Справа № 182/5884/20
Провадження № 1-кс/0182/1209/2020
У Х В А Л А
Іменем України
15.10.2020 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Дніпропетровської області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню №0002187 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя Дніпропетровської області, українця, гр. України, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, особою з інвалідністю не являється, який немає м`ясця реєстрації і фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого,

10.04.2012 Нікопольським міськрайонним судом за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, ст.ст. 75,76 КК України з іспитовим строком 2 роки;

06.08.2012 Нікопольським міськрайонним судом за ч.3 ст.185, ч1. ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. 03.07.2014 р. звільнений умовно-дострово на строк 11 місяців 12 днів;

28.04.2016 Нікопольським міськрайонним судом за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України з іспитовим строком 2 роки;

02.06.2016 Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. Вирок від 28.04.2016 р. виконувався самостійно,

30.05.2019 Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Вироком Дніпровського апеляційного суду від 14.08.2019 вважати засудженим по ч.2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України частково зараховано покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 02.06.2016 р. та на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком від 28.04.2016 р. і остаточно призначено покарання 4 роки 8 місяців позбавлення волі, звільнений з-під варти в залі суду,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч.2 ст.186 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що в провадженні СВ Нікопольського ВП ГУНП знаходиться кримінальне провадження №0002187 за фактом відкритого викрадення майна малолітньої ОСОБА_7 , яке мало місце 13.10.2020р.

13.10.2020 року неподалік від місця вчинення злочину, перехожими, які прийшли на допомогу малолітній потерпілій ОСОБА_7 був затриманий ОСОБА_5 стосовно якого, 13.10.2020р. о 13 год 20 хвил складено протокол про затримання в порядку ст. 208 КПК України.

14 жовтня 2020 року ОСОБА_5 в присутності захисника оголошено підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України а саме: у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання і просила обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою. При цьому прокурор посилалася на те, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується протоколом допиту малолітньої потерпілої, протоколом огляду вилученого мобільного телефону, протоколом пред`явлення особи для впізнання, протоколом допиту самого підозрюваного. Прокурор вважає, що існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки у разі доведеності його вини йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, крім того, отримано оперативну інформацію про бажання підозрюваного виїхати в Одеську область, де проживає його мама, що свідчить про наявність ризику переховування. Він не має реєстрації, документів, місця роботи та фактично його ніхто не може утримувати і контролювати виконання ним певних процесуальних обов`язків. Він може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він є раніше судимою особою, за вчинення аналогічних корисливих злочинів та не має жодного стабільного законного джерела доходу. Крім того, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 просили обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, оскільки він має місце проживання в м. Нікополі, в гуртожитку, в кімнаті, яку орендує. Наміру ухилятись від слідства і суду він не має. При цьому ОСОБА_5 не заперечував обставини, викладені в оголошеній йому підозрі.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, перевіривши підстави застосування зазначеного запобіжного заходу вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з наданих матеріалів, 14 жовтня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.
Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується: заявою законного представника малолітньої ОСОБА_8 , згідно якої 13.10.2020 року приблизно о 13.15 год., невідома особа, знаходячись поблизу буд. №44 по вул. Електрометалургів в м. Нікополі відкрито викрала у її доньки мобільний телефон (а.п.6). Протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , яка повідомила, що 13.10.2020 р. о 13.10 год. вона поверталась зі школи, проходячи повз будинок АДРЕСА_2 , їй назустріч йшов невідомий чоловік, який вихопив в неї з рук мобільний телефон «Dodgee» та побіг в сторону будинку №44. Вона почала бігти за ним, звати на допомогу. Після чого незнайомі люди схопили злочинця і викликали співробітників поліції (а.п.8-9). Протоколом пред`явлення для впізнання від 13.10.2020 р. проведеного за участю малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , яка вказала на особу під №3, тобто на ОСОБА_5 , , як на особу, яка скоїла злочин стосовно неї (а.п.9-10). Протоколом огляду викраденого мобільного телефону, проведеного за участю малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , яка впізнала ОСОБА_9 », який був добровільно виданий ОСОБА_5 (а.п.13- 14). До того, ж і сам підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував обставини викладені в підозрі. При визначені обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні умисного, корисливого, тяжкого злочину (ч. 2 ст. 186 КК України), який вчинив в денний час доби, стосовно малолітньої особи. Раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих злочинів.
Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України /переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду/ об`єктивно існує, бо підозрюваний усвідомлює тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком до 6-ти років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину. Крім того, як встановлено в ході досудового слідства, ОСОБА_5 мав на меті за кошти здобуті злочинним шляхом придбати квиток до м. Одеси, де проживає його мати без реєстрації і де як він повідомив суду проживав і працював тривалий час він. В клопотанні також обґрунтовано зазначено, що існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, аналогічного тому, у якому він підозрюється /п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України/, так як злочин у якому ОСОБА_5 підозрюється вчинено ним з корисливих мотивів, а підозрюваний немає місця реєстрації, постійного проживання, бо проживав у гуртожитку за усною домовленістю з власником кімнати. При цьому, він не має місця роботи, документів, що посвідчують його особу і які б давали йому можливість офіційно працевлаштуватися. Також слідчий суддя враховує репутацію підозрюваного, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисливих злочинів і відбував покарання в місцях ізоляції від суспільства. Він фактично не має законних джерел доходів і не має в своєму оточенні осіб, які б заслуговували на довіру і виявили б бажання поручитися за його процесуальну поведінку або надали би згоду на спільне з ним проживання. Однак, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, який, на думку прокурора полягає в ухиленні від явки до слідчого, прокурора, охоплюється ризиком переховування від органів досудового розслідування/суду і тому є недоведеним.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 і саме він зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим під час судового розгляду ризикам.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд, слідчий суддя зобов`язаний визначити підозрюваному розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК.
Відповідно до вимог ст. 182 ч. 4 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
П. 2) ч. 5 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Слідчий суддя, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 не працює, на утриманні нікого не має, вважає необхідним та достатнім встановлення застави згідно п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України в мінімальному розмірі - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 43 940 грн.
На переконання слідчого судді саме такий розмір застави у сукупності з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України буде достатнім для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, дозволить контролювати його місце перебування під час досудового розслідування, а також зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, які встановлені під час судового розгляду.
Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 194,196 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк не більше шести десяти днів тобто до 11 грудня 2020 року 13 год. 20 хвил.
Визначити розмір застави для підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 43940 (сорок три тисячі дев`ятсот сорок) гривень.

У разі внесення застави у розмірі визначеному ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 , з дня внесення застави вважати особою стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді застави і відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України на нього покладаються наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора та суду у визначений ними час,

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1