014 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у вказаному кримінальному провадженні про дату та час повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, складене 17.10.2019 заступником Генерального прокурора - Головним військовим прокурором ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000409 від 20.05.2014, та зобов`язати компетентну (уповноважену) посадову особу Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 0000409 від 20.05.2014 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у вказаному кримінальному провадженні про дату та час повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 .
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисники посилались на допущені слідчим суддею істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
У судове засідання ОСОБА_8 повторно не з`явилася, про день та час розгляду апеляційної скарги належним чином повідомлена, клопотань про відкладення судового засідання не подавала.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, заслухавши думку захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_5 , які не заперечували проти апеляційного розгляду у відсутності ОСОБА_8 , колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_8 .
Присутні у судовому засіданні захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 підтримали подану апеляційну скаргу, та просили скасувати ухвалу слідчого судді з тих підстав, що суд першої інстанції під час постановлення ухвали не в повній мірі врахував доводи сторони захисту.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні під час апеляційного розгляду заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, посилалаючись на те, що апеляційна скарга захисників містить формальні підстави для скасування ухвали слідчого судді, та до початку апеляційного розгляду стороною захисту у порядку ч. 3 ст. 403 КПК України не доповнено апеляційну скаргу.
На переконання прокурора, за формою та змістом апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 396 КПК України, а тому підлягає залишенню без розгляду, а апеляційне провадження підлягає закриттю. Невідповідність апеляційної скарги вимогам закону не відповідає загальним засадам кримінального провадження, зокрема порушує право сторони обвинувачення на змагальність.
Прокурор зазначала, що вимоги апеляційної скарги ідентичні обставинам, викладеним в ухвалі слідчого судді. Сторона захисту фактично переклала обов`язок довести незаконність оскаржуваної ухвали на суд апеляційної інстанції, та такі дії захисників порушують право сторони обвинувачення подати заперечення на апеляційну скаргу.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , думку прокурора ОСОБА_5 , дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Ухвалою Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 12.10.2020 залишено без задоволення клопотання прокурора четвертого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора про направлення провадження № 757/12540/20-к за скаргою захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 17.10.2019 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні № 0000409, з Печерського районного суду міста Києва до Вищого антикорупційного суду.
Відповідно до висновків, викладених в ухвалі суду касаційної інстанції, повідомлення ОСОБА_8 про зміну раніше повідомленої підозри від 17.10.2019 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні № 0000409 підписано заступником Генерального прокурора - Головним військовим прокурором ОСОБА_9 .
Оскільки вказана процесуальна дія була вчинена не прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, то скарга захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 17.10.2019 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, не підсудна Вищому антикорупційному суду.
Як убачається із матеріалів судового провадження, Управлінням спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000409 від 20.05.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.
17.10.2019 заступником Генерального прокурора - Головним військовим прокурором ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000409 складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 191 КК України, та у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документа, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 366 КК України.
18.03.2020 захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 звернулися зі скаргою у порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, в якій просили скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 17.10.2019, складене і вручене заступником Генерального прокурора України ОСОБА_9 стосовно ОСОБА_8 в межах кримінального провадження № 0000409 від 20.05.2014.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20.10.2020 задоволено скаргу захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , та скасовано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 17.10.2019, складене і вручене заступником Генерального прокурора України ОСОБА_9 про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні № 0000409 від 20.05.2014.
Цією ж ухвалою зобов`язано компетентну (уповноважену) посадову особу Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 0000409 від 20.05.2014 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у вказаному кримінальному провадженні про дату та час повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 .

Як убачається із даних журналу судового засідання та змісту оскаржуваної ухвали, розглядаючи скаргу на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, слідчий суддя, на якого кримінальним процесуальним кодексом України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, вислухав пояснення учасників судового провадження, дослідив та проаналізував матеріали судового провадження, ретельно перевірив доводи скарги, та дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України є обгрунтованим.

Слідчий суддя при розгляді скарги належним чином дослідив викладені у ній доводи, надав їм належну оцінку, виклав в оскаржуваній ухвалі мотиви, з яких виходив при постановленні оскаржуваної ухвали, та положення закону, якими він керувався.
При цьому, слідчий суддя дійшов вірного висновку про відсутність підстав для перевірки доводів скарги щодо оцінки зібраних у кримінальному провадженні № 0000409 доказів з точки зору їх належності та допустимості, з чим погоджується і колегія суддів.

