Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/583/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 122 (102) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому матеріали заяви про перегляд за нововиявленими обставинами за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 червня 2020 року, якою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено в задоволенні його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 березня 2017 року та вироку Кропивницького апеляційного суду від 12 вересня 2019 року

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу районного суду та ухвали нову ухвалу, якою скасувати вирок Кропивницького апеляційного суду від 12 вересня 2019 року, ухвали новий вирок, яким виправдати засудженого ОСОБА_9 , мотивуючи тим, що міськрайонним судом при розгляді даної заяви не взято до уваги та не надано належну оцінку наступним фактам. Так, висновок експерта №107 від 16.05.2016 та №196 від 12.08.2016 є недопустимими доказами з огляду на порушення процедури їх проведення, а також відсутності рентген знімку ОСОБА_10 в медичній документації. Відсутність як самого знімку так і наявності сумнівів щодо висновків експерта вже саме по собі виключає кримінально-каране діяння щодо кваліфікації дій ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 122 КК України. Крім того, за заявою ОСОБА_9 в слідчому відділі Знам`янського ВП відносно дій ОСОБА_11 проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбачене ч.1 ст.384 КК України. Проте, суд при розгляді справи дані обставини не взяв до уваги, зазначивши, що показання ОСОБА_11 є логічними, послідовними та узгоджуються з показаннями інших свідків. Судом в ухвалі від 05.06.2020 не надано жодної оцінки поданим доказам, а формально визначені як такі що не підпадають під обставини як ново виявлені. Крім того, під час розгляду його заяви за нововиявленими обставинами йому не було надано останнього слова.
Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 червня 2020 року засудженому ОСОБА_9 відмовлено в задоволенні його заяви за нововиявленими обставинами вироку Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 березня 2017 року та вироку Кропивницького апеляційного суду від 12 вересня 2019 року. Суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що наведені засудженим ОСОБА_9 обставини, не підпадають під ознаки нововиявлених обставин, передбачених ч.2 ст.459 КПК України, так як доводи наведені у заяві щодо визнання недопустимими доказами висновки експертизи №107 від 16.05.2016 та № 196 від 12.08.2016 року були предметом розгляду під час апеляційного та касаційного оскарження вироків.
Заслухавши доповідача, в дебатах засудженого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу засудженого, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 , який просив ухвалу суду залишити без зміни, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно ч. 2 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються:1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Із змісту зазначеної статті випливає, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням та вироком суду, що вступив у законну силу, юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальному провадженні та спростовують через їх попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.
Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до постановлення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та постановлення вироку в зв`язку з їх невідомістю суду; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу.
Відповідно до п. 4 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.
Так, вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.03.2017 ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та признаено покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Відповідно до ч.1 ст.76 КК України зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Стягнено з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_10 - 13356, 36 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної та 30000 грн. моральної, а також 13000,00 грн. витрат на правову допомогу.
Вироком Кропивницького апеляційного суду від 12.09.2019 вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.03.2017 року щодо ОСОБА_9 в частині призначеного покарання та неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність і стягнення витрат на правову допомогу - скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок. ОСОБА_9 визнано винним за ч.1 ст. 122 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.Стягнуто з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_10 витрати на правову допому в розмірі 24 000 грн. В іншій частині вказаний вирок міськрайонного суду залишено без зміни.
Постановою Верховного Суду від 05.03.2020 року касаційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_12 в інтересах засудженого ОСОБА_9 на вирокЗнам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.03.2017 року та вирок Кропивницького апеляційного суду від 12.09.2019 року у цій справі залишено без задоволення, оскаржувані рішення залишено без змін.
У заяві від 18.09.2019 засуджений ОСОБА_9 просив переглянути вироки за нововиявленими обставинами, зазначивши, що під час досудового розслідування і в судовому засіданні Знам`янського міськрайонного суду були штучно створені та підроблені докази того, що нібито саме він спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження середньої тяжкості. Крім того, останній просить визнати висновки експертизи №107 від 16.05.2016 та № 196 від 12.08.2016 року, недопустимими доказами і, зважаючи на дану обставину просить зобов`язати ОСОБА_10 зробити контрольний рентген знімок та за результатами проведення контрольного рентген знімку відповідно до ст.242 КПК призначити проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень наявних у потерпілого на день внесення відомостей в ЄРДР.
Однак, як встановлено колегією суддів під час апеляційного розгляду, в поданій заяві засуджений ОСОБА_9 не навів жодної обставини, яка згідно ч.2 ст.459 КПК України є нововиявленою обставиною і являється підставою для скасування вироку Кропивницького апеляційного суду від 12.09.2019, що належним чином досліджено та обґрунтовано судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі. Зазначені обставини також перевірялись при перегляді вироку судом касаційної інстанції.
Так, залишаючи без задоволення заяву засудженого, місцевий суд послався на відсутність нововиявлених обставин, а доводи, викладені в заяві зводяться до фактичного оскарження вироку суду першої та апеляційної інстанції до касаційної інстанції, що не є підставою для перегляду вироку за новоявленими обставинами.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував: принцип остаточності судового рішення означає, що жодна сторона не має права ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду й ухвалення нового рішення у справі. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення у справах «Рябих проти Росії», «Пономарьов проти України», «Трегубенко проти України»).

Колегія суддів приходить до висновку, що обставини, які заявляє засуджений ОСОБА_9 , як нововиявлені, за своєю юридичною природою не є нововиявленими, а є фактичним оскарженням вироку.

При вирішенні питання про можливість перегляду вироку щодо ОСОБА_9 за нововиявленими обставинами суд належним чином з`ясував та проаналізував дані, на які посилається засуджений.

В своїй ухвалі суд зазначив мотиви, з яких прийшов до висновку про відмову засудженому у перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами.

Доводи засудженого про те, що відносно дій ОСОБА_11 , свідка у справі, проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України та те, що висновок експерта №107 від 16.05.2016 та №196 від 12.08.2016 є недопустимими доказами з огляду на порушення процедури їх проведення є необґрунтованими.
Так, неправильність або підроблення висновку експерта - на чому наголошує засуджений ОСОБА_9 не є нововиявленою обставиною до тих пір, поки таку незаконність або підроблення не буде доведено судовим рішенням.
Крім того, як пояснив в судовому засіданні апеляційної інстанції апелянт, відкрито кримінальне провадження стосовно ОСОБА_11 щодо надання завідомо неправдивих показів, на даний час триває досудове розслідування, однак остаточного рішення у даній справі не прийнято, підозра не пред`явлена.
Таким чином вказані вище обставини не є нововиявленими обставинами в розумінні ст. 459 КПК України, а тому колегія суддів відхиляє доводи ОСОБА_9 про необхідність врахування даних обставин як нововиявлених.
Дана позиція суду узгоджується з висновками, зазначеними у рішенні Європейського Суду з прав людини від 18.11.2004 у справі «Праведная проти Росії» та рішенні від 0612.2005 у справі «Попов проти Молдови», відповідно до яких процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак, він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.
Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_8 вказав, що суд першої інстанції при розгляді заяви ОСОБА_9 за нововиявленими обставинами не надав стороні захисту виступити в дебатах.
Згідно ст.364 КПК України судові дебати полягають у промовах учасників кримінального провадження, які обґрунтовують свою позицію щодо предмету судового розгляду, а зі звукозапису судового засідання убачається, що суддя місцевого суду, доповівши матеріали заяви, з`ясувавши в учасників провадження щодо доповнень чи клопотань, перейшов до судових дебатів, під час яких кожен з учасників судового розгляду висловив думку з приводу заяви ОСОБА_9 . Вказане також під час апеляційного розгляду підтвердив представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 ,
Посилання ОСОБА_9 на те, що під час розгляду його заяви за нововиявленими обставинами справи йому не надали останнього слова є не обгрунтованими, оскільки при розгляді заяви останнього про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, процедура судового розгляду судом першої інстанції була дотримана, стороні захисту надавалась можливість висловити свої доводи з приводу внесеної заяви та її обґрунтування без будь-яких обмежень, тому підстав вважати, що судом порушено право особи на захист та доведення своєї позиції перед судом, не вбачається.
Таким чином, ухвала місцевого суду про відмову в задоволені заяви ОСОБА_9 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області 22 березня 2017 року та вироку Кропивницького апеляційного суду від 12 вересня 2019 року є законною та не підлягає скасуванню.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження не встановлено істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б потягли за собою безумовне скасування судового рішення та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 405, 407, 459, 467 КПК України, колегія суддів апеляційного суду

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 червня 2020 року, якою ОСОБА_9 відмовлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в задоволенні його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 березня 2017 року та вироку Кропивницького апеляційного суду від 12 вересня 2019 року без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_13 Ремез