Справа №463/1151/20
Провадження №1-кс/463/784/20
У Х В А Л А
про задоволення скарги
на постанову
про закриття кримінального провадження

22 вересня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 27.01.2020 року про закриття кримінального провадження №0000023 від 01.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366, ч.1 ст.383 КК України, -

встановив:
Скаржники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України. Просили скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 27.01.2020 року про закриття кримінального провадження №0000023 від 01.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366, ч.1 ст.383 КК України.
Скаргу мотивують тим, що слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 здійснювалось досудове розслідування матеріалів кримінального провадження №0000023 від 01.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366, ч.1 ст.383 КК України по факту вчинення начальником відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Тернопільській області ОСОБА_6 , використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, завідомо неправдивого повідомлення органу досудового розслідування про вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.176 КК України шляхом складання та подання рапорту про виявлення кримінального правопорушення в діях службових осіб ТОВ «Мелвіс», а також вчинення службового підроблення, а саме внесення до рапорту недостовірних відомостей.

Скаржники вважають, що оскаржувана постанова винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчинених правопорушень, без проведення всіх необхідних слідчих дій, зазначені в оскаржуваній постанові висновки слідчого не відповідають наявним у справі доказам. Оскаржувана постанова ґрунтується на показах особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та на домислах, які не підтверджені доказами.

Скаржник вважають, що за період досудового розслідування кримінального провадження слідчим ДБР не було вжито жодних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, а саме: не взято до уваги, що правова кваліфікація кримінальних правопорушень кримінальних правопорушень, відомості про які внесено до ЄРДР, не відповідає відомостям викладеним у заяві ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у якій вказано ч.2 ст.366, ч.2 ст.383 КК України; не отримано тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження №000000045 про обвинувачення ОСОБА_3 ; не виконано вказівок, наданих слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду в ухвалі від 27 серпня 2019 року щодо необхідності з`ясування якими саме фактичними даними володів ОСОБА_6 щодо незаконності розповсюдження службовими особами ТОВ «МЕЛВІС» комп`ютерної програми ІСУ «МЕЛВІС», які слугували підставою для написання рапорту, а в подальшому для внесення відомостей до ЄРДР та якими доказами це підтверджується; не враховано правову оцінку, наданої слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду в ухвалі від 27 серпня 2019 року щодо безпідставності посилання слідчого на висновки службової перевірки від 26 квітня 2016 року, оскільки наявність чи відсутність в діях особи ознак злочину встановлюється за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні на підставі достатності зібраних доказів, і які відповідають критеріям належності та допустимості; не перевірено на відповідність фактичним обставинам відомості, які отримав підчас допиту ОСОБА_6 , зокрема, щодо виявлення ним обставин, що свідчили про вчинення службовими особами ТОВ «МЕЛВІС» кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.176 КК України; не здобуто доказів фактичної наявності у матеріалах кримінального провадження №000000045 належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення службовими особами ТОВ «МЕЛВІС» кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 176 КК України; не взято до уваги, що повідомлення ОСОБА_6 про вчинення службовими особами ТОВ «МЕЛВІС» кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.176 КК України при очевидній відсутності події злочину не може вчинятись без наявності прямого умислу; не встановлено мотивів повідомлення ОСОБА_7 про вчинення службовими особами ТОВ «МЕЛВІС» кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.176 КК України; не встановлено наявності чи відсутності інших осіб-замовників зацікавлених у завідомо неправдивому повідомленні ОСОБА_6 про вчинення службовими особами ТОВ «МЕЛВІС» кримінального правопорушення передбаченого іч.З ст.176 КК України.

Зазначене, на думку скаржників, призвело до прийняття слідчим невмотивованої та необґрунтованої постанови про закриття кримінального провадження, яку скаржники просять скасувати.
Скаржники в судовому засіданні скаргу підтримали в повному обсязі з підстав, передбачених в ній, та просили таку задоволити. Крім того, додатково пояснили суду, що в оскаржуваній постанові слідчий упереджено намагається спростувати факт завідомо неправдивого повідомлення про злочин показаннями особи, яка здійснила кримінальне правопорушення та показаннями особи, яка дала свою згоду на вчинення злочину ОСОБА_6 . В оскаржуваній постанові слідчий заперечив факти, викладені у заяві потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , разом з тим не дослідив те, що зобов`язаний був дослідити, а саме: Чи були на час складання рапорту у ОСОБА_6 докази, які свідчать про незаконність розповсюдження службовими особами ТОВ «МЕЛВІС» комп`ютерної програми ІСУ «МЕЛВІС»? Чи є фактично в матеріалах кримінального провадження №0000045 докази, які свідчать про незаконність розповсюдження службовими особами ТОВ «МЕЛВІС» комп`ютерної програми ІСУ «МЕЛВІС», на які посилається ОСОБА_6 у своїх показаннях під час допиту? Які саме докази свідчать про незаконність розповсюдження службовими особами ТОВ «МЕЛВІС» комп`ютерної програми ІСУ «МЕЛВІС»? Яке джерело отримання доказів, які свідчать про незаконність розповсюдження службовими особами ТОВ «МЕЛВІС» комп`ютерної програми ІСУ «МЕЛВІС»? Чи є належними та допустимими докази, які свідчать про незаконність розповсюдження службовими особами ТОВ «МЕЛВІС» комп`ютерної програми ІСУ «МЕЛВІС»?

