ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/7669/20

Номер провадження 1-кп/495/1/2021

22 січня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження, що внесене в ЄРДР за № 0003035 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня професійна, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

представник потерпілого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

21.12.2019 приблизно о 19 годині в темний час доби, без опадів, при сухому дорожньому покритті, обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем, марки «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Ізмаїльській в місті Білгород-Дністровський, Одеської області, у напрямку вулиці Козацька, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, завчасно не обрав безпечний режим наближення до нього та швидкість, перед яким зупинився транспортний засіб для пропуску пішоходів.

Далі обвинувачений ОСОБА_3 не переконався в тому, що на пішохідному переході немає пішоходів, не здійснив заходи щодо зупинення вказаного автомобіля з метою надання можливості пішоходам безпечно закінчити перехід, маючи технічну можливість своєчасним і не екстреним зниженням швидкості дати дорогу пішоходам, які перебували на переході та здійснювали рух з правої на ліву проїжджі частини вулиці Ізмаїльської за напрямком руху автомобіля, порушуючи вимоги п. 12.4 та 18.4 Правил дорожнього руху України, скоїв наїзд на пішохода потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди останній отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія автомобіля марки «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_1 , - ОСОБА_3 , який керуючи даним транспортним засобом не виконав вимоги пунктів 12.4 та. 18.4. Правил дорожнього руху України.

Невиконання водієм ОСОБА_3 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України перебуває в прямому причинному зв`язку з наслідками, які виникли внаслідок ДТП, в результаті чого потерпілий ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтвердив обставини обвинувачення та визнав вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано органом досудового розслідування.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, представника потерпілого, дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що дійсно 21.12.2019 приблизно о 19.00 годині, він, прямуючи на спортивне тренування, керуючи автомобілем «Toyota Camry» рухався по вулиці Ізмаїльській в місті Білгород-Дністровський, Одеської області, у напрямку вулиці Козацька. При наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, завчасно не обрав безпечний режим наближення до нього та швидкість, перед яким зупинився транспортний засіб для пропуску пішоходів, здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_6 .

З першого дня після дорожньо-транспортної пригоди обвинувачений взяв на себе усі витрати на лікування та реабілітацію потерпілого ОСОБА_6 , що підтверджується оглянутими в судовому засіданні товарними чеками та квитанціями про поповнення банківської карти матері потерпілого ОСОБА_7 . Він попросив пробачення за скоєне і зараз із потерпілим в обвинуваченого склалися товариські відносини, він підтримує його в лікуванні та реабілітації. У скоєному щиро розкаявся, просив не позбавляти його волі. Наголосив, що у подальшому буде більш уважним при керуванні транспортним засобом.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що внаслідок отриманих травм обставин подій, які сталися 21.12.2019 на пішохідному переході по вулиці Ізмаїльській в м. Білгород-Дністровський, Одеської області не пам`ятає. Пам`ятає, що опритомнів вже у лікарні. Підтвердив, що обвинуваченим ОСОБА_3 понесені витрати на лікування та реабілітацію. В ході лікування у нього з обвинуваченим склалися товариські відносини. Образи на нього він не має, претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не має. Відтак, просив не карати його надто суворо.

Представник потерпілого ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_3 дійсно взяв на себе витрати, пов`язані з лікуванням та реабілітацією її сина потерпілого ОСОБА_6 . Претензій у неї до обвинуваченого немає, сподівається що він виконає свою обіцянку і надасть фінансову допомогу для проведення наступної операції.

Таким чином, оцінивши докази у їх сукупності, судом встановлено, що мало місце діяння, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження. Обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за його вчинення, оскільки такий ним вчинено у стані осудності.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, що проявилася у формі надання матеріальної допомоги потерпілому на його лікування та реабілітацію.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, необхідно призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, позитивну характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких та його щире каяття в скоєному.

Зокрема, як випливає із досудової доповіді від 19.01.2021, складеної старшим інспектором Білгород-Дністровського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області орган пробації, враховуючи інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_3 , його спосіб життя, історію правопорушень, низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також беручи до уваги той факт, що обвинувачений чітко усвідомлює серйозність наслідків вчинення кримінального правопорушення, не ідентифікує себе із кримінальною особистістю, не вважає правопорушення нормою свого життя, добровільно надав матеріальну допомогу потерпілому, вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Захисник обвинуваченого просив суд застосувати норму ч. 1 ст. 69 КК України (призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом). Разом з тим, суд бере до уваги тяжкість наслідків вчиненого обвинуваченим діяння, а саме те, що потерпілий внаслідок дій обвинуваченого зазнав тяжких тілесних ушкоджень.

Окрім того, суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що він щиро розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, відшкодував потерпілому матеріальну шкоду на його лікування та реабілітацію, має постійне місце проживання на території м. Білгород-Дністровський, а також враховує думку потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти його волі

Оскільки встановлені обставини, свідчать про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без відбування покарання, суд приймає рішення на підставі ст. 75 КК України про його звільнення від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Суд також приймає до уваги, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення необережного злочину, пов`язаного з порушенням правил безпеки дорожнього руху, а обставини, які обтяжують покарання відсутні, як і відсутнє підтвердження того, що обвинувачений системно порушує Правила дорожнього руху України при керуванні транспортним засобом. Таким чином, суд не застосовує до нього додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

На переконання суду, призначення такого покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів. Адже з першого дня після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 взяв на себе усі витрати на лікування та реабілітацію потерпілого ОСОБА_6 , в сумі 91553,28 грн., в зв`язку з чим потерпілий не заявляв цивільний позов у кримінальному провадженні, не має до обвинуваченого претензій матеріального і морального характеру.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 . Таким чином, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової авто-технічної експертизи по дослідженню технічного стану системи керування і ходової частини автомобіля в сумі 3140 гривень 00 копійок. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи по дослідженню механізму наїзду на пішохода в сумі 1570 гривень 00 копійок. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової авто-технічної експертизи дослідження обставин наїзду на пішохода в сумі 1634 гривень 40 копійок.

Також слід скасувати арешт автомобіля марки «Toyota Camry» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також фрагментів мухо-відбійника вищевказаного автомобіля, виявлені на дорожньому покритті, накладений ухвалою слідчого судді від 27.12.2019.

Речові докази: автомобіль марки «Toyota Camry» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також фрагменти мухо-відбійника вищевказаного автомобіля, виявлені на дорожньому покритті, які передані на зберігання до спеціального приміщення Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області у відповідності до норми ст. 100 КПК України слід передати власнику ОСОБА_3 .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначивши йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової авто-технічної експертизи по дослідженню технічного стану системи керування і ходової частини автомобіля в сумі 3140 (три тисячі сто сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи по дослідженню механізму наїзду на пішохода в сумі 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової авто-технічної експертизи дослідження обставин наїзду на пішохода в сумі 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) гривні 40 копійок.

Скасувати арешт автомобіля марки «Toyota Camry» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та фрагментів мухо-відбійника автомобіля марки «Toyota Camry» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Речові докази: автомобіль марки «Toyota Camry» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та фрагменти мухо-відбійника автомобіля марки «Toyota Camry» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , передані на зберігання до спеціального приміщення Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, передати ОСОБА_3 .

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення безпосередньо через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1