Справа № 152/792/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
законного представника

неповнолітньої

потерпілої - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000131 від 10 червня 2020 року,

за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шостаківка Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, з середньою-спеціальною освітою, працюючого в ПП «Україна» електрогазозварювальником, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

у с т а н о в и в:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, відповідно до судового наказу Шаргородського районного суду Вінницької області від 08.11.2016 справа № 152/1614/16-ц, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 07 листопада 2016 року і до повноліття доньки, знаючи про необхідність сплати аліментів, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, в період часу з 01.05.2019 по 31.05.2020 аліменти не сплачував, внаслідок чого порушив та продовжує порушувати право дитини на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток, передбачений ст. 51 Конституції України.
Так, не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, ОСОБА_5 на роботу не влаштовувався, на обліку в Шаргородській районній філії Вінницького обласного центру зайнятості не перебуває, маючи доходи від тимчасових заробітків, їх не декларував та не декларує, про суми заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв та аліменти на утримання дитини не сплачував, будь-якої іншої допомоги не надавав, тобто умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості по сплаті аліментів за вказаний період у розмірі 13 976 (тринадцять тисяч дев`ятсот сімдесят шість) гривні, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідно до платежів.
Окрім того, з моменту виникнення зобов`язання сплачувати аліменти, а саме з 08.11.2016 по 31.05.2020 ОСОБА_5 допустив заборгованість по сплаті аліментів на загальну суму 28 274,44 (дванадцять вісім двісті сімдесят чотири) гривні (сорок чотири) копійки.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Судом проведено судовий розгляд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав повністю, дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, зокрема, що він тривалий час не працював офіційно, заробляв на життя тимчасовими заробітками. Кошти на утримання дитини він не перераховував. Про вчинене шкодує, просив суворо не карати.

Отже, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_5 своїми умисними діями злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 164 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, бере до уваги характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального проступку, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий.

Обставиною, пом`якшуючою покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, обтяжуючих обставин судом не встановлено.

Суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_5 статті 69 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості кримінального проступку, вчиненого обвинуваченим, особи винуватого, відсутності обставин, що обтяжують покарання та наявності які пом`якшують, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 164 КК України.

Окрім того, з урахуванням обставин справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думки прокурора, суд доходить висновку, що доцільним є застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням строком на один рік та покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки, на переконання суду, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Призначаючи ОСОБА_5 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів або кримінальних проступків, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов не заявлено, процесуальних витрат та речових доказів у провадженні немає.

Підстав для обрання запобіжного заходу немає.

Керуючись статтями 368-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового кримінального проступку або злочину.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 протягом встановленого судом іспитового строку в один рік обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно зі статтями 392-395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Згідно зі статтею 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Шаргородського районного
суду Вінницької області ОСОБА_1