Справа № 202/6489/20
Провадження № 1-кс/202/7688/2020
УХВАЛА

30 жовтня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадження №001147, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0001147, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 26 вересня 2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

28 жовтня 2020 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадження №001147.

Дане клопотання згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 28 жовтня 2020 року.

Згідно з матеріалами клопотання, 25.09.2020 року до Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що він втратив зв`язок зі своїм родичем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкав за адресою АДРЕСА_1 . Останній раз заявник спілкувався із ОСОБА_6 20.09.2020 року.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем мешкання проживав один, в 2000 року вийшов на пенсію, алкогольними напоями не зловживав, на стан здоров`я не скаржився, психічними хворобами не страждав, дружини та дітей не мав. Серед родичів мав тільки двоюрідного брата ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та двоюрідного племінника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якими рідко спілкувався. ОСОБА_6 мобільного телефону не мав.
Будучи допитані в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 показали, що на даний час є підстави вважати, що з ОСОБА_6 щось сталось, так як був випадок близько 10-11 років тому, що невідомі особи його викрали та закрили десь в сараї в районі ж/м Ігрень у м. Дніпро, де забрали ключі від будинку АДРЕСА_1 , звідки викрали цінні речі та документи на вказаний будинок.
Коли в останній раз ОСОБА_5 знаходився біля будинку, після зникнення його дядьки ОСОБА_6 , то побачив в двері записку наступного змісту «Нужен ваш дом, , НОМЕР_1 , Валентин» (приєднано до матеріалів кримінального провадження). Коли він спілкувався із сусідами ОСОБА_6 , то вони повідомили, що біля його будинку часто знаходились особи румунської національності, які постійно йому набридали.
Сусідка ОСОБА_8 , яка мешкає в будинку АДРЕСА_2 показала, що її сусід з будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_6 проживав близько 30 років самостійно. 25.09.2020 року перед його будинком стояло декілька автомобілів, після цього вона останнього більше не бачила.
За результатами вжитих заходів, спрямованих на встановлення місцезнаходження зниклого ОСОБА_6 встановлено, що останньому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належала 1/2 частка житлового будинку АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, станом на 01.10.2020 року, будинок АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування житлового будинку від 03.09.2020 року від дарувальника ОСОБА_9 (з 13.03.2020 року уповноважений довіреністю від імені ОСОБА_6 здійснювати певні дії), перейшов у право приватної власності в 1/1 частки ОСОБА_10 .
Враховуюче викладене, є підстави вважати, що невстановлені особи можуть утримувати насильно ОСОБА_6 , з метою реалізації своїх шахрайських дій спрямованих на заволодіння правом власності на домоволодіння АДРЕСА_1 та в подальшому, продажу третім особам. Таким чином, вказана нерухомість є предметом, набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення.
02.10.2020 року слідчим СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області винесена постанова про визнання речовим доказом об`єкту нерухомого майна, а саме будинку АДРЕСА_1 , який належав безвісті зниклому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (як матеріальний об`єкт, який містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин заволодіння чужого майна шахрайським шляхом).
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що будинок АДРЕСА_1 є предметом, набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення, з метою збереження та запобігання можливості її подальшого відчуження особами, що вчинили вказаний злочин та на теперішній час не встановлені, на час розслідування, на неї слід накласти арешт, який полягає в забороні будь-яким особам відчужувати вказане майно та розпоряджатися ним.
Окрім того, просив розглянути клопотання за відсутності власника майна в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України.
Слідчий в судове засідання не з`явилася, натомість надала заяву, відповідно до якої просила здійснити розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримала в повному обсязі.
Власника майна до суду не викликався в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про можливість розгляду клопотання у відсутність слідчого, оскільки його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З долучених до клопотання доказів, вбачається, що у провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0001147 від 26 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, станом на 01.10.2020 року, будинок АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування житлового будинку від 03.09.2020 року від дарувальника ОСОБА_9 (з 13.03.2020 року уповноважений довіреністю від імені ОСОБА_6 здійснювати певні дії), перейшов у право приватної власності в 1/1 частки ОСОБА_10 .

Відповідно до постанови старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 від 02.10.2020 року об`єкт нерухомого майна - житловий будинок АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001147 від 26.09.2020 року.

Оскільки стороною кримінального провадження доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів та враховуючи, що майно не яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є об`єктом кримінального правопорушення та з метою збереження та запобігання можливості подальшого відчуження будинку АДРЕСА_1 , вважаю за необхідне накласти арешт на вищевказане нерухоме майно із забороною його відчуження та розпорядження.

Керуючись ст. ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадження №001147 - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме будинок АДРЕСА_1 , який згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебуває у власності в 1/1 частки ОСОБА_10 , шляхом накладення заборони на його розпорядження та відчуження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1