Справа № 481/1838/20
Провадж.№ 1-кп/481/16/2021
В И Р О К
Іменем України

18.01.2021 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області матеріали кримінального провадження № 0000356 від 15.12.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоюр`ївка, Новобузького району, Миколаївської області, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_4 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

його захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено та визнано доведеним, що в липні 2017 року, точної дати та часу встановити не вдалось, ОСОБА_3 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що розташована на вулиці Визволителів в с. Станційне Новобузького району Миколаївської області, виявив гладкоствольний однозарядний шомпольний (дульнозарядний) пістолет з гнотовим запаленням заряду, придатний для проведення пострілів, калібром не більше 9,8 мм та у порушення вимог п. 9 абзацу другого Постанови Кабінету Міністрів України від 11.10.1992 № 576 «Про затвердження Положення про дозвільну систему», відповідно до якого видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, облік, охорону, перевезення і використання вогнепальної зброї здійснюється у порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ України, а також вимог Наказу МВС України №622 від 21.08.1998 «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення і використання вогнепальної зброї, пневматичної і холодної зброї, а також боєприпасів і зброї та вибухових матеріалів», підняв вказаний предмет, поклав до сумки, яку мав при собі, тобто незаконно придбав вогнепальну зброю, без передбаченого законом дозволу.

Після цього ОСОБА_3 , утримуючи в своїй сумці вказаний пістолет, через с. Станційне Новобузького району Миколаївської області переніс його до свого домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином незаконно носив вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу.

Того ж дня, точної дати та часу встановити не вдалось, ОСОБА_3 прийшовши до свого домоволодіння, без передбаченого законом дозволу у порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів, вогнепальну зброю, а саме гладкоствольний однозарядний шомпольний (дульнозарядний) пістолет з гнотовим запаленням заряду, калібром не більше 9,8 мм., заніс до господарчого приміщення, що розташоване на території його домоволодіння, за вище вказаною адресою та помістив його між перекриттям стелі, де незаконно зберігав до 08.12.2020 р., періодично використовуючи, здійснюючи постріли з метою відлякування диких тварин.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Крім того, в листопаді 2020 року, точної дати та часу встановити не вдалось, ОСОБА_3 , перебуваючи в лісосмузі, що розташована на околиці АДРЕСА_1 , збираючи дрова, на поверхні грунту, виявивши пачку з-під цигарок, всередині якої знаходилися бойові припаси, а саме 19 штук 5,6-мм гвинтівкових спортивно-мисливських патронів, кільцевого запалення, у порушення вимог п. 9 абзацу другого Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 «Про затвердження Положення про дозвільну систему», відповідно до якого видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, облік, охорону, перевезення і використання бойових припасів здійснюється у порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ України, а також вимог Наказу МВС України №622 від 21.08.1998 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення і використання вогнепальної зброї, пневматичної і холодної зброї, а також боєприпасів і зброї та вибухових матеріалів», підняв з землі, поклав до кишені своєї куртки, тобто незаконно придбав бойові припаси, без передбаченого законом дозволу, а потім переніс, вищевказані патрони до свого фактичного місця проживання, а саме до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де на території домоволодіння, у приміщенні будинку, зберігав патрони у кількості 17 шт. в тумбі в приміщенні коридору, а 2 патрони в коробці, яка знаходилась у кімнаті спальні в тумбі, таким чином незаконно нереніс та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

На досудовому розслідуванні, 29.12.2020 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 КК України, щодо узгодженого покарання за вказаною статтею у виді чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на два роки, на підставі п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України з покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості. Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_3 під час досудового розслідування беззастережно визнає свою вину в обсязі підозри у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.263 КК України, тобто у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї та незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу по кримінальному провадженню № 0000356 від 15.12.2020 р.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи встановлені слідством. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Прокурор ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вказали, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просили угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь - яких обставин, які примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого йому обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

В силу вимог ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого; угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину та підтвердив обставини вчинення злочинних дій, викладені в обвинувальному акті. Цілком розуміє свої права, визначені в п.п.1-4 ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

Злочини вчинені обвинуваченим за ч.1 ст.263 КК України відносяться до категорії тяжких.

Обставиною, яка, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка, відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину повторно.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого злочину.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України, з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати, відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до п. 3 ч. 9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373- 374, 474, 475,532 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 грудня 2020 року між прокурором Новобузького районного відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень(злочинів), передбачених ч.1 ст.263 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 2, 3 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, п.2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз за експертною спеціальністю 3.1 (балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї) № СЕ-19/115-20/16472-БЛ/564 від 10.12.2020 р. та № СЕ-19/115-20/16489-БЛ/565 від 10.12.2020 р., в сумі 1961 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одної) гривні 40 копійок.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області, а саме : 19 патронів; гладкоствольний однозарядний шомпольний (дульнозарядний) пістолет з гнотовим запаленням заряду, калібром не більше 9,8 мм, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1