справа № 208/3573/19
№ провадження 1-кп/208/261/20
ВИРОК
Іменем України

16 липня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження 0000662 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Полтавської області, громадянина України, пенсіонер, маючого вищу освіту, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , як водій транспортного засобу, 21.03.2019 року, приблизно о 17.00 годині, у світлий час доби, керуючи технічно справним легковим автомобілем «ВАЗ 2105» номерний знак НОМЕР_1 , що належить йому на праві приватної власності, рухався в м. Кам`янське по вулиці Макєєвській, з боку вулиці Стасова в напрямку вулиці Артема зі швидкістю до 50 км/год. При русі по вул. Макєєвській, водієві ОСОБА_8 , при виявленні на смузі руху керованого транспортного засобу пішохода, що рухається в попутному йому напрямку, необхідно було вжити заходи для зниження швидкості аж до зупинки автомобіля або безпечного для інших учасників руху об`їзду пішохода, тобто він повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху Україну.

В порушення вимог вищевказаних пунктів зазначених «Правил ...», водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем та перебуваючи на прямій ділянці дороги, з необмеженою видимістю і оглядовістю, проявляючи злочинну недбалість, а саме своєчасно виявивши на смузі руху керованого ним транспортного засобу пішохода, що рухався в попутному напрямку з правого боку та маючи об`єктивну можливість застосувати гальмування або здійснити безпечний об`їзд пішохода, продовжував керування автомобілем не змінюючи його параметрів руху та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 .

Внаслідок даної ДТП, пішоходу ОСОБА_4 заподіяні тілесні пошкодження у вигляді сумісної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння черепа, з переломом кісток носу, що супроводжувалась явищами забою головного мозку; тупа травма таза з переломом лонної та сідаліщної кісток ліворуч, які відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що 21.03.2019 року, керуючи належним йому автомобілем ВАЗ «2105», їхав по вулиці Макєєвській зі швидкістю менш ніж 50 км/год. Було світло, час доби приблизно 17 годин. Дорога йшла наверх, видимість була хороша. Він бачив, що по дорозі, у попутному напрямку руху автомобіля під його керуванням, йшла жінка. Його обганяли іномарки, і він візуально бачив, що проїжджає пішохода без перешкод. Їхав прямо, не повертаючи та не змінюючи рух. Як сталося, що він її збив не знає. Правила дорожнього руху не порушував. Можливо потерпіла оступилася. Просив у разі ухвалення обвинувального вироку, не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Вина ОСОБА_8 повністю підтверджується наступними доказами, які були предметом дослідження у судовому засіданні:

- поясненнями потерпілої ОСОБА_4 , яка пояснила, що раніше обвинуваченого не знала. 21.03.2019 року, приблизно о 17-18 годині йшла в кіоск за хлібом. Рухалась понад бордюром за напрямком автомобіля по вулиці Макеєвській в м. Кам`янське. Повз неї, на великій швидкості, «пролетіло» три автомобіля на великій швидкості. Вона вирішила перечекати та стала на бордюр. Потім зійшла з бордюра та продовжила рух. Автомобіля ОСОБА_8 не бачила. Подолавши метрів 10 була збита автомобілем. Далі нічого не пам`ятає. В свідомість прийшла в лікарні. ОСОБА_8 приходив до неї в лікарню з дочкою. Витрати на лікування сплачували. На теперішній час обвинувачений повністю сплатив матеріальну та моральну шкоду. Просить ОСОБА_8 суворо не карати та позбавляти права керування транспортним засобом;

- витягом з ЄРДР від 25.03.2019 року, з фабулою що 21.03.2019 року, о 17.00 годині, на вулиці Макеєвській в районі будинку № 22 в м. Камянське, мало місце ДТП, при якому автомобіль ВАЗ-2105 д.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , рухаючись по вулиці Макеєвській з боку проспекту Аношкіна в напрямку вулиці Криворізькій, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка рухалась вздовж обочини попереду за напрямком руху автомобіля. В результаті ДТП постраждала пішохід ОСОБА_4 , які з діагнозом ЗЧМТ, СГМ, перелом тазу, госпіталізовано до реанімаційного відділення (т.2 а.с.2);

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.03.2019 року відповідно до якого зафіксована обстановка на місці вчинення злочину, пошкодження автомобіля, складено схему ДТП та фото таблицю (т.2 а.с. 9-16);

- висновком судово-автотехнічної експертизи від 26.04.2019 року, відповідно до якого у даній дорожній обстановці водій ОСОБА_8 повинен був діяти згідно до вимог п. 12.3 ПДР України, і саме їх виконанням визначалась технічна можливість для нього уникнути даної ДТП. Будь яких перешкод технічного характеру, що не дозволяли ОСОБА_8 їх виконати, не було. Дії водія ОСОБА_8 при заданеому механізмі пригоди, не відповідали зазначеним вимогам ПДР України, що з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП (т.2 а.с. 36-39);

- висновком судово-медичної експертизи від 29.05.2019 року, відповідно до якого потерпілій ОСОБА_4 заподіяні тілесні пошкодження у вигляді сумісної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння черепа (скроневої та тім`яної ліворуч), з переломом кісток носу, що супроводжувалась явищами забою головного мозку; тупа травма таза з переломом лонної та сідаліщної кісток ліворуч, які відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя, з схематичним зображенням пошкоджень на таблиці скелету людини (т.2 а.с. 37-39);

- речовим доказом по кримінальному провадженню, а саме автомобілем ВАЗ-2105 номерний знак НОМЕР_1 з зафіксованими протоколом огляду ушкодженнями лобового скла та вм`ятиною правої частини кузову (т.2 а.с.17)

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження у судовому засіданні, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 встановлена та підтверджена, а його дії у скоєнні кримінального правопорушення вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, які заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Встановлена сукупність обставин справи, по пред`явленому ОСОБА_8 обвинуваченню утворює об`єктивну сторону діяння, визначають його суб`єктивну сторони у вигляді необережності. Будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом цього розгляду, крім того, що інкримінований злочин вчинений, і ОСОБА_8 поза розумним сумнівом є винним у його вчиненні, судом виключається.

Не визнання водієм ОСОБА_8 своєї вини є його суб`єктивним ставленням до події ДТП, позицією свого захисту, оцінюється судом у сукупності з дослідженими доказами по справі, які повністю підтверджують його вину та між якими не має ніяких суперечностей.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне відшкодування завданих злочином шкоди, що у судовому засіданні та письмово підтвердила потерпіла ОСОБА_9 . Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, наслідки що настали, особу обвинуваченого та його вік. ОСОБА_8 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав частково, враховує обставину що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжує. З урахуванням принципу індивідуалізації покарання, не вбачаючи підстав для застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, з встановленням іспитового строку. На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_8 додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд враховує позицію державного обвинувачення, який просив про його обов`язкове призначення, позицію потерпілої, яка просила таке покарання не призначати, альтернативність його призначення визначену кримінальним законом.

У скоєнні злочину ОСОБА_8 фактично своєї вини не визнав. Його пояснення стосуються підтвердження часу та місця ДТП, руху автомобіля під його керуванням повз потерпілої без порушень ПДР України, можливого травмування потерпілої, що визначались її власними діями (оступилась) Висловлюючи таким чином своє ставлення до вчиненого злочину, ОСОБА_8 не виказує таким чином щирого жалю з цього приводу, не осуджує свою, хай і необережну, але злочинну поведінку, тобто не висловлює щирого каяття. За таких обставин суд вважає доведеним доцільність застосування до обвинуваченого додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, при цьому обмежившись його мінімальним строком.

Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати по проведенню експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого. Доля речових доказів вирішується судом згідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого протягом випробувального строку:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази по справі - автомобіль ВАЗ-2105 номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у засудженого ОСОБА_5 - залишити у останнього.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 судові витрати по проведенню експертизи у сумі 1 256,08 гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироку законної чинності, не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1