Слідчий в судове засідання з розгляду даної скарги не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Неявка слідчого відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги. До судового засідання скерував на адресу суду матеріали кримінального провадження №0000023 від 01.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366, ч.1 ст.383 КК України.
Заслухавши пояснення скаржників, оглянувши матеріали скарги та додані до неї письмові документи, а також матеріали кримінального провадження №0000023 від 01.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366, ч.1 ст.383 КК України, вважаю, що скаргу слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Підстави та порядок закриття кримінального провадження встановлені у ст. 284 КПК, яка, крім іншого, визначає випадки, коли закриття провадження уповноважений здійснювати слідчий, а коли прокурор. Так, відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цієї частини.
Частиною 2 ст.9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Судом встановлено, що слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 здійснювалось досудове розслідування матеріалів кримінального провадження №0000023 від 01.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366, ч.1 ст.383 КК України по факту вчинення начальником відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Тернопільській області ОСОБА_6 , використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, завідомо неправдивого повідомлення органу досудового розслідування про вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.176 КК України шляхом складання та подання рапорту про виявлення кримінального правопорушення в діях службових осіб ТОВ «Мелвіс», а також вчинення службового підроблення, а саме внесення до рапорту недостовірних відомостей.

Згідно наявного в матеріалах кримінального провадження №0000023 від 01.04.2016 року доручення про проведення досудового розслідування від 08.10.2019 року ( а.с.153) наданого начальником Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, слідчому ОСОБА_5 , вбачається, що слідчому доручено вжити заходів щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин справи кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та прийняти законні процесуальні рішення в передбачені кримінальним процесуальним законодавством строки.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ( ОСОБА_8 ) від 27.08.2019 року у справі №607/19951/19 скасовано постанову начальника СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_9 від 25.06.2019 року про закриття кримінального провадження №0000023. Крім того, слідчим суддею надано слідчому вказівки щодо проведення низки слідчих дій для проведення ефективного досудового розслідування у кримінальному провадженні.
З представлених суду матеріалів кримінального провадження встановлено, що за період здійснення слідчим ДБР ОСОБА_5 досудового розслідування вказаного кримінального провадження (жовтень 2019 року січень 2020 року), зокрема після скасування слідчим суддею у серпні 2019 року попередньої постанови про закриття кримінального провадження, з невідомих причин не проведено жодних відповідних слідчих (розшукових) дій, про які зазначалося, в тому числі і в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ( ОСОБА_8 ) від 27.08.2019 року у справі №607/19951/19, з метою забезпечення повноти досудового розслідування та встановлення наявності або відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366, ч.1 ст.383 КК України.

Слідчим не вжито заходів щодо неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та прийняття законних процесуальних рішень, в передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк, а відтак і не виконано вказівок і доручення про проведення досудового розслідування від 08.10.2019 року та вимог ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ( ОСОБА_8 ) від 27.08.2019 року.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що органом досудового розслідування, окрім формальних процедур, які стосуються суті кримінального правопорушення, не було вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування. Висновки про відсутність в діянні складу злочину є необгрунтованим та завчасними, оскільки слідчим не проведено необхідного переліку слідчих дій спрямованих на встановлення істини у справі.
Враховуючи те, що процесуальне рішення, а саме постанова слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 27.01.2020 року про закриття кримінального провадження №0000023 від 01.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366, ч.1 ст.383 КК України, має істотне значення для кримінального провадження, то аналіз оскаржуваної постанови та кримінального провадження, в межах якого вона прийнята, дають підстави зробити висновок, що порушення слідчим вимоги щодо всебічності та повноти дослідження призвело до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Керуючись вимогами статей 284,303, 306, 307, 372 КПК України, -

постановив:
Скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 27.01.2020 року про закриття кримінального провадження №0000023 від 01.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366, ч.1 ст.383 КК України задоволити.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 27.01.2020 року про закриття кримінального провадження №0000023 від 01.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366, ч.1 ст.383 КК України.
Матеріали кримінального провадження №0000023 від 01.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366, ч.1 ст.383 КК України, направити слідчому для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1