Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1295/20
Провадження №: 1-кп/332/296/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2020 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі, громадянина України, працевлаштованого неофіційно, з професійно-технічною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 27.07.1988 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.141КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, відповідно до ст. 14 КК України - з лікуванням від алкоголізму. Звільнений 06.08.1990 з Жовтоводської ВК-26 Дніпропетровської області за відбуттям строку покарання;
- 20.05.1991 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.140, ч.2 ст.81, ст.42 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців з конфіскацією майна. Звільнений 06.10.1992 року із Свердловської ВК-38 Луганської області за відбуттям строку покарання;
- 03.08.1993 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.140 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, відповідно до ст. 14 КК України - з лікуванням від алкоголізму. Звільнений 16.03.1993 року із Синельниковської ВК-94 Дніпропетровської області за відбуттям строку покарання;
- 11.09.1996 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.140 КК України до 1 року позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 21.04.1997 року з Каменської ВК-101 Запорізької області за відбуттям строку покарання;
- 07.09.1998 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.140 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією майна, відповідно до ст. 14 КК України - з лікуванням від наркоманії. Звільнений 14.09.1999 року з Каменської ВК-101 Запорізької області на підставі постанови Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.8.1999 року відповідно дост.6 Закону України «Про амністію»;
- 21.08.2000 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.141, ч.3 ст.81, ст.42 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією майна. Звільнений 27.05.2003 року з Оріхівської ВК-88 Запорізької області за відбуттям строку покарання;
- 19.08.2004 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік з випробуванням на 1 рік, на підставі ст.75 КК України;
- 27.04.2005 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70, ст.71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців. Звільнений 11.08.2009 року з Каменської ВК-101 Запорізької області за відбуттям строку покарання;
- 24.06.2010 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309, ч.2 ст.190 КК України до остаточного, на підставі ч.1 ст.70 КК України, покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням на 3 роки, відповідно до ст.75 КК України;
- 14.06.2011 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2010 року та остаточно призначено 5 років позбавлення волі. Звільнений 30.07.2014 року із Софіївської ВК-55 Запорізької області умовно-достроково. Невідбутий строк склав 1рік 5 місяців 29 днів;
- 18.09.2015 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до остаточного, на підставі ч.1 ст.70 КК України, покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнений 05.07.2019 року з Дніпровської ВК № 89 за відбуттям строку покарання,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186, ст.395 КК України,

в с т а н о в и в:
02.05.2020 близько 11.40 години, ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, розуміючи та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, знаходячись біля буд. № 6 по вул. Глазунова в м. Запоріжжі, підійшов спереду до ОСОБА_6 , який сидів на бордюрі біля вищевказаного будинку з його тильної сторони, підклавши під себе полімерний пакет, та за допомогою власної фізичної сили обома руками штовхнув ОСОБА_6 в область лоба, від чого останній впав на поверхню з асфальтним покриттям.
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 за допомогою власної фізичної сили, шляхом ривку, вихопив зазначений належний ОСОБА_6 пакет, який не представляє для останнього матеріальної цінності, та в якому знаходились грошові кошти у сумі 518 грн., мобільний телефон «Sаmsung» моделі GE 1200 s/n R21FC41WHGB, IMEI: НОМЕР_1 , вартість якого, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 10 245 від 13.05.2020, складає 110 грн. та зарядний пристрій «Sаmsung» до вказаного телефону, вартість якого, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 10 245 від 13.05.2020 складає 22,33 грн., окуляри для зору з оправою полімерною сіро чорного кольору та посвідчення волонтера ради ветеранів при профспілці ТОВ «ЗТМК» на ім`я ОСОБА_6 та абонентську книжку на ім`я ОСОБА_6 у КП «Люцернянський селькомунхоз», які матеріальної цінності для потерпілого не представляють.
У подальшому ОСОБА_4 , незважаючи на вимоги ОСОБА_6 зупинитися, та усвідомлюючи, що за його протиправними діями спостерігають сторонні особи, направився в бік алеї, розташованої між вул. Павлокічкаська та вул. Північне Шосе у м. Запоріжжі, де розпорядився викраденим майном на власний розсуд, після чого був затриманий працівниками поліції.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 650,33 грн.
Окрім того, 03.09.2019 ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська задоволене подання начальника державної установи «Дніпровська виправна колонія №89» про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 1 рік, починаючи з 11.09.2019.
Так, 05.07.2019 начальником державної установи «Дніпровська виправна колонія №89» під час звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_4 під підпис було попереджено про встановлення відносно нього адміністративного нагляду та зобов`язано не пізніше 08.07.2019 прибути і зареєструватися у Заводському відділенні поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області за обраним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.
Після чого, 08.07.2019 у Заводському ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 були оголошені та під підпис доведені обмеження встановленого відносно нього адміністративного нагляду щодо заборони виходу з дому (квартири) з 22.00 год. до 06.00 год.; заборони виїзду за межі міста в особистих справах; заборони знаходження в місцