Дата документу Справа № 332/2230/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 332/2230/18 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/1010/20 Доповідач 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула 11 листопада 2020 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0001051 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого СВ Заводського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 від 30.05.2020 про закриття кримінального провадження № 0001051 від 06.05.2018 року. В обґрунтування якої зазначив, що в провадженні СВ Заводського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001051 від 06.05.2018 року. Досудове розслідування розпочато за правовою кваліфікацією, передбаченою ст.128 КК України. Постановою слідчого від 30.06.2020 кримінальне провадження закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування. Проте, вважає постанову незаконною та передчасною з тих підстав, що досудове розслідування у даному провадженні проведено неповно, з часу порушення провадження не вчинено належних слідчих дій. З урахуванням викладених обставин, просив зазначену постанову слідчого скасувати.

Відмовляючи у задоволенні скарги захисника, слідчий суддя прийшов до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження цілком узгоджуються з нормами кримінального процесуального законодавства, тому підстав для задоволення поданої скарги відсутні.

В апеляційній скарзі представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , не погоджуючись із оскаржуваною ухвалою, вважає її такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що з моменту попереднього скасування постанови про закриття цього кримінального провадження органом досудового розслідування не проведено жодної слідчої дії, тобто фактично досудове розслідування не проводилося. Крім того, у матеріалах кримінального провадження міститься численна кількість вказівок слідчому від процесуального керівника про проведення комплексу слідчих заходів, які жодним слідчим не вжиті. Жодній особі не повідомлено про підозру, не дивлячись на те, що у матеріалах провадження міститься протокол впізнання особи, причетної до скоєння кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_7 . Апелянт зазначає, що за відсутності будь-якого фактичного досудового розслідування у даному кримінальному провадженні неможливо вважати норми ч. 2 ст. 9 КПК України виконаними, а, відтак, постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з огляду на очевидну неповноту досудового розслідування даного кримінального провадження. Адвокат просить скасувати ухвалу слідчого судді від 12.08.2020 року, ухвалити нову, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0001051.
Позиції учасників судового провадження.
Представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор, вказуючи про закінчення строків досудового розслідування, зазначав про наявність у провадженні вказівок щодо необхідності проведення певних слідчих дій.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до положень статей 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно із ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Проте, обставини, викладені у скарзі, не в повній мірі стали предметом дослідження як під час досудового розслідування, так і при судовому контролі.

Відмовляючи у задоволенні скарги захисника, слідчий суддя зазначив, що строк досудового розслідування, передбачений ч.1 ст. 219 КПК України, у даному кримінальному провадженні № 0001051 сплинув, жодній особі не було повідомлено про підозру, а тому слідчий мав підстави і зобов`язаний був закрити кримінальне провадження на підставі абз. 2 п. 10 ч. 1ст. 284 КПК України.

Проте, на думку колегії суддів, такі висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином не вмотивовані та є передчасними.
Так, розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні, передбачені ст.284 КПК України, підстави для його закриття.
Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
В оскаржуваному рішенні слідчий суддя вказав, що строки досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001051 не продовжувалися.

Між тим, судове провадження засвідчує, що матеріали кримінального провадження слідчим суддею витребувані не були та не досліджувалися.

Отже, висновок слідчого судді не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, які мали бути предметом дослідження.

З метою перевірки даного висновку слідчого судді апеляційною інстанцією витребувалися матеріали кримінального провадження, з метою чого неодноразово відкладався апеляційний розгляд.

Натомість, за повідомленням органу досудового розслідування матеріали кримінального провадження не можуть бути скеровані до апеляційного суду через їх відсутність.

Неможливість надати матеріали кримінального провадження через невідоме їх місце знаходження підтвердив і прокурор при апеляційному розгляді.

При цьому прокурор зазначив про дійсність доводів апелянта щодо надання вказівок органу досудового слідства на проведення певних слідчих дій, а також необхідність вирішити питання стосовно продовження строку досудового розслідування.

Зі змісту ч.1 ст.40 КПК України слідує, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
При цьому, окремо слід зауважити, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Проте, наведеним вимогам закону постанова слідчого СВ Заводського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 від 30.05.2020 про закриття кримінального провадження № 0001051 не відповідає, на що не звернув уваги слідчий суддя під час розгляду скарги представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 .

Так, слідчий акцентував увагу на положеннях ст. 219, 284 КПК України, при цьому у постанові взагалі не відображено проведення органом досудового розслідування аналізу здобутих доказів, як на підтвердження певних обставин, так і на їх спростування, що дозволило слідчому прийти до висновку про не встановлення причетності особи, на яку вказує потерпілий.

Отже, висновок слідчого судді про закінчення строку досудового розслідування є таким, що не ґрунтується на матеріалах справи, а оскаржувана постанова слідчого не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки вона винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження даних, на які є посилання у скарзі представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
За наведених обставин, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновку суду фактичним обставинам справи, з прийняттям нової ухвали про задоволення скарги адвоката та скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0001051 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0001051 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України задовольнити.

Постанову слідчого СВ Заводського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 від 30.05.2020 про закриття кримінального провадження № 0001051 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4