Справа № 308/9133/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , законного представника підозрюваного ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , представника служби у справах неповнолітніх - ОСОБА_8 , психолога ОСОБА_9 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання спеціально уповноваженого керівником органу досудового розслідування на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002363 від 06.09.2020 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ужгород, Закарпатської області, українцю, громадянину України, з неповною середньою освітою, який ніде не навчається, не працюючому, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-

встановив:

08.09.2020 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся спеціально уповноважений керівником органу досудового розслідування на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх старший слідчий слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області слідчий СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , без можливості внесення застави строком на 60 діб.

Клопотання мотивовано тим, що 06 вересня 2020 року СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002363, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Досудовим слідством встановлено, що близько 03 години 40 хвилин 06 вересня 2020 року неповнолітній ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, керуючись корисливими мотивами незаконного та швидкого збагачення за рахунок чужого майна, знаходячись по вул. Заньковецької, 48 в м. Ужгород, на території автозаправної станції №06-17 ТОВ «Вест Петрол Маркет», зайшов до приміщення автозаправної станції, де на той час знаходилась оператор автозаправної станції ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Знаходячись в середині приміщення автозаправної станції, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний задум на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, переконавшись у відсутності випадкових свідків, неповнолітній ОСОБА_5 , підійшовши до стійки оператора автозаправної станції, несподівано для потерпілої ОСОБА_10 , відкрито погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для її життя та здоров`я, що виразилось у тому, що неповнолітній ОСОБА_5 , вихопив з-за спини прихований та заздалегідь заготовлений ним предмет, зовні схожий на пістолет, демонструючи та направивши його в бік ОСОБА_10 , чим створюючи уявлення у потерпілого, що в разі невиконання його вказівок він застосує зброю на ураження, змусив потерпілу ОСОБА_10 , звертаючись до неї з вимогою віддати йому гроші відкрити скриньку реєстратора розрахункових операцій, яка використовувалась як сховище для зберігання грошових коштів отриманих в результаті здійснення господарської діяльності ТОВ «Вест Петрол Маркет», пов`язаної з роздрібною торгівлею паливно-мастильними матеріалами. Після того як потерпіла ОСОБА_10 , під дією погроз застосування зброї, побоюючись за своє життя та здоров`я, пригнувшись та використовуючи стійку оператора як укриття, відкрила скриньку реєстратора розрахункових операцій, неповнолітній ОСОБА_5 , продовжуючи погрожувати їй предметом зовні схожим на пістолет, а саме направляючи його в бік потерпілого та створюючи в неї уявлення про те, що тримає її на прицілі, обійшовши стійку оператора, заволодів грошовими коштами в розмірі 2631 (двох тисяч шістсот тридцяти однієї) гривні, які знаходились в середині скриньки. В подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність останній з метою пересвідчення відсутності грошових коштів, вийняв скриньку реєстратора розрахункових операцій та пересвідчившись, що грошові кошти відсутні поклав останню назад. Забравши грошові кошти в розмірі 2 631 гривні, після чого покинув приміщення АЗС №06-17 ТОВ «Вест Петрол Маркет», яка знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецької, 48.

Органом досудового розслідування дії неповнолітнього ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаному з проникненням у сховище.

Слідчий зазначає, що 06.09.2020 року неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано у порядку ст. 208 КПК України та в подальшому 07.09.2020 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

У клопотанні зазначено, що неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив вказаний особливо тяжкий злочин в період коли відносно останнього було оголошено обвинувальний вирок від 04.02.2020 року по кримінальному провадженню №0002967 від 16.09.2019, яким застосовано ст. 105 КК України та звільнено від покарання.

З часу розгляду вищевказаного кримінального провадження неповнолітній ОСОБА_5 саме через вік не притягався до кримінальної відповідальності, належних висновків не зробив, а продовжив злочинну діяльність, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Слідчий зазначає, що в даному випадку є обґрунтовані підстави вважати, що неповнолітній підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявний ризик передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки протягом нетривалого часу неповнолітній підозрюваний ОСОБА_5 вчинив два злочини проти власності.

Також слідчий вказує на ризик незаконного впливу на свідків, які наявні у кримінальному провадженні, оскільки з показів останнього слідує, що вони знайомі між собою досить тривалий час а тому є обґрунтовані підстави вважати, що неповнолітній підозрюваний ОСОБА_5 може наважитись та вдатись до протиправних дій, зокрема до свідків з метою зміни їх показів на свою користь. Крім того, наразі останнім не повернуто всіх речових доказів, оскільки не надає інформації про її місцезнаходження, тому наявні підстави щодо знищення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто ризики, передбачені п.2 та п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України.

У клопотанні зазначено, що неповнолітній ОСОБА_5 усвідомлюючи неминучість покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, тому наявний ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки останній після скоєння кримінального правопорушення покинув м. Ужгород та виїхав за його межі.

Слідчий звертає увагу, що підозрюваним надано інформацію щодо місця проживання дві адреси, зокрема: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Водночас з показань останнього та показань свідків слідує, що ОСОБА_5 досить тривалий час проживає зі свідком ОСОБА_11 , що документально засвідчили, як свідки так і неповнолітній підозрюваний. Вказане свідчить про те, що підозрюваний не має постійного місця проживання, не проживає за адресами, які вказані ним, що в подальшому ускладнить його переслідування органами Національної поліції України, і свідчить про ризик можливого переховування неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий просить врахувати реакцію мешканців Ужгорода та соціальні наслідки даного правопорушення, адже, враховуючи спосіб вчинення злочину та місце, оскільки вчинено у житловому кварталі, воно викликало неабиякий суспільний резонанс, висвітлення у засобах масової інформації, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є цілком виправданим.

Також слідчий просить враховуючи, що неповнолітній ОСОБА_5 ніде не працює, не навчається, характеризується негативно, як за місцем проживання так і навчальним закладом, де навчався та може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки усвідомлює про неминучість покарання за вчинення тяжкого корисливого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12-ти років, може незаконно впливати на потерпілого, оскільки потерпілий вказав на останнього як такого, що вчинив відносно останнього кримінальне правопорушення та підтвердив вказане документально, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.

Просить застосувати запобіжний захід відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави строком на 60 діб.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України. Копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний, його законний представник та захисник отримали у строк, передбачений ч.2 ст.184 КПК України.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, покликаючись на мотиви такого, просили клопотання задовольнити. Крім того, прокурор вказала на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які повністю підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Підозрюваний, його законний представник та захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, просили застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. При цьому, захисник неповнолітнього підозрюваного зазначив, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Щодо ризиків, то такі відсутні, у вказаному кримінальному провадженні його підзахисний визнав вину, співпрацює з органами досудового розслідування, кається у вчиненому, шкоду здоров`ю потерпілої не мав наміру завдати, впливати на свідків не зможе, оскільки усі вже свої покази давали, Крім того, вважає, що є обгрунтована підозра ОСОБА_5 за ч.1 ст. 187 КК України, а не за ч.3 вказаної статті, тобто тяжкий злочин є, але не особливо тяжкий. Просив звернути увагу на вік підозрюваного, ОСОБА_5 у серпні цього року виповнилося лише п`ятнадцять років, також у нього наявні стійкі соціальні зв`язки, мати бере на себе відповідальність дивитися за сином. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є надто суворим заходом для неповнолітнього, тому просить обмежитись цілодобовим домашнім арештом.

Представник служби у справах дітей Ужгородської міської ради Закарпатської області в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на обліках вказаної служби не перебуває, при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу просив врахувати вік особи.

Психолог у судовому засіданні зазначив, що ним у поведінці ОСОБА_5 не було помічено спалахів агресії, при застосуванні запобіжного заходу просив врахувати вік особи.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, думку представника Служби у справах дітей, психолога, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Ужгородським відділом поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002363 від 06.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманий працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України, 06.09.2020 року о 16 год. 55хв.

07.08.2020 року неповнолітньому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а саме в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров?я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаному з проникненням у сховище.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

За злочин, передбачений ч.3 ст.187 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років.
У відповідності до положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до особливо тяжкого злочину.
Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.09.2020 року; протоколи огляду місця події від 06.09.2020 року; протокол допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_12 від 06.09.2020 року; протокол допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_11 від 06.09.2020 року; протокол допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_13 від 06.09.2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 06.09.2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 07.08.2020 року; Акт перевірки готівкових коштів у скринці РРО на АЗК №06-17 «Погорєлова» від 06.09.2020 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 06.09.2020 року; протокол пред?явлення особи для впізнання від 07.09.2020 року; протокол допиту неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 від 07.09.2020 року, вважаю обгрунтованість пред?явленої ОСОБА_5 підозри підтверджується, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182). Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри.
За наведеного, доводи сторони захисту в частині необгрунтованої підозри за ч.3 ст.187 КК України є необґрунтованими та спростовуються вищевказаними доказами, сукупність яких є достатньою на даній стадії для висновку про обґрунтованість підозри, що, з огляду на вимоги ч.2 ст.177 КПК України, є підставою для застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор дають достатні підстави для висновку про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків; знищити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, конкретні обставини вчинення злочину, скоєного умисно, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме, вік ОСОБА_5 , який є неповнолітнім, хоча несудимий, проте раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, проживає не за місцем своєї реєстрації, не навчається і не працює, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що хоча тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, проте жодний більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, наявність яких доведена в судовому засіданні слідчим та прокурором.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки підозрюваного, забезпечення процесуальних дій слідчого, клопотання слід задовольнити та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

При цьому, згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому вважає, що відсутні підстави для визначення розміру застави.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Задовольняючи клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя визначає строк дії ухвали у шістдесят днів, тобто, з моменту затримання, 06.09.2020 року до 02.11.2020 року включно.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання спеціально уповноваженого керівником органу досудового розслідування на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002363 від 06.09.2020 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 строком до 60 днів без можливості внесення застави - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ужгород, Закарпатської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, який не працює та не навчається, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 02 листопада 2020 року (включно), без можливості внесення застави.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1