Перевірка належності та допустимості доказів з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості.
Повнота та всебічність проведеного досудового розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, та слідчий суддя при розгляді скарги з`ясував всі обставини, які підлягають перевірці слідчим суддею на даному етапі кримінального провадження.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що у відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Порушуючи питання про скасування ухвали слідчого судді, захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах ОСОБА_8 , не навели в апеляційній скарзі доводів із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали слідчого судді, та не вказали конкретних порушень закону, які, на їх думку, допущені при постановленні ухвали, та які у відповідності до ст. 409 КПК України є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Відсутність обгрунтування апеляційної скарги та позиції сторони захисту, з урахуванням положень ч. 1 ст. 404 КПК України, позбавляє суд апеляційної інстанції можливості самостійно встановити, які законні права та інтереси ОСОБА_8 порушено при постановленні вказаної ухвали, враховуючи, що зміст резолютивної частини оскаржуваної ухвали ідентичний вимогам, викладеним в прохальній частині апеляційної скарги.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, перевіркою матеріалів судового провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено.
Аналізуючи доводи прокурора про відсутність підстав для розгляду апеляційної скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , та необхідність закриття апеляційного провадження, колегія суддів вважає їх необгрунтованими, виходячи з наступного.
Відповідно до чинного кримінального процесуального закону, окремою формою судової діяльності є судовий контроль за додержанням законів органами дізнання, досудового слідства та прокурором, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер такої діяльності щодо судового контролю в рамках кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини на стадії досудового розслідування кримінального провадження.
При цьому, в нормах КПК простежується оперативний характер здійснення слідчим суддею повноважень з приводу судового контролю та невідкладність у вирішенні питань про відновлення порушених прав і свобод заінтересованих осіб.
Правова природа повноважень, предмета і завдань слідчого судді є інстанційно сталою і не змінюється залежно від реалізації таких повноважень у суді першої чи апеляційної інстанції, а тому оперативний характер здійснення слідчим суддею повноважень притаманний і для судової діяльності в апеляційному суді при перегляді ухвал слідчих суддів суду першої інстанції.
Частиною 3 ст. 392 КПК передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ч. 2 ст. 309 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Чинний КПК України не містить заборони підозрюваному чи його захиснику (захисникам) оскаржувати ухвалу слідчого судді про скасування повідомлення про підозру в частині мотивів і підстав прийнятого рішення.
Законодавець установив певні особливості апеляційної перевірки ухвал слідчого судді, які зумовлені насамперед характером цього виду судового рішення, необхідністю невідкладної перевірки його законності й обґрунтованості.
Зокрема, статтею 422 КПК встановлено особливості порядку апеляційної перевірки ухвал слідчого судді, а саме: отримавши апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, суддя-доповідач невідкладно витребовує з суду першої інстанції відповідні матеріали та не пізніш як за день повідомляє особу, яка її подала, прокурора та інших заінтересованих осіб про час, дату і місце апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Особливості апеляційної перевірки ухвал слідчих суддів (зокрема відсутність стадії відкриття апеляційного провадження, обмежені строки щодо розгляду апеляційної скарги, невідкладність у вирішенні питань про відновлення порушених прав і свобод заінтересованих осіб), унеможливлюють застосування щодо апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів положень ст. 398 КПК, частин 1, 2, п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК, які передбачають необхідність перевірки суддею-доповідачем протягом трьох днів апеляційної скарги на відповідність вимогам ст. 396 КПК, а також можливість постановлення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху у випадку, якщо її подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 цього Кодексу, та можливість постановлення ухвали про повернення апеляційної скарги, яку залишено без руху, якщо особа не усунула недоліки в установлений строк.
Наведене узгоджується і з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 18.11.2019 у справі № 686/24639/17.
За таких обставин, доводи прокурора про відсутність підстав для розгляду апеляційної скарги черезїї невідповідність вимогам ст. 396 КПК України, не грунтуються на вимогах чинного КПК України, яким не передбачено повноважень суду апеляційної інстанції здійснювати перевірку апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді на предмет її відповідності вимогам ст. 396 КПК.
Крім того, порушені прокурором питання про необхідність залишення без розгляду поданої апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження, не відповідають визначеним ч. 3 ст. 407 КПК України повноваженням суду апеляційної інстанції.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 277, 278, 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3