233 № 233/4210/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ст. слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянув клопотання ст.слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000787 від 04.09.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Красноармійськ Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого за договором у приватної особи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 23.11.2012 Димитрівським міським судом Донецької області, за ч.2 ст. 187 КК України, до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 01.10.2019 за відбуттям покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2020 року до слідчого судді надійшло клопотання ст.слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , в якому зазначено, що в провадженні слідчого відділу Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000787 від 04.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на існування ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які дають йому достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, вручені підозрюваному ОСОБА_6 17 вересня 2020 року об 11 годині 00 хвилин, що підтверджується розпискою останнього.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити клопотання та обрати відносно ОСОБА_6 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Старший слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав обґрунтованості останнього.
Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав, заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід оскільки до винесення вироку у даному кримінальному провадженні має бажання бути разом з дитиною.
Захисник ОСОБА_5 вважав клопотання слідчого таким, що не підлягає задоволенню, оскільки прокурором не доведено, що більш м`яка міра запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить таких висновків.
У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження № 0000787 від 04.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.
17 вересня 2020 року о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та вручено копії повідомлення про підозру і пам`ятку з процесуальними правами та обов`язками підозрюваного.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.
В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ч.1 цієї статті.
Тобто застосування такого запобіжного заходу можливе не тільки за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення особою злочину та ризиків, а й у разі неможливості зменшити наявні ризики до розумних меж через застосування більш мяких запобіжних заходів.
ЄСПЛ робить висновок, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обовязково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (п. 31 рішення ЄСПЛ у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).
Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу й особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного заходу у вигляді увязнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» та у справі «Харченко проти України»).
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини: «При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обовязково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів» (пункт 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш мякого запобіжного заходу» (пункт 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України»).
Право на свободу є одним із основоположних прав людини, яке має виняткову роль як засіб забезпечення інших прав і свобод людини. Це право гарантується статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтею 29 Конституції України.
Проголошуючи «право на свободу», стаття 5 Конвенції передбачає фізичну свободу людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена волі.
Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
ЄСПЛ відповідно до усталеної практики зазначив, що особиста свобода повинна бути правилом, а позбавлення свободи до рішення суду - суворим винятком.
Прокурор, старший слідчий довели:
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України вчиненого за наступних обставин: 29.08.2020 у вечірній час, точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 знаходячись у м. Торецьк Донецької області де вживав спиртні напої. У цей же день, приблизно о 21 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом «Mercedes Benz» моделі «Sprinter 313» р/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , який ОСОБА_6 бачив на території неогородженого домоволодіння АДРЕСА_2 , де він працював та достовірно знав, що вказаний автомобіль часто буває незачинений, а ключі знаходяться в замку запалення. 29.08.2020 приблизно о 21 годині 40 хвилин, з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 , прийшов на територію неогородженого домоволодіння АДРЕСА_2 , де біля пташника побачив автомобіль «Mercedes Benz» моделі «Sprinter 313» р/н НОМЕР_1 . ОСОБА_6 підійшов до вищевказаного автомобіля, який був не зачинений та рукою відчинив незамкнені водійські двері, де побачив в замку запалювання ключі від вищевказаного автомобіля. Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, скориставшись відсутністю власника, ОСОБА_6 достовірно знаючи, що не має дозволу власника транспортного засобу ««Mercedes Benz» моделі «Sprinter 313» р/н НОМЕР_1 користуватися ним, діючи умисно, повторно, запустив двигун автомобіля та виїхав на ньому за територію вищевказаного домоволодіння, таким чином отримав реальну можливість самостійно керувати транспортним засобом, тим самим незаконно заволодів вищевказаним транспортним засобом. 30.08.2020 приблизно о 03 годині 00 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 , на вищевказаному транспортному засобі потрапив у ДТП, внаслідок якої автомобілю завдано пошкодження, чим заподіяно матеріальний збиток ОСОБА_8 на загальну суму 24291,80 грн.

Підставами для підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення є дані, що містяться в зібраних доказах, а саме: - протоколі огляду місця події від 04.09.2020, проведеним за адресою: АДРЕСА_2 , - протоколі допиту потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив про обставини вчинення кримінального правопорушення;- протоколах допиту свідків ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 , які пояснили про обставини вчинення кримінального правопорушення; - висновком експерта.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:
- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тому наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування;
- вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що останній, будучи засудженим за вчинення умисного, корисливого, тяжкого злочину, після звільнення з місць позбавлення волі 01 жовтня 2019 року на шлях виправлення не став та через короткий проміжок часу знов підозрюється у вчиненні умисного, корисливого, тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що свідчить про те, що він схильний до продовження злочинної діяльності та може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Також прокурором та ст.слідчим не доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 недостатньо застосувати більш м`які запобіжні заходи для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. При цьому в клопотанні відсутнє належне об`єктивне обґрунтування щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Згідно ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Оцінено в сукупності також такі обставини: обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини за злочин, у вчиненні якого він підозрюється; особу підозрюваного, який ніде офіційно не працює, проте працює за договором у приватних осіб, неодружений, однак проживає разом з колишньою дружиною однією сім`єю, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що свідчить про міцність соціальних зв`язків за місцем фактичного проживання; за місцем мешкання характеризується негативно, раніше судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення після спливу незначного часу після звільнення за попередньою судимістю, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
На підставі викладеного, враховуючи фактичні обставини справи, особу підозрюваного, який, не ухиляється від явки до органів досудового розслідування, що на думку слідчого судді, дає підстави для відмови у задоволенні зазначеного клопотання, та вважає за необхідне обрати менш суворий запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту, з покладанням на підозрюваного обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-179, 182-184, 193, 194, 196, 197, 198 КПК України,-
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Красноармійськ Донецької області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні процесуальні обов`язки:

1) з`являтися за викликом органу досудового розслідування, прокурора або суду для проведення слідчих дій, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин - завчасно повідомити про це посадову особу або орган, який здійснив виклик;

2) не виїжджати за межі м. Торецьк Донецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) заборонити підозрюваному ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Красноармійськ Донецької області, громадянину України, цілодобово залишати житло за місцем постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду, крім часу виходу на роботу.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 передати для виконання до Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом Національної поліції.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 .
Строк дії ухвали по 17 листопада 2020 року.
На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя