Справа № 464/4625/20
пр.№ 1-кп/464/444/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2020 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001201 від 29.07.2020 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радивилів, Рівненської області, громадянина України, з вищою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 вчинив опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

01.07.2020 о 20:00 год., автопатруль «ОМЕГА-0453» на службовому автомобілі «SKODA RAPID» НОМЕР_1 у складі командира взводу №2, роти №3, батальйону №3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 та інспектора взводу №2, роти №3, батальйону №3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5 заступили на патрулювання по території Сихівського району м. Львова.

При виконанні покладених на них обов`язків були уповноважені відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» вживати заходів з метою виявлення кримінальних та адміністративних правопорушень, припиняти виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, а також згідно статті 44 Закону України «Про національну поліцію» наділені правом застосування фізичної сили для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом та згідно статті 45 Закону України «Про національну поліцію» правом на застосування спеціальних засобів, для забезпечення публічної безпеки і порядку.

В подальшому, 02.07.2020 близько 04:30 автопатруль «ОМЕГА-0453» на службовому автомобілі «SKODA RAPID» ДНЗ 116489 у складі командира взводу №2, роти №3, батальйону №3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 та інспектора взводу №2, роти №3, батальйону №3 УПП у Львівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5 отримали на службовий планшет зі служби 102, повідомлення від ОСОБА_7 , про вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства щодо неї, за адресою АДРЕСА_3 .

Будучи одягненими у формений одяг та знаходячись при виконанні своїх службових обов`язків, керуючись положеннями ч.1, ч.2 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» щодо обов`язку працівника поліції у разі звернення до нього особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій безпеці надавати невідкладну допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, вживати заходів до припинення правопорушення, а також затримання особи, яка його вчинила, прибули на вищевказану адресу, де виявили ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння, який побачивши працівників поліції, почав поводити себе агресивно.

Так, ОСОБА_3 , 02.07.2020, приблизно о 04 год. 30 хв., перебуваючи біля будинку №157-б, що по вул. Івана Франка, у м. Львові, спричинив конфліктну ситуацію із інспектором взводу №2 роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5 , який відповідно до Закону України "Про державний захист працівників судів та правоохоронних органів" являється працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи, що перед ним перебуває працівник поліції при виконанні своїх службових обов`язків, одягнений у формений одяг з шевронами та нагрудним знаком, на законні вимоги якого, пред`явити документи, що посвідчують його особу, відповідно до п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію», реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на опір працівнику правоохоронного органу, протидіючи законній вимозі працівника правоохоронного органу, не реагуючи на попередження зберігати визначену відстань, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно почав висловлювати погрози та виражатися нецензурною лайкою до поліцейського ОСОБА_5 , та погрожувати йому фізичною розправою. На підставі ст.ст.44-45 Закону України «Про Національну поліцію» до ОСОБА_3 , було застосовано заходи фізичного впливу, у вигляді спеціальних прийомів боротьби (загину руки за спину) та спеціальний засіб, у вигляді кайданків, з метою припинення вчинення ним неправомірних дій щодо працівника правоохоронного органу. Під час застосування заходів фізичного впливу та спеціального засобу ОСОБА_3 , діючи умисно, чинив опір працівнику правоохоронного органу, а саме інспектору взводу №2 роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5 , який виразився у тому, що намагаючись вирватися від працівника поліції, вхопив його, за мізинець правої руки, та вивернув його у праву сторону, чим спричинив фізичний біль останньому.

Своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні опору працівникові правоохоронного органу під час виконання службових обов`язків, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

В підготовчому судовому засіданні 26.11.2020 між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди про укладення угоди про примирення. Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаюється у вчиненому ним злочині, повністю визнає свою винуватість у зазначеному діянні, відсутність заподіяної шкоди (збитків), сторони погодили, що за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, ОСОБА_3 призначається покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень. Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений погодився. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, визначені ст. 476 КПК України

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, надав суду покази, що дійсно 02.07.2020, приблизно о 04 год. 30 хв., перебуваючи біля будинку №157-б, що по вул. Івана Франка, у м. Львові, будучи у стані алкогольного сп`яніння, та злим на дівчину, яка викликала поліцію, спричинив конфліктну ситуацію із працівником поліції ОСОБА_5 . При цьому він усвідомлював, що сперечається із працівником правоохоронного органу, почав йому протидіяти, не виконувати законні вимоги щодо збереження відстані, висловлював погрози. В подальшому намагаючись вирватися від працівника поліції, вхопив його, за мізинець правої руки, та вивернув його у праву сторону. Підтвердив, що з потерпілим уклав угоду про примирення, яку просив затвердити. Вказав, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.2 ст.342 КК України, вид покарання, має можливість його відбути, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що вищезазначена угода про примирення укладена ним з потерпілим добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачений ОСОБА_3 зрозумів роз`яснені судом права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду і вказав, що матеріальна шкода йому не спричинена, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України - йому зрозумілі. Просив затвердити угоду в такому вигляді.

Прокурор ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди про примирення, оскільки узгоджене в даній угоді покарання відповідає вимогам ст.65 КК України.

Заслухавши думку прокурора, пояснення потерпілого та обвинуваченого, суд приходить до висновку, що угода підлягає затвердженню.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, оскільки останній вчинив опір працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків. Зазначене кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним.

Суд встановив, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Обставин, які згідно з ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд не встановив.

Обставиною, яка згідно з ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_3 суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.1 ст.475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001201 від 29.07.2020 року, і призначення ОСОБА_3 узгодженого сторонами покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу не надходило.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Речових доказів у справі немає.

Керуючись ст.ст.314, 371, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України,

у х в а л и в :

затвердити угоду про примирення від 26 листопада 2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду з підстав, передбачених ст.394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст.473 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1