Справа № 201/1236/16-к
1-кп/206/9/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року Самарський районний судом м. Дніпропетровська у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву захисника-адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_2 по кримінальному провадженню під № 0000522, відомості про яке внесені до ЄРДР від 19.12.2012 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_5 потерпілого ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

В провадження Самарського районного суду м. Дніпропетровська з Апеляційного суду Дніпропетровської області, в порядку ст. 34 КПК України, 23.04.2018 надійшли матеріали кримінального провадження під № 0000522 від 19.12.2012 відносно ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні захисник-адвокат ОСОБА_9 подала заяву про відвід судді ОСОБА_2 , з наступних підстав. Згідно з обвинувальним актом, потерпілим у кримінальному провадженні визнано ОСОБА_8 . З 11.10.2019 в провадженні судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_2 перебувало кримінальне провадження під № 000056, відомості про яке внесені до ЄРДР від 05.10.2018 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України. Під час судового розгляду вищевказаного кримінального провадження, ОСОБА_8 було неоднарозово заявлено відводи судді ОСОБА_2 , в задоволенні яких ухвалами суду було відмовлено. При цьому, після заявлених обвинуваченим ОСОБА_8 відводів та неодноразових звинувачень на адресу суду, 28.01.2020 року суддею ОСОБА_2 було направлено звернення до Вищої ради правосуддя та Генерального прокурора про втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя. Після чого, 25.02.2020 суддею Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_2 по кримінальному провадженні було заявлено самовідвід, що підтверджується ухвалою від 25.02.2020. Так, вказані дії ОСОБА_8 свідчать про намагання останнього будь-якими засобами, в тому числі шляхом створення у громадян присутніх у відкритому судовому засіданні вільних слухачів, учасників кримінального провадження, хибного уявлення щодо недобросовісності судді ОСОБА_2 і її упередженість щодо нього. На підставі цього у судді ОСОБА_2 було сформовано відповідне ставлення до ОСОБА_8 , під час розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням, що може вплинути на об`єктивність під час розгляду даного кримінального провадження відносно ОСОБА_6 та є неприпустимим з огляду на принцип справедливого розгляду даної справи незалежним та неупередженим судом. Враховуючи вимоги п.4 ч. 1 ст. 75 КПК України, просила заяву задовольнити з наведених у неї підстав.
Обвинувачений ОСОБА_6 , який підтримав заяву захисника-адвоката ОСОБА_5 , зазначив, що потерпілий ОСОБА_8 може в подальшому заявляти відводи судді ОСОБА_2 , щоб фактично перешкодити розгляду даної справи.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви захисника-адвоката ОСОБА_5 вважаючи, що обставини на які посилається захисник ОСОБА_5 мали місце у іншому кримінальному провадженню, де ОСОБА_8 є обвинуваченим, його заяви про відвід судді ОСОБА_2 могли і бути обраною лінією захисту обвинуваченого та могли бути заявлені з метою затягування розгляду справи відносно нього. Окрім того, зазначив, що потерпілим ОСОБА_8 будь-яких заяв по вказаному кримінальному провадженню, щодо відводу судді ОСОБА_2 , або іншим членам колегії суддів на теперішній час не заявлені. За вказаних підстав просив відмовити в задоволенні заяви захисника, оскільки вказана заява є безпідставною та такою, що направлена на затягування розгляду даного кримінального провадження.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував проти заявленої заяви захисника-адвоката про відвід, просив відмовити в її задоволенні, вважаючи що обставини на які посилається захисник ОСОБА_5 не підпадають під дію ст. 75 КПК України. Вказаному складу суду, який здійснює розгляд зазначеного кримінального провадження він довіряє, будь-яких сумнівів, щодо упередженості або безсторонності колегії суддів в нього не має, як і спілкування з жодним членом колегії в позапроцесуальний спосіб. Стороною захисту заявлено вказаний відвід з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_6 та затягуванням розгляду справи. Також, дії захисника направлені на створення неприязнених відносин колегії суддів до нього, як до потерпілого, що є фактично провокацією. Крім того, суддя ОСОБА_2 на даний час не приймає будь-якої участі по кримінальному провадженню відносно нього, будь-яких доказів, на підтвердження того, що за зверненням судді ОСОБА_2 розпочато кримінальні кримінальне провадження, на сьогоднішній день відсутні. Щодо заявлених, ним відводів судді ОСОБА_2 по кримінальному провадженню під № 000056, зазначив що вказані відводи були лише його лінією захисту, на це в нього є процесуальне право, як обвинуваченого у іншому процесі. Проте, вказані відводи не мають жодного відношення до даного кримінального провадження, оскільки в цьому провадженні він має статус потерпілого. Відтак заявлені ним відводи у іншому кримінальному провадженні не можуть розцінюватись як тиск на суддю ОСОБА_2 , оскільки вказані кримінальні провадження, жодним чином не пов`язані між собою, будь-яким обставинами. А відтак, вважає вказану заяву захисника ОСОБА_5 безпідставною, невмотивованою, жодним чином не підтвердженою та такою, що направлена на затягування розгляду справи, за цих підстав просив в задоволенні її відмовити.
Колегія судів, розглянувши заяву захисника-адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_2 , вислухавши думку учасників процесу, приходить до настпуного.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст.ст. 75, 76 КПК України.

Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи (ч. 1 ст. 75 КПК України). Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the UnitedKingdom),рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).
У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.
Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.
Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.
Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
З висновку члена Вищої ради правосуддя від 28.04.2020 та витягу з рішення Вищої ради правосуддя від 13.05.2020 під № 1248/0/15-20, встановлено, що суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_2 , звернулася до Вищої ради правосуддя 31.01.2020 з повідомленням про втручання у її діяльність, як судді щодо здійснення правосуддя, під час розгляду кримінального провадження під № 000056, відомості про яке внесені до ЄРДР від 05.10.2018 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України.
Відповідно до результатів розгляду вказаного звернення Вища рада правосуддя затвердила висновки члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_10 від 13.05.2020 про відсутність підстав для вжиття заходів щодо забезпечення незалежності суддів та авторитету правосуддя зазначених у статті 73 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», за повідомленням судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_2 .
Окрім того, суддею ОСОБА_2 було направлено повідомлення до Офісу Генерального прокурора про втручання в її діяльність щодо здійснення правосуддя, згідно з листом від 13 лютого 2020 року № 09/1/3-3338-20 повідомлення судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_2 було скеровано до Прокуратури Дніпропетровської області. Наразі будь-які відомості, щодо вказаного кримінального провадження відсутні. Окрім того, як було зазначено в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_8 , кримінальне провадження за вказаним повідомленням судді ОСОБА_2 закрито, будь-яких процесуальних документів з цього приводу ним отримано не було.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доказів на підтвердження, того що наразі існують кримінальні провадження за повідомленням судді ОСОБА_2 з наведених у заяві захисника підстав, відсутні, що фактично виключають будь-які сумніви щодо упередженості судді ОСОБА_2 .
Таким чином, аналіз законодавчих норм, які чітко регулюють порядок звернення з заявою про відвід, вимоги до вмотивованості та порядку вирішення заяви, свідчать про відсутність достатнього обґрунтування заявником ОСОБА_9 своєї заяви, а викладені в ній факти, зводиться до не вірного розуміння норм діючого законодавства та суб`єктивного сприйняття поведінки судді та його рішень.
Відтак, заявлений відвід не містить належних та підтверджуючих даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені ст. 75 КПК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до обгрунтованого висновку, що в задоволенні заяви захисника-адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_2 , необхідно відмовити. На підставі вищевикладеного, керуючись: ст.ст.75,81,372 КПК України, колегія суддів ПОСТАНОВИЛА:
В задоволенні заяви захисника-адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_2 по кримінальному провадженню під № 0000522, відомості про яке внесені до ЄРДР від 19.12.2012 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - відмовити. Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3