Справа № 572/1424/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2020 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю :

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни кримінальне провадження № 1-кп-331//20 0000449) про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою загальною освітою, неодруженого, раніше судимого :

1. вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 12 червня 2017 року за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі;

2. вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 11 жовтня 2017 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.360, ч.1, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;

в скоєнні злочину, передбаченого ст.391 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , відбуваючи покарання в Державній установі «Катеринівська виправна колонія № 46» у с.Катеринівка Сарненського району Рівненської області, систематично порушував порядок та умови відбуття покарання, за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі, поміщався до дисциплінарного ізолятору (ДІЗО) та переводився до приміщення камерного типу (ПКТ).

Так, на підставі ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2019 року, засуджений ОСОБА_4 був підданий заходу стягнення у виді переведення в приміщення камерного типу строком на 15 діб за порушення режиму утримання, а саме - в зв`язку із тим, що 01 липня 2019 року останній не дотримався правомірних взаємовідносин з персоналом установи, під час проведення засідання дисциплінарної комісії ДУ «Катеринівська ВК 46» щодо розгляду питання про накладення на нього дисциплінарного стягнення поводив себе агресивно, зіпсував паперовий примірник постанови про накладення стягнення, після чого самовільно залишив приміщення не реагуючи на зауваження працівників установи.

В подальшому ОСОБА_4 , який 30 березня 2020 року був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.391 КК України, 06 травня 2020 року приблизно о 09 год. 24 хв. та повторно, приблизно о 09 год. 34 хв. цього ж дня, в службовому кабінеті начальника відділення соціально психологічної служби № 6 ДУ «Катеринівська ВК (№ 46)», що в с.Катеринівка Сарненського району Рівненської області, начальником відділення СПС № 6 ОСОБА_6 повідомлений, що згідно затвердженого графіка чергувань засуджених відділення СПС № 6, відповідно до вимог ч.5 ст.118 Кримінально-виконавчого кодексу України, він є черговим по прибиранню житлових приміщень, а також прилеглої локальної дільниці відділення СПС №6. Вищевказаному засудженому запропоновано провести прибирання кімнати виховної роботи, а саме: підмести сміття та зробити вологе прибирання. Однак, засуджений ОСОБА_4 , будучи забезпеченим в повному обсязі, одягненим та взутим по сезону, нагодованим по нормі та за станом здоров`я маючи можливість виконувати законні вимоги адміністрації колонії щодо проведення дорученої роботи, в категоричній формі відмовився виконати вказану йому роботу по прибиранню приміщень відділення без поважних на те причин. Будь-яких поважних причин для відмови від роботи засуджений ОСОБА_4 не висловлював.

В подальшому, 06 травня 2020 року приблизно о 09 год. 55 хв. засудженому ОСОБА_4 в приміщенні службового кабінету начальника ДУ «Катеринівська ВК-46», розташованої в с.Катеринівка Сарненського району Рівненської області, начальником установи ОСОБА_7 було роз`яснено, що засуджений згідно затвердженого 30 квітня 2020 року графіка чергувань засуджених відділення СПС № 6, відповідно до вимог ч.5 ст.118 Кримінально-виконавчого кодексу України, він є черговим по прибиранню житлових приміщень, а також прилеглої локальної дільниці відділення СПС №6 та було запропоновано приступити до виконання робіт з благоустрою установи, а саме провести прибирання кімнати виховної роботи відділення СПС №6 ДУ «Катеринівська ВК-46». Однак, засуджений ОСОБА_4 , будучи забезпеченим в повному обсязі, одягненим та взутим по сезону, нагодованим по нормі та за станом здоров`я маючи можливість виконувати законні вимоги адміністрації колонії щодо проведення дорученої роботи, в категоричній формі відмовився виконати вказану йому роботу по прибиранню приміщень відділення без поважних на те причин. Будь-яких поважних причин для відмови від роботи засуджений ОСОБА_4 не висловлював.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст.391 КК України злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, пояснив, що дійсно у час та місці, вказаних в обвинувальному акті, він відмовився виконувати вимоги адміністрації установи щодо благоустрою території установи, так як не був перед цим забезпечений іншою роботою, про що подавав відповідні заяви.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які не оспорюються учасниками судового провадження.

З огляду на позицію сторін кримінального провадження щодо визнання фактичних обставин справи, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд вважає доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

По місцю відбування покарання обвинувачений характеризується негативно, як особа, що свідомо уникає виконання робіт по благоустрою установи, припускав порушення встановлено порядку відбування покарань.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

Суд, з урахуванням наведених обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, який характеризується негативно, наявності обставини, що обтяжує покарання, однак, з урахуванням одночасно кількох обставин, що пом`якшують покарання, враховуючи, що даний злочин було вчинено ОСОБА_4 під час відбування покарання - вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах ізоляції від суспільства, а тому слід обрати йому покарання, передбачене санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності - у виді позбавлення волі, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 11 жовтня 2017 року, визначивши ОСОБА_8 остаточну міру покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислювати з 11 серпня 2020 року.

Речові докази : оптичний диск з матеріалами відео фіксації, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити при справі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя