У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження №002619, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель, Волинської області, українця, розлученого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
встановив:

02.11.2020 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду звернувся слідчий СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання обгрунтовано тим, що під час досудового розслідування з`ясовано, що ОСОБА_5 30 жовтня 2020 року в обідній час, точна година досудовим розслідуванням не встановлена, діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за попередньою змовою групою осіб, а саме разом з громадянином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таємно, з корисливих спонукань вирішив таємно викрасти чуже мано у великому розмірі, шляхом проникнення до автомобіля марки «Skoda Octavia» номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , що був припаркований за адресою м. Ужгород, пл. Петефі 25, який належав ОСОБА_10 із застосування невстановленого технічного пристрою.

Так, 30 жовтня 2020 року о 15 годині 50 хвилині ОСОБА_9 реалізуючи свій злочинний намір підійшов до автомобіля марки «Skoda Octavia» номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , який був зачиненим, за допомогою невстановленого радіотехнічного приладу відчинив автомобіль та з багажного відділення, із сумки для ноутбука, таємно, з корисливих спонукань, скориставшись відсутністю очевидців, таємно викрав чуже майно, а саме грошові кошти в розмірі 6700 (шість тисяч сімсот) євро, що згідно офіційного курсу НБУ за 30 жовтня 2020 року становить 226440 гривень (двісті двадцять шість тисяч чотириста сорок), 1800 (одна тисяча вісімсот) доларів США, що згідно курсу НБУ за 30.10.2020 становить 51174 (п`ятдесят одну тисячу сто сімдесят чотири) гривень, окулярами марки «Polaroid» та музичним плеєром марки «Aple Ipod». ОСОБА_8 в той час перебуваючи в парковій зоні площі Петефі спостерігав за обстановкою в місці вчинення злочину та командами допомагав ОСОБА_11 залишитись непомітним, а потім в подальшому разом з ОСОБА_9 направився до автомобіля марки «Reno Kengo» днз НОМЕР_2 , в якому очікував ОСОБА_5 з метою забезпечення безперешкодного залишення місця скоєння злочину. Після чого, дані особи поїхали з місця події.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 завдали матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_10 у розмірі 277614 (двісті сімдесят сім тисяч шістсот чотирнадцять) гривень 00 копійок, що у 252,7 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

31 жовтня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України та в подальшому 01 листопада 2020 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), яке відноситься до категорії тяжких за вчинення якого передбачено покарання від п`ять до восьми років позбавлення волі. Вказане кримінальне правопорушення було вчинено у групі з двома іншими особами. Майна здобуте ОСОБА_5 , кримінально-протиправним шляхом не було відшукане в повному розмірі, зокрема не було відшукано всієї суми грошових коштів викрадених ним. Таким чином під час перебування на волі ОСОБА_5 , існують підстави вважати, що він може знищити, сховати, спотворити вказане майно, а саме передати його іншим особам, незаконно легалізувати його.

Окрім того, вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_5 , було вчинено у групі з ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 .. Місце перебування останнього на даний час не встановлено, таким чином під час перебування на волі ОСОБА_5 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також перешкоджання органу досудового розслідування у встановленні всіх обставин вчинення злочину в кримінальному провадженні, може наважитись та вдатись до протиправних дій, зокрема до потерпілого, або свідків з метою зміни їх показань на свою користь.

Разом з тим, виходячи з того що ОСОБА_5 , не має законного джерела прибутків, офіційно на протязі тривалого часу не працює є підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на даний час в органу досудового розслідування є підстави вважати що засоби для існування ОСОБА_5 , здобуває шляхом вчинення в групі з ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , злочинів пов`язаних крадіжками матеріальних цінностей та грошових коштів з автомобілів на території м. Ужгород.

Таким чином в даному кримінальному правопорушенні є наявні та обґрунтовані ризики передбачені п.2, п.3, п. 4, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_5 , розуміючи невідворотність свого покарання за вчинення ним тяжкого злочину може вдатися до переховування від органів досудового розслідування та суду розуміючи що санкція ч.4 ст. 185 КК України передбачає основне та безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Тобто в даному випадку присутні і ризики передбачені п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

На думку слідчого аналіз особистості ОСОБА_5 , вказує на байдуже ставлення ним до дотримання правових норм, ігноруванням громадських інтересів. Вказані обставини свідчать про неможливість застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , так як такі ним дотримані не будуть та не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України. Копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний та його захисник отримали у строк, передбачений ч.2 ст.184 КПК України.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив врахувати, що вказаний злочин вчинено трьома особами, місце перебування третьої особи на даний час не встановлено. Також, просив врахувати тяжкість покарання що загрожує останньому в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в розмірі 300 000 грн.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, зазначив, що на даний час проводяться першочергові слідчі дії спрямовані на виявлення викрадених грошей, будучи на волі підозрюваний зможе перешкодити їх виявленню, зможе передати іншим особам. Клопотання просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зазначив, що нікуди не втікав і немає наміру перешкоджати даному кримінальному провадженню.
Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 подав письмові заперечення проти клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які підтримав у судовому засіданні, просив про допит в судовому засіданні як свідка, дружини ОСОБА_5 та свідків, протоколи допиту яких долучено до матеріалів клопотання слідчим.
При цьому, у задоволенні заявлених клопотань захисника було відмовлено, оскільки не було надано жодних доказів, того, що особа, яку він просив допитати в якості свідка є чи була дружиною підозрюваного. Крім того, захисник не обгрунтував заявлене клопотання, не вказав конкретних прізвищ осіб, яких просив допитувати та не довів, що їх показання стосуються обставин, які мають значення при застосуванні запобіжного заходу ОСОБА_5 , а саме обґрунтованості підозри та наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, захисник в судовому засіданні щодо задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 заперечив, вказав на те, що затримання ОСОБА_5 було незаконним, без ухвали слідчого судді, не роз`яснено підстав затримання. Протокол огляду було складено без присутності адвоката. Заперечив причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, зазначив, що ОСОБА_5 30 жовтня 2020 року близько 15-16 годин був на площі Шандора Петефі, у зв`язку із тим, що він організовував ремонт покрівлі магазину «Адідас», який належить його колишній дружині. Вважає, що підозра є необргунтованою, зокрема у зв?язку із тим, що слідчий не надав до матеріалів клопотання жодного доказу того, що потерпілий користувався автомобілем марки «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_3 , а тому під сумнівом є особа потерпілого та що були викрадені кошти саме в такій кількості. Зазначає, що в матеріалах клопотання відсутні докази того, що дії ОСОБА_9 та ОСОБА_8 охоплювались умислом його підзахисного. Вважає, що ризики, зазначені у клопотанні, відсутні. ОСОБА_5 раніше не притягався ні до кримінальної ні до адміністративної відповідальності, впливати на свідків наміру немає, так як до вчинення злочину не причетний, перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб не буде. Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки. З колишньою дружиною мають спільну дитину. Веде мирний спосіб життя. Захисник вказав, що для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні достатньо було застосувати більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання або домашній арешт в нічний час доби.
Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що Ужгородським відділом поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002619 від 30.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002619 слідує, що 30.10.2020 року до Ужгородської ВП ГУНП в Закарпатській області надійшла заява від ОСОБА_10 про те, що невідома особа в період часу з 16 год. 00хв. по 16год. 30хв. 30 жовтня 2020 року проникла до автомобіля «Шкода Октавія» номерний знак Чеської республіки НОМЕР_3 , який був припаркований в м.Ужгород, пл. Шандора Петефі 25, з якого із сумки ноутбука, що знаходилась в багажному відділенні таємно викрала грошові кошти в розмірі 6 тис 700 Євро та 1 тис 800 доларів США, окуляри марки «Полароїд», музичний плеєр «Aple Ipod», посвідчення водія та банківські документи, тим самим заволоділи майном у великому розмірі.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 31.10.2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано працівниками поліції о 11 год. 20 хв. 31 жовтня 2020 року в порядку ст. 208 КПК України.
01.11.2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій у великих розмірах за попередньою змовою групою осіб та поєднаною з проникненням у сховище.
Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, утому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним,обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
За злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.
У відповідності до положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до тяжких злочинів.
Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення або таке, що готується від 30.10.2020 року; протоколом огляду місця події від 30.10.2020 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 30.10.2020 року; протокол огляду місця події від 30.10.2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 31.10.2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 31.10.2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 31.10.2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 30.10.2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 31.10.2020 року; протокол пред?явлення речей для впізнання від 31.10.2020 року; протокол огляду від 31.10.2020 року; протокол огляду місця події від 31.10.2020 року, вважаю, обгрунтованою пред?явлену ОСОБА_5 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , передбачає виключно покарання у виді реального позбавлення волі). Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків по кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, тому перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 має реальну можливість спілкуватись з потерпілим та свідками і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження.
Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення обґрунтований тим, що не було в повному обсязі відшукано всієї суми грошових коштів, які є предметом інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення.
Наявність обґрунтованих ризиків вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що останній офіційно не працює, тобто не має постійного джерела доходу та засобів до існування, що може в подальшому спонукати вчиняти корисливі злочини.
Разом з тим, під час розгляду клопотання не було доведено ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.
Прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1, п.2, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого групою осіб, те, що злочин скоєного умисно, розмір шкоди, завданої злочином, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме, те, що підозрюваний раніше не судимий, не працює, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, розлучений, не має міцних соціальних зв`язків.
При цьому, слідчий суддя враховує, що підозрюваний є батьком ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однак таке не є обставиною, що спростовує доводи органу досудового розслідування і не є такою, що забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зменшує ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Враховуючи сукупність наведених обставин, особу підозрюваного ОСОБА_5 , та те, що прокурором доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Застосовуючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки підозрюваного, забезпечення процесуальних дій слідчого, клопотання слід задовольнити та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
У відповідності з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи, майновий стан ОСОБА_5 , слідчий суддя визначає ОСОБА_5 розмір застави - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 84 080 гривень. Такий розмір застави буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.
У випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати ОСОБА_5 прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_1 ), без дозволу прокурора, слідчого або суду. утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим та іншим підозрюваним у кримінальному проваджені. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Згідно протоколу затримання ОСОБА_5 затримано - 31.10.2020 о 11:20 год., а тому строк тримання під вартою слід обчислювати з моменту його затримання.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження №002619, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,- задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель, Волинської області, українця, розлученого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 27 грудня 2020 року (включно).
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , обов`язків передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України - в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 84 080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) грн.
У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
-не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_1 ), без дозволу прокурора, слідчого або суду.
-утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим та іншим підозрюваним у кримінальному проваджені.
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання вищевказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 27 грудня 2020 року.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1