Справа № 276/1118/18
Провадження по справі 1-кп/276/29/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в підготовчому провадженні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кримінального кодексу України,
в с т а н о в и в :
У провадженні суду перебуває обвинувальний акт щодо обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.122 Кримінального кодексу України.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі Закону України « Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 року, оскільки відповідно до ст.12 КК України злочин, який інкримінується обвинуваченому, є нетяжким, злочин вчинено до набрання чинності вказаним законом.
Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.
Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки на даній стадії клопотання є передчасним, звільнення на підставі Закону України « Про амністію у 2016 році» можливе лише щодо вже призначеного покарання та не може бути на стадії підготовчого судового засідання. Крім того, обвинувачений не відноситься до кола осіб, на якого поширюється норми статті 1 вказаного закону.
Потерпілий підтримав думку прокурора щодо безпідставності заявленного клопотання захисником.
Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що у задоволенні клопотання захисника слід відмовити, виходячи з наступного.
Згідно ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Частиною 2 ст. 86 КК України передбачено, що Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Згідно з ч. 1 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в України», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Статтею 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.
Згідно ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в України», рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання. Установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановлює обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Аналізуючи викладені вище положення закону, можна дійти висновку про те, що звільнення особи від відбування покарання можливе лише після призначення такого покарання обвинувальним вироком суду. Крім того, суду не надано доказів на підтвердження того, що на обвинуваченого поширюється положення статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
В зв`язку з наведеним, суд вважає, що у задоволенні клопотання захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.122 Кримінального кодексу України, слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 85,86 КК України, ст. ст. 284, 314, КПК України, Законом України «Про застосування амністії в Україні», суд,-
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.122 Кримінального кодексу України, на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» відмовити.
Розгляд підготовчого судового засідання продовжити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1