КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 381/2591/19 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/4113/2020 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2020 року,
за участю: захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення слідчого (прокурора) про підозру.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що резолютивною частиною оскаржуваної ухвали встановлено, що ухвала в порядку ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає, однак такі дії суду ставлять під сумнів можливість реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення закріпленого ст. 293 КПК України.
Також апелянт зазначає, що в матеріалах досудового розслідування відсутні відомості щодо вжиття дій слідчим та прокурором щодо вручення повідомлення про підозру в день її складення, тобто 31 січня 2020 року. Про факт існування повідомлення про підозру ОСОБА_7 відомо нічого не було до 05 березня 2020 року.
Апелянт звертає увагу на те, що в даному кримінальному провадженні минуло більш а ніж два місяці з моменту складення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 . В матеріалах справи відсутні процесуальні рішення прокурора або слідчого судді, прийняті на підставі ст. 294 КПК України. Відтак, встановлений процесуальний строк здійснення кримінального провадження сплинув на момент розгляду цього клопотання та постановлення незаконного рішення суду.
Аналіз змісту повідомлення про підозру відносно ОСОБА_7 на думку сторони захисту, не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому злочину за ч. 1 ст. 122 КК України. Органом досудового розслідування на сьогоднішній день не здобуто, та не підтверджено обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженню з метою доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчим відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні, не проведено одночасний допит, не призначена повторна СМЕ щодо встановлення ступеню тяжкості ушкоджень потерпілого ОСОБА_9 в порядку, визначеному ст.ст.242, 244 КПК України, тощо.
В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
23.07.2020 року ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області у задоволенні зазначеної скарги відмовлено.
Дане рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.
Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Під час перегляду оскаржуваної ухвали апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею при розгляді скарги захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , в повній мірі дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального Закону.
Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.
Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.
Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.
Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).
В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Відповідно до ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.
При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
Із поданої скарги як встановив слідчий суддя, що підставами для скасування повідомлення про підозру захисник ОСОБА_6 вважає те, що повідомлення про підозру було передчасним, оскільки на момент повідомлення достатні докази вчинення правопорушення ОСОБА_7 були відсутні. Свої доводи обґрунтовує тим, що не було зібрано будь-яких доказів причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення.
Отже, на час повідомлення підозри існували факти та інформація, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 міг би вчинити правопорушення про яке йому було повідомлено.
Також, слідчим суддею перевірено доводи скаржника, про порушення процедури вручення письмового повідомлення про підозру.
Перевіряючи доводи скаржника слідчим суддею встановлено, що відповідно до ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлення.
Згідно матеріалів кримінального провадження повідомлення про підозру ОСОБА_7 складено слідчим СВ Фастівського ВП Всильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 та погодженно прокурором ОСОБА_8 31.01.2020 року. Повідомлення про підозру ОСОБА_7 , отримав 08.03.2020 року о 13 годині 50 хвилин і хоча від підпису відмовився але в судовому засіданні вказаний факт не заперечував.
Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження міститься поштове повідомлення про відправлення рекомендованого листа ОСОБА_7 датованого 01.02.2020 року (а.с.102).
Таким чином в ході розгляду скарги, всупереч доводам апелянта, встановлено, що за своїм змістом повідомлена ОСОБА_7 31.01.2020 року підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_7 був причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України.
Доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості оскаржуваної ухвали не можуть бути визнані переконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань, які стосуються повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, про обґрунтованість такої підозри, при цьому вислухав та врахував пояснення всіх учасників судового розгляду.
Доводи апеляційної скарги в частині того, що резолютивною частиною оскаржуваної ухвали встановлено, що ухвала в порядку ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає, знайшли своє підтвердження, однак такий недолік був усунутий ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.07.2020 року шляхом виправлення описки, а саме викладено абзац другий в наступній редакції «На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня проголошення повного тексту ухвали до Київського апеляційного суду».
Доводи сторони захисту проте, що повідомлена підозра ОСОБА_7 не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності останнього до вчинення інкримінованого йому злочину за ч. 1 ст. 122 КК України, тобто не відповідність повідомлення про підозру, вимогам ст. 277 КПК Україниапеляційний суд визнає неспроможними, оскільки дані недоліки змісту письмового повідомлення про підозру не є такими вагомими, що суттєво вплинули на порядок повідомлення про підозру або порушення прав ОСОБА_7 , як учасника кримінального провадження, а тому за відсутності інших обставин, що дають підстави ставити під сумнів обґрунтованість підозри, не можуть являтися причиною для скасування підозри.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , - без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 309, 304, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення слідчого (прокурора) про підозру, - залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3