Провадження № 1-кп/0203/478/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001699 від 19 вересня 2020 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелене, Компаніївського району, Кіровоградської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, на утриманні дітей не має, неодружений, працював будівельником без офіційного оформлення, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-04.05.2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі. Звільнився 30.05.2014 на підставі акту амністії;

-09.09.2016 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком (судимість погашена та зазначається для правильного розрахунку погашення судимості за вироком від 04.05.2011);

-15.05.2020 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк три роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 ;

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2020 року ОСОБА_3 приблизно о 17 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв 46, маючи злочинний умисел направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи яка зазнана нападу (розбій), побачив потерпілого ОСОБА_6 , майно якого визначив, як об`єкт свого злочинного посягання, після чого, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи яка зазнала нападу (розбій), діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та те, що його дії є відкритими для оточуючих, підійшов до потерпілого та відкрито, із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого повалив його на землю, після чого з висоти власного зросту в той момент коли потерпілий знаходився в лежачому положенні своєю правою ногою наніс йому один удар в область правої ноги, а саме в область кісток гомілки, тим самим подавивши волю потерпілого до можливого опору, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження, у вигляді тупої травми правої нижньої кінцівки: закритих переломів правої великогомілкової та правої малогомілкової кісток у ніжній третині зі зміщенням уламків, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більше, як 21 день).

Після чого ОСОБА_3 , знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, доводячи свій злочинний умисел до кінця, вихватив з кишені потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон HUAWEI Y6 2019 2/32Gb Dual Sim midnight black, imei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 вартістю 2849,05 гривень, та з місця вчинення ним злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини його вчинення, так як вони викладені у вироку вище, та пояснив, що 19 вересня 2020 року, знаходячись в АДРЕСА_3 , вдарив потерпілого ОСОБА_6 по нозі, дістав з кишені телефон та зник. Пізніше цей телефон у нього було вилучено співробітниками поліції. Просить суд суворо не карати.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився. Раніше надав до суду заяву про слухання справи без його участі, в якій вказав, що вимог матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, та, як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності та істинності його позиції, врахувавши письмову заяву потерпілого, в якій він вказав, що не заперечує щодо розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, положення якої йому зрозумілі, заслухавши думки учасників судового розгляду, роз`яснивши учасникам судового провадження вимоги ст. 349 КПК України, а саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також, документів, що підтверджують процесуальні витрати по кримінальному провадженню.

Оцінюючи зазначене, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Так, при призначенні виду та міри покарання ОСОБА_7 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання, та враховує тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, а також, думку прокурора щодо виду та міри покарання.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу винного та конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 15 травня 2020 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробовуванням, з іспитовим строком три роки, а тому призначає покарання із застосуванням ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, визначивши остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання, призначеного за новим вироком.

Саме таке покарання, на переконання суду, є необхідним та достатнім, виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. Тобто, строк відбування покарання обвинуваченому слід обраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 21 вересня 2020 року.

Процесуальні витрати, у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

До обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, підстави для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого у суду відсутні. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 засуджується до покарання у виді позбавлення волі, а тому, може ухилятися від його відбування.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371,374 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2020 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити - тримання під вартою.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 21 вересня 2020 року.

Речовий доказ мобільний телефон HUAWEI Y6 2019 2/32Gb Dual Sim midnight black, imei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , який переданий під зберігаючу розписку ОСОБА_8 - залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1