Справа № 948/1006/19
Провадження № 1-в/948/82/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2020 Машівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка подання Машівського РС філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області про приведення вироку Машівського районного суду Полтавської області від 19.11.2019 р. у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VІІІ у частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 ,-

в с т а н о в и в :
у серпні 2020 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшло вказане подання, яке обґрунтоване тим, що за вироком Машівського районного суду Полтавської області 19.11.2019 р. ОСОБА_4 засуджено за ч. 1,2 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України до 2 р. позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 р. Зараз засуджений ОСОБА_4 перебуває на обліку в Машівському РС філії ДУ «Центр пробації» у Полтавській області. 01.07.2020 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р. №№2617-VІІІ, яким в тому числі внесені зміни до ч.1 ст.185 КК України, яким встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років. За вказаних обставин, начальник Машівського РС філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області просить привести вищевказаний вирок суду у відповідність до вимог закону від 22.11.2018 р. №№2617-VІІІ, у частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 .
Заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення подання, розглянувши заяви представника персоналу органу пробації ОСОБА_5 та засудженого, які подання підтримали, дослідивши документи кримінального провадження та особової справи засудженого, суд дійшов такого висновку.
З матеріалів кримінального провадження №1-кп/948/162/19, справа №948/1006/19 стосовно ОСОБА_4 вбачається, що 19.11.2019 р. Машівським районним судом Полтавської області ухвалено вирок, за яким затверджено угоду про примирення від 25.09.2019 року у кримінальному провадженні № 0000265 від 10.09.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.185 КК України, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . ОСОБА_4 визнано винуватим за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України та призначено узгоджене покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. У відповідності зі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Зобов`язано ОСОБА_4 відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України в період іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання (а.с.43,44).
23.12.2019 вирок був прийнятий до виконання Машівським РС філії ДУ «Центр пробації» у Полтавській області (а.с.58).
01.07.2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018року №2617-VIII.
Вказаним Законом внесені зміни до ч. 1 ст. 185 КК України, якими встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Згідно з ч.3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до пп. «б» п.1 ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Відповідно до ч. 6 ст. 72 КК України встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.
Водночас частиною 3 статті 61 КК України вказано про те, що обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.
Як убачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що свідчить про те, що досяг 63 років і є особою пенсійного віку (а.с.70), а тому відповідно до ч.3 ст.61 КК України покарання у виді обмеження волі та громадських робіт до нього застосовано бути не може. Відповідно до ч.3 ст.56, ч. 2 ст.57 КК України оскільки ОСОБА_4 не працює, не може бути застосовано і покарання у виді виправних робіт. Застосування ж інших видів покарань штраф та арешт, призведе до погіршення становища засудженого, оскільки від відбування таких покарань особа не може бути звільнена з випробуванням.
Згідно з приписами п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд не вправі перейти до більш м`якого покарання, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.
Отже, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за ч. 1 ст.185 КК України з призначеним покаранням у виді обмеження волі строком 2 роки, звільнивши від вказаного покарання.
В іншій частині вирок залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.72,74 КК України 537, 539 КПК України, суд,-
у х в а л и в :

подання Машівського РС філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області про приведення вироку Машівського районного суду Полтавської області від 19.11.2019 р. у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VІІІ у частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 задовольнити.

Вирок Машівського районного суду Полтавської області від 19.11.2019 р. привести у відповідність до вимог чинного на час розгляду подання Кримінального кодексу України та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст.185 КК України з призначеним покаранням у виді обмеження волі строком 2 роки, звільнивши від вказаного покарання.
В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а засудженою в той же строк з часу отримання копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1