Справа № 455/1051/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1022/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,
апелянта: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 26 серпня 2020 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 про арешт майна. Накладено арешт на автомобіль марки «Аudi-А6», номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_6 , жителем с. Рованці Луцького району Волинської області, власником якого, згідно договору купівлі продажу від 19.08.2020 року, є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Страшевичі Старосамбірського району Львівської області, шляхом заборони права його власника на відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем.

Таке рішення обґрунтоване тим, що слідчим відділом Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000035 від 23.08.2020 року, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України. Автомобіль марки «Аudi-А6», номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_6 , є речовим доказом. З метою забезпечення збереження речового доказу до завершення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження на цей автомобіль накладено арешт.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, ОСОБА_6 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 26 серпня 2020 року про арешт майна скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 про арешт автомобіля марки «Аudi-А6», номерний знак НОМЕР_1 .

Вважає дану ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України. Клопотання прокурора та оскаржувана ухвала не містять відомостей про існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ним злочину. Також звертає увагу на те, що є добросовісним власником автомобіля марки «Аudi-А6», номерний знак НОМЕР_1 , з 17 жовтня 2019 року. Жодних проблем при реєстрації права власності на автомобіль на його ім`я в 2019 році не виникало, звернень зі сторони правоохоронних органів не поступало. Відтак, на думку апелянта, висновок суду є передчасним, таким, що грунтується на припущеннях та суперечить практиці ЄСПЛ.

До початку розгляду справи в суді апеляційної інстанції від прокурора надійшло клопотання, в якому він просить здійснити розгляд такої без його участі, підтримавши ухвалу слідчого судді, якою задоволено клопотання про арешт майна, тому суд вважає можливим провести розгляд апеляційної скарги у відсутності прокурора.

Заслухавши доповідача, доводи власника майна на підтримання мотивів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Колегія суддів вважає, що при постановленні ухвали про арешт майна слідчий суддя допустив неповноту судового розгляду, що, відповідно до п.1 ч.1 ст.409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення.

Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Приймаючи рішення про необхідність накладення арешту на автомобіль марки «Аudi-А6», номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , шляхом заборони права його власника на відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем, слідчий суддя виходив з того, що таке допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки вказаний автомобіль є предметом вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Такий, зокрема, згідно з вимогами вказаної статті кримінального процесуального закону, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з абз.2 ч.10 ст.170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано на підставі вимог закону наклав арешт на зазначене майно, що було предметом вчинення кримінального правопорушення, для запобігання можливості його пошкодження, знищення, передачі, чи відчуження.

Однак, на переконання колегії суддів, слідчий суддя, накладаючи арешт на вказаний автомобіль шляхом заборони його використання, належним чином не перевірив, що таке обмеження порушує права та інтереси добросовісного власника та користувача майна ОСОБА_6 , який, в свою чергу, не заперечує проти огляду транспортного засобу відповідними спеціалістами та експертами, готовий надати автомобіль для огляду в будь-який час, оскільки ставить апелянта та його сім`ю у невигідне скрутне становище.

Прокурором не наведено переконливих доводів щодо настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у разі незастосування арешту на зазначений транспортний засіб шляхом заборони його використання та не доведено розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Тому в цій частині слід визнати обґрунтованими доводи апеляційної скарги та виключити заборону правомочності використовувати зазначене майно, оскільки слідчим суддею накладено арешт на даний автомобіль шляхом заборони його використання без належного на це обґрунтування.

При цьому, зазначений транспортний засіб, відповідно до матеріалів провадження, є речовим доказом, і іншим шляхом неможливо його зберегти, що свідчить про необхідність накладення арешту на вказане майно шляхом заборони відчуження та розпорядження.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Ухвалу слідчого судді слід скасувати, клопотання прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно задоволити частково та накласти арешт на автомобіль марки «Аudi-А6», номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_6 , шляхом заборони відчуження та розпоряджання.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 26 серпня 2020 року про арешт майна скасувати, клопотання прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 про арешт майна задоволити частково та накласти арешт на автомобіль марки «Аudi-А6», номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_6 , шляхом заборони відчуження та розпоряджання.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4