Провадження № 11-сс/4808/237/20
Категорія ст. 309 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Повзло
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28.09.2020 року про закриття кримінального провадження №0003215 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, -
за участю: прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити скаргу в повному обсязі та зобов`язати слідчого вчинити певні дії. Вважає, що висновки слідчого судді в частині того, що ОСОБА_7 не заподіяно значної шкоди є безпідставними, оскільки слідча не змогла пояснити в судовому засіданні, яким чином визначено розмір шкоди, де знаходяться викрадені речі, та з якою метою було вчинено злочин. Апелянт стверджує, що ОСОБА_7 є потерпілим, що підтверджується наявними в матеріалах провадження документами, йому заподіяна значна матеріальна шкода, а припинення розслідування за даним кримінальним провадженням завдасть ще більших збитків. Вважає, що слідчим неправильно кваліфіковано злочин та визначено розмір заподіяної шкоди. Стверджує, що усні клопотання та заяви ОСОБА_7 залишались слідчим без уваги, а сторону захисту не повідомляли про хід досудового розслідування, не залучали до процесуальних дій, тому вони змушені були звернутись до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка була задоволена, проте слідчий належним чином не виконував вказівки суду. Апелянт не погоджується зі зміною правової кваліфікації слідчим зі ст. 185 КК України на ст. 356 КК України. На думку апелянта, слідчим не дотримано приписів ч. 2 ст. 9 КПК України щодо повного та всебічного дослідження обставин кримінального провадження.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 на постанову старшого інспектора сектору дізнання Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 від 05.09.2020 року про закриття кримінального провадження №0003215 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України, слідчий суддя дійшов висновку, що під час досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатніх, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення. Виходячи з того, що значної шкоди ОСОБА_7 не заподіяно, слідчий суддя дійшов висновку, що органами досудового розслідування правомірно закрито провадження по справі.

Під час апеляційного розгляду:
- захисник ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати;
- прокурор не підтримав доводи апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просив залишити її без змін.
Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді - без змін, виходячи з наступних підстав.
Закриття кримінального провадження є однією із форм закінчення досудового розслідування (ст. 283 КПК України).

Стаття 284 КПК України встановлює ряд підстав для закриття кримінального провадження, де однією з таких підстав є передбачена п. 2 ч. 1 встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого, прокурора повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Отже, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, що встановлені матеріалами справи, у постанові повинна бути надана оцінка усім доказам, що зібрані слідчим, а при наявності суперечних доказів слідчий має зазначити чому надав перевагу одним та відкинув інші.

Слідчим суддею було належним чином перевірені як законність підстав для закриття кримінального провадження, так й той факт, чи відповідають висновки дізнавача усім обставинам справи як щодо перекваліфікації дій з ч. 1 ст. 185 КК України на ст. 356 КК України, так й в частині відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 26.09.2019 року були внесені відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань (далі - ЄРДР) з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 185 КК України за заявою ОСОБА_7 про те, що в період часу з 12 год. 18.09.2019 року по 14 год. 19.09.2019 року невідома особа шляхом вільного доступу викрала захисні металеві двері з ввідно-розподільчого пункту, які були вмонтовані на стіні будинку АДРЕСА_1 (а.к.п. 1, 4, 13).

Перевіривши надані суду матеріали, колегія суддів вважає, що проведене досудове розслідування відповідає вимогам ч. 2 ст. 9, ст.ст. 91, 92, 93 КПК України щодо повного, неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та обов`язків щодо доказування, збирання й оцінки доказів, а тому доводи апелянта в цій частині не є слушними.

Так, слідчим 26.09.2019 року був проведений огляд місця події за фактом вчинення крадіжки у ввідно-розподільчого пункту металевих дверей (а.к.п. 20-22), після чого, матеріали провадження за підслідністю передано органу дізнання, а саме дізнавачу - старшому інспектору сектору дізнання Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 (а.к.п. 23-24).

Вбачається, що дізнавачем проведено ряд процесуальних дії, зокрема 29.07.2020 року допитано в якості потерпілого ОСОБА_7 (а.к.п. 28-29); 24.07.2020 року допитано в якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.к.п. 42-43), крім того, 20.08.2020 року здійснений допит свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (а.п. 76-79).

На виконання ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.06.2020 року (а.п. 51) дізнавачем були розглянуті клопотання захисника ОСОБА_16 в інтересах ОСОБА_7 від 28.01.2020 року та клопотання ОСОБА_7 від 11.03.2020 року, шляхом винесення відповідних постанов, з одночасним повідомленням адресатів відповідними листами (а.к.п. 52-56).

Вбачається, що дізнавачем СД Івано-Франківського ВП ГУНП ОСОБА_17 надано доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій (а.к.п. 57), на виконання якого, оперуповноваженим ВКП Івано-Франківського ВП ГУНП ОСОБА_18 було здійснено оперативні заходи спрямовані на встановлення осіб, які могли бути причетні до вчинення вказаного злочину, опитано працівників прийому металобрухту в м.Івано-Франківськ, перевірено будівлі на наявність камер зовнішнього відеоспостереження, здійснено обхід мешканців будинку тощо (а.к.п. 58-61).

Крім цього, з метою забезпечення належного здійснення досудового розслідування, дізнавачем направлено запит на отримання відеозаписів із нагрудних камер інспекторів УПП м. Івано-Франківська ОСОБА_19 та ОСОБА_20 (а.к.п. 75) та 20.08.2020 року проведений допит вказаних осіб в якості свідків (а.п. 80-87).

На виконання вказівок начальника поліції проведено ряд інших процесуальних дій, зокрема: допитано в якості потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , викликано судовою повісткою ОСОБА_21 для дачі пояснень в якості свідка (а.п. 92-93), надано доручення оперативному підрозділу щодо перевірки на причетність до вчинення вказаного злочину ОСОБА_11 та перевірки пунктів прийому металобрухту та інші можливих місць збуту з метою знаходження металевих дверей, які були викрадені у потерпілого ОСОБА_7 (а.п. 94).

Надавши оцінку всім зібраним доказам, постановою дізнавача від 05.09.2020 року було змінено попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до ЄРДР 26.09.2019 року за №0003215, з ч. 1 ст. 185 КК України на ст.356 КК України, виходячи з того, що з отриманих доказів у ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_11 вчинив самоправство, а тому дізнавача вважала би, що кримінальне правопорушення необхідно кваліфікувати за ст. 356 КК України (а.к.п. 98).

Закриваючи кримінальне провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, дізнавач визнає, що подія злочину мала місце, проте як адміністративний проступок, вчинений ОСОБА_11 у виді самоправства, оскільки його діями не було заподіяно значної шкоди правоохоронюваним інтересам ОСОБА_7 .

Такий висновок був зроблений на підставі наявної в матеріалах провадження накладної №1/4-2019 від 11.04.2019 року в частині розрахунку виготовлення та монтажу захисної металевої двері на ввідно-розподільчому пункті ВРП-04 кВ (а.к.п. 18) на загальну суму 2150 грн. (а.к.п. 18).

Колегія суддів звертає увагу на те, що для кваліфікації дій особи за ст. 356 КК України обов`язковою умовою є заподіяння значної шкоди, тобто самоправство є кримінально караним лише за умови заподіяння діями винного значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Самоправство, яке не завдало значної шкоди інтересам зазначених осіб, тягне за собою відповідальність за ст. 186 КУпАП як адміністративний проступок.

Згідно системного аналізу діючого законодавства, слідчий (дізнавач) повинен залишатися процесуально самостійним суб`єктом кримінального провадження, наділеним певними повноваженнями для прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні, визначення напрямку слідства, обрання процесуальних засобів для забезпечення всебічності та повноти розслідування.

Ключовим елементом процесуальної самостійності слідчого (дізнавача) є його повноваження самостійно визначати напрямки розслідування, порядок і послідовність проведення процесуальних дій та нести повну відповідальність за їх законне і своєчасне проведення.

Всебічність процесуальної діяльності слідчого (дізнавача) полягає у з`ясуванні та встановленні ним усіх обставин кримінального правопорушення як викривальних, так і виправдувальних для підозрюваного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його покарання, для прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Така всебічність також досягається шляхом висунення й перевірки різних версій вчинення кримінального правопорушення, в тому числі й виправдувальних, перевірки алібі підозрюваного, наявності необхідної оборони тощо.

Під повнотою процесуальної діяльності слідчого (дізнавача) слід розуміти встановлення слідчим усіх фактичних обставин кримінального правопорушення та обставин, що мають значення для правильного вирішення кримінального провадження шляхом збирання, перевірки й оцінки такої сукупності доказів, яка є достатньою для законного й обґрунтованого вирішення провадження.

Неупередженість процесуальної діяльності слідчого (дізнавача) полягає у безсторонньому, об`єктивному та сумлінному дослідженні обставин кримінального провадження, що в першу чергу повинно забезпечуватися його процесуальною самостійністю та незалежністю. Лише процесуально самостійний слідчий, захищений від необґрунтованого та неправомірного впливу інших суб`єктів провадження, зможе проявити неупередженість у розслідуванні. Крім цього, неупередженість слідчого забезпечується й нормами інституту відводів та самовідводів у кримінальному провадженні.

З досліджених колегією суддів доказів встановлено, що дізнавачем всебічно, повно та неупереджено встановленні всі обставин, що мають значення для законного й обґрунтованого вирішення кримінального провадження на підставі заяви ОСОБА_7 з встановленням попередньої правової кваліфікації за ч. 1 ст. 185 КК України, яка у подальшому перекваліфікована на ст. 356 КК України, але дії ОСОБА_11 самі по собі через відсутність одного із елементів складу інкримінованого йому злочину заподіяння такими діями значної шкоди правоохоронюваним інтересам, виключають злочинність в діях останнього, а тому дізнавач дійшов висновку, про наявність в діях ОСОБА_11 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 186 КУпАП, - самоуправство, тобто самовільне, всупереч встановленому законом порядку, здійснення свого дійсного або гаданого права, що не завдало істотної шкоди громадянам або державним чи громадським організаціям.

В скарзі захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову дізнавача - старшого інспектора сектору дізнання Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження від 05.09.2020 року порушувалось питання про скасування постанови з мотивів невідповідності висновків дізнавача фактичним обставинам справи, неправомірної та безпідставної зміни правової кваліфікації.

В обґрунтування своїх доводів захисник в своїй скарзі слідчому судді виклав обставини, які на його думку, мають суттєве значення для правильного вирішення справи, та яким не було надано належну оцінку в ході досудового розслідування.

Проте, як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя надав відповідь на всі доводи скарги захисника, а тому судове рішення слідчого судді є таким, що відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

На переконання колегії суддів, слідчим суддею під час прийняття рішення про законність постанови дізнавача про закриття провадження по справі, були належним чином перевірені всі докази з точки зору належності, допустимості, достовірності та досліджені як кожний окремо, так і в сукупності з іншими доказами щодо перекваліфікації дій ОСОБА_11 та закриття провадження.

Такий висновок колегія суддів зробила внаслідок змісту як заяви про вчинення злочину, так й аналізу матеріалів кримінального провадження та змісту пояснень учасників події й свідків.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу порушення слідчим вимог ст. 284 КПК України внаслідок неповного дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, то з ними колегія суддів не погоджується, оскільки вони повністю спростовані наведеними вище та проаналізованими в цій ухвалі копіями процесуальних документів, крім того, й дослідженими під час апеляційного розгляду матеріалами кримінального провадження, що надані прокурором.

Доводи апелянта в частині наявності значної матеріальної шкоди, не є слушними, оскільки апеляційному суду не надано жодних належних доказів на підтвердження вказаних доводів.
На переконання колегії суддів, наявність в матеріалах провадження накладної №1/4-2019 від 11.04.2019 року щодо розміру заподіяної шкоди у сумі 2150 грн., долученої ОСОБА_7 до заяви про вчинення злочину (а.к.п. 16-18), підтверджують законність винесення як дізнавачем, так й слідчим суддею оскаржуваних процесуальних рішень.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28.09.2020 року про закриття кримінального провадження №0003215 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4