Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/276/18
Провадження № 1-кп/279/74/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.09.2020 року Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Краснодар, пос.Пашковський (Російської Федерації), громадянки України, з середньо-технічною освітою, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 17.11.2017 року близько 10 години знаходячись в будинку №32 по вул.Залізничній в м.Коростень, на грунті неприязних відносин, нанесла декілька ударів металевим предметом (кочергою) в область голови та лівої руки ОСОБА_5 , чим заподіяла останній тілесні ушкодження у вигляді ушитої рани в лівій тім`яній ділянці та уламкового перелому ліктьової кістки в нижній треті, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я.
Діями, які виразились у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров"я ОСОБА_5 , ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України.
Судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.
При судовому розгляді ОСОБА_4 вину не визнала і показала, що 17.11.2017 року збиралась за ринок. Зайшла в будинок переодягнутись. В цей час почула лай собаки. Коли вийшла у двір побачила свою сестру, яка притулилась до паркану, була чомусь налякана, а також громадянку ОСОБА_6 . За вказівкою останньої вони зайшли у двір, хоча вона просила їх почекати доки прив`яже собаку. Незважаючи на це, її сестра та ОСОБА_6 , без її дозволу зайшли до належного їй будинку. Вона просила їх залишити будинок, оскільки, як власник, не давала згоди цим особам на вхід до будинку, повідомила про те, що телефонує до поліції. Коли вона взяла у руки телефон і набрала номер поліції, сестра накинулась на неї ззаду, почала наносити ушкодження. Коли їй вдалось вирватись, оскільки сестра сильніша за неї, вона схопила металевий предмет, почала вимагати покинути будинок, однак ні сестра, ні ОСОБА_6 на це незважали. Захищаючи себе та свою власність вона нанесла удар кочергою по руці та голові сестри. Потім на її виклик приїхали працівники поліції, які відібрали у всіх пояснення.
Потерпіла ОСОБА_5 показала, що все життя прожила в будинку АДРЕСА_1 . Після приїзду сестри з Італії між ними стався конфлікт, тому вона вимушена була забрати свої речі з будинку і пішла проживати на квартиру. 17.11.2017 року вона прийшла перевідати батьків. Коли тільки почала підніматися по сходах, як вискочила ОСОБА_7 , яка почала ззаду бити її кочергою по голові та руці. Внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень вимушена була звернутись до травмпункту, де їй наклали шви, надали допомогу. Вказала, що від обвинувачення не відмовляється, бажає щоб сестра відшкодувала їй матеріальну шкоду, вибачилась за вчинене. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_8 показала, що точної дати вона не пам`ятає, в той день її знайома ОСОБА_9 вирішила провідати свою матір. Оскільки сестра останньої ОСОБА_10 , не пускає ОСОБА_11 до матері, остання попросила піти з нею. Коли вони прийшли в будинок, ОСОБА_10 почала ОСОБА_11 вигоняти, між ними почалась бійка. Вказала, що конфлікт почався у веранді, потім був у кімнаті під час якого і ОСОБА_10 і ОСОБА_11 билились між собою. Потім ОСОБА_12 схопила металеву коцюбу і нанесли десь по 2 удари по голові та по руці ОСОБА_11 , внаслідок чого розбила останній голову та зламала руку. Потім приїхали працівники поліції, які склали відповідні папери.
Зауважень з приводу належності та допустимості досліджених судом доказів від сторін кримінального провадження не надійшло.
Згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Отже, отримані та досліджені судом вищевказані докази є допустимими, належними, в своїй сукупності, достатності та взаємозв"язку поза розумним сумнівом доводять причетність обвинуваченої до вчинення злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України.
Доводи обвинуваченої ОСОБА_4 щодо її звернення до поліції з приводу неправомірних дій ОСОБА_5 свого підтвердження не знайшли, оскільки жодного доказу на їх підтвердження суду подано не було.
Обираючи обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як особа обвинувачена ОСОБА_4 досягла пенсійного віку, на спеціалізованих обліках не перебуває, раніше не судима.
Обставин, що пом`якшують покарання, не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
Вчинений злочин, за класифікацією злочинів згідно ст.12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи наведене суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства та обирає вид та розмір покарання в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинений злочин, у виді позбавлення волі та звільняє її від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладанням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
При розгляді кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 досягла пенсійного віку, тому інші види покарань, передбачені ч.1 ст.122 КК України, зокрема виправні роботи та обмеження волі, не може бути застосовано.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не подавався.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України та призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Речовий доказ : металевий предмет (кочергу), який переданий на зберігання ОСОБА_4 повернути за належністю.
Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.
Суддя: