УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 621/3036/20

Провадження 1-кс/621/915/20

09 листопада 2020 року м. Зміїв
Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ст..лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна,
ВСТАНОВИВ:
06 листопада 2020 року слідчий Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ст.лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000855 від 05.11.2020 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,
В обґрунтування клопотання зазначено, що 04 листопада 2020 року до Зміївського відділу поліції надійшла заява ОСОБА_5 , 1965 р.н., про те, що невстановлена особа проникла до її житлового будинку АДРЕСА_1 , звідки викрала її особисте майно, чим спричинила потерпілій матеріальну шкоду.
Відомості за даним фактом 05 листопада 2020 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000855 за попередньою кваліфікацією за ч.3 ст.185 КК України.
Того ж дня, 05 листопада 2020 року, в ході проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості, розташованій на території СТ «Дружний», поблизу будинку № 91, громадянин ОСОБА_6 , 1993 року народження, добровільно видав:
-Музичну електронну колонку, марки «SVEN, моделі «В2-10», серійний номер « НОМЕР_1 »;
-Зварювальний апарат, сірого кольору, з написом «ТОР-100 сварочный аппарат переменного тока, ток до 100А», серійний номер «37355»;
-Металевий двоколісний візок
Вказане майно було тимчасово вилучено слідчим та визнано речовими доказами по справі.
Посилаючись на норми статей 237, 167-168, 170-171КПК України, слідчий просить накласти арешт на вище зазначене майно, тимчасово вилучене у ОСОБА_6 під час проведення огляду, з метою забезпечення збереження речових доказів та яке є предметом кримінального правопорушення, а тому може бути використане як докази в кримінальному провадженні.
В судове засідання прокурор, слідчий, потерпіла (власниця майна) ОСОБА_5 , особа, в якої вилучено майно ОСОБА_6 не з`явились, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином.
Через канцелярію суду надійшла заява слідчого Зміївського ВП ГУНП в Харківській області про розгляд клопотання за його відсутності.
Прокурор надав до суду заяву, в якій підтримав клопотання та наполягав на його задоволенні, просив розглянути клопотання без його участі та без технічної фіксації судового засідання.
Інші учасники в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, заяв, клопотань не подавали.
Відповідно до ч.1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи стислі строки, встановлені законом для розгляду клопотання, вжиття необхідних заходів для виклику в судове засідання учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання без участі сторін та без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів відповідно до положень частини 1, 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.
Вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.11.2020 року, 04 листопада 2020 року до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що 04.11.2020 невідома особа проникла до належного їй будинку АДРЕСА_1 та вчинила крадіжку майна, чим спричинила матеріальну шкоду. Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.3 статті 185 КК України.
До матеріалів додано копії заяви ОСОБА_5 про вчинене правопорушення, рапорту інспектора-чергового Зміївського ВП ГУНП в Харківській області про отримання повідомлення про крадіжку від 04.11.2020 року, протоколу огляду місця події від 05.11.2020 року, проведений за участю ОСОБА_6 , під час якого вилучені музична електронна колонка, марки «SVEN, моделі «В2-10», серійний номер «SV07035G1320»; зварювальний апарат, сірого кольору, з написом «ТОР-100 сварочный аппарат переменного тока, ток до 100А», серійний номер «37355», металевий двоколісний візок, копія постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 05.11.2020 року.
Згідно із пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів
За змістом частини 3 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до частини 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом
У клопотанні слідчий вказав, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено 05.11.2020 року під час огляду, є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, знищення, перетворення, відчуження. Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, який може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в зв`язку з чим належить накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду майно шляхом заборони розпоряджатися та користуватися цим майном.
Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.
Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати тимчасово вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, яке може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження, обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним завданням кримінального провадження.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
Керуючись статтями 2, 7, 16, 98, 107, 131, 170-175, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно
-Музичну електронну колонку, марки «SVEN, моделі «В2-10», серійний номер «SV07035G1320»;
-Зварювальний апарат, сірого кольору, з написом «ТОР-100 сварочный аппарат переменного тока, ток до 100А», серійний номер «37355»;
-Металевий двоколісний візок
який полягає у забороні відчуження, розпорядження та користування вказаним майном
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ст..лейтенантом поліції ОСОБА_3 , на якого покладається обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.
Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст..174 КПК України
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1