У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2020 року смт Близнюки
Слідчий суддя Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника ТОВ Агрофірма «Подолівська» адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Близнюківського ВП Лозівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження № 0000148 від 21 липня 2020 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України про арешт майна,-
в с т а н о в и в :
24 липня 2020 року, після дооформлення, до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 в якому останній просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: трактор Т156, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, який зареєстровано за ТОВ Агрофірма «Подолівська», що знаходиться за адресою: Харківська область, Барвінківський район, м. Барвінкове, вул. Скрипника 6, шляхом заборони їх відчуження, використання, знищення, розпорядження чи перетворення.
Своє клопотання слідчий мотивує тим, що 21.07.2020 до Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення, про те, що невідома особа, за допомогою спеціальної сільськогосподарської техніки, навпроти АЗС "ТАТ Нефть" здійснює зняття верхнього шару ґрунту, чим створює шкоду довкіллю.
21.07.2020 в ході проведення огляду місця події, що знаходиться на відкритій ділянці місцевості, та являє собою земельну ділянку з кадастровим номером: :01:003:0225, виявлено та вилучено трактор Т-156, 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий здійснював зняття верхнього шару ґрунту на вищевказаній земельній ділянці.
Допитаний свідок ОСОБА_6 показав, що з 13.07.2020 по 20.07.2020 ним за допомогою спеціальної сільськогосподарської техніки екскаватора-навантажувача здійснювалось розгортання верхнього шару ґрунту на земельній ділянці, що знаходиться на в`їзді до смт Близнюки Харківської області.
Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, земельна ділянка кадастровий номер: :01:003:0225, площа якої складає 4,3091 га, на праві оренди належить ТОВ Агрофірма «Подолівська», .
Згідно з інформації Публічної кадастрової карти України та офіційного сайту Держгеокадастру України, відсутні відомості щодо надання дозволу на здійснення зняття та перенесення ґрунтового покриву земельної ділянки кадастровий номер: :01:003:0225.
Відповідно до ст. 168 Земельного Кодексу України, власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.
Наразі жодні документи щодо надання дозволу на здійснення зняття та перенесення ґрунтового покриву земельної ділянки кадастровий номер: :01:003:0225, відсутні.
В клопотанні слідчий вказує, що вилучений 21.07.2020 під час проведення огляду місця події трактор Т156, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, відповідно до ст. 98 КПК України, визнано речовим доказами у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддями вчинення кримінального правопорушення, що зберегли на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Вказуючи на те, що є достатні підстави вважати, що існує реальна загроза зміни знищення або приховування вилученого майна, а саме: трактору Т156, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, з боку зацікавлених осіб, які заінтересовані у результатах кримінального провадження, як безпосередні учасники події, з метою запобігання зникненню, втраті або пошкодженню, а також забезпечення зберігання його як речового доказу, слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 підтримав подане клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 вказав, що клопотання слідчого відповідає вимогам закону, є обґрунтованим, а тому просив його задовольнити.

Представник ТОВ Агрофірма «Подолівська» адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого. При цьому зазначив, що вказаний трактор це фронтальний навантажувач, який використовується в господарській діяльності ТОВ Агрофірма «Подолівська», в тому числі і для відвантажування зерна. Арешт вказаного трактору в спосіб, як просить слідчий, може ускладнити роботу ТОВ Агрофірма «Подолівська», оскільки на даний час здійснюється збирання врожаю ранніх зернових.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення представника ТОВ Агрофірма «Подолівська», дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно копії витягу з кримінального провадження № 0000148, Близнюківським відділом поліції Лозівського ВП ГУНП в Харківській області внесено відомості до ЄРДР 21 липня 2020 року із попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 239 КК України.

Відповідно до копії протоколу огляду місця події від 21 липня 2020, встановлено, що на відкритій ділянці місцевості, що являє собою земельну ділянку з кадастровим номером: :01:003:0225, виявлено та вилучено трактор Т-156, 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий здійснював зняття верхнього шару ґрунту на цій земельній ділянці.

Вивченням доданих на обґрунтування клопотання документів, встановлено, що власником трактора Т-156, 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 є ТОВ Агрофірма «Подолівська», що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане також підтверджено представником ТОВ Агрофірма «Подолівська» у судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
При цьому, у відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі й збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, захід забезпечення у виді арешту майна у даному випадку покликаний забезпечити досудове розслідування заходами по збереженню майна, яке є речовим доказом, тобто предметом злочину, засобом або знаряддям його вчинення, або зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
Згідно копії постанови старшого слідчого СВ Близнюківського ВП Лозівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 про визнання, долучення та зберігання речових доказів від 22.07.2020, вказане у клопотанні майно, на яке слід накласти арешт, визнане речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000046.
Також, доданою копією Договору оренди землі від 25.04.2019 та копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 165544608 від 06.05.2019, згідно яких земельна ділянка кадастровий номер: :01:003:0225, площа якої складає 4,3091 га, на праві оренди належить ТОВ Агрофірма «Подолівська», .
Крім того, згідно з інформації Публічної кадастрової карти України та офіційного сайту Держгеокадастру України відсутні відомості щодо надання дозволу на здійснення зняття та перенесення ґрунтового покриву земельної ділянки кадастровий номер: :01:003:0225.

Відповідно до ст. 168 Земельного Кодексу України, власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту вказаного майна.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на вищевказані обставини стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні доведена необхідність арешту вищевказаного транспортного засобу, як речового доказу у формі заборони права на відчуження та розпорядження цим майном з метою його збереження та запобігання можливості його відчуження.

Разом з тим, стороною обвинувачення на даний час не доведено необхідності накладення арешту на це майно у формі заборони права користування цим транспортним засобом.

Отже, з урахуванням вказаних положень норм КПК України, приймаючи до уваги, що накладення арешту шляхом заборони володіння та користування на вилучене майно, а саме: трактор Т-156, 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , суттєво обмежує права його власника, то в даному випадку такий вид заборони не є необхідним для виконання завдань кримінального провадження.

Достатнім, розумним та співмірним видом заборони є заборона відчуження та розпорядження цим майном, повернувши його власнику чи володільцю під відповідальне зберігання, у зв`язку з чим клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 168, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Близнюківського ВП Лозівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження № 0000148 від 21 липня 2020 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: трактор Т156, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, зареєстрований за ТОВ Агрофірма «Подолівська», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони їх відчуження та розпорядження з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення чи перетворення до скасування арешту майна у встановленому нормами Кримінального процесуального кодексу України порядку, повернувши його власнику чи володільцю під відповідальне зберігання.
В іншій частині клопотання відмовити.

Копію ухвали негайно вручити слідчому та прокурору.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1