єдиний унікальний номер справи 531/1451/20
номер провадження 1-кп/531/303/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року м.Карлівка

Суддя Карлівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000075 від 03.09.2020 за обвинуваченням:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканець АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, розлученого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючого, не військовозобов`язаного, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 1 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_2 28 серпня 2020 року близько 13 год. 00 хв. прийшов до сільськогосподарського поля №407-10204, що засіяне кукурудзою та перебуває у користування ТОВ «Агро-Край», яке розташоване в адміністративних межах м.Карлівка Полтавської області, де скориставшись тим, що його ніхто не бачить, зайшов на поле, нарвав та намагався викрасти три мішки качанів кукурудзи, загальною вагою 81 кг, вартістю 5 грн. 60 коп. за 1 кг, загальною вартістю 453 грн. 60 коп., але з причин не залежних від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення проступку до кінця, так як був затриманий керівником відділення ТОВ «Агро-Край» ОСОБА_3 та старшим інспектором служби безпеки ТОВ «Агро-Край» ОСОБА_4 .
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті, який затверджено прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку, не оспорюються обвинуваченим, про що ним подана відповідна заява за участю захисника.
Обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Представник потерпілої особи ТОВ «Агро-Край» ОСОБА_3 також не заперечує щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку, що вбачається із його письмової заяви.
Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Відповідно до ч. 4. ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.
Таким чином, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення - проступку за ч.3 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України повністю доведена.
Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини, ст.62 Конституції України і норм КПК України кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного правопорушення повністю доведена.
Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 р. передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права».
Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року ) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) європейський суд сказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Крім того, при призначенні покарання обвинуваченій суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженою, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 , суд згідно ст. 66 КК України визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю проступку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_2 раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Призначаючи покарання за скоєне в межах пред`явленого, суд керується ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України з урахуванням вимог ст.ст. 4 та 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_2 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання не має.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 302, 369-370, 373-374, 381-382 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн.
Речові докази - три мішки качанів кукурудзи, які передані на відповідальне зберігання ТОВ «Агро-Край», залишити у їх правомірному володінні.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, окрім підстав, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.
Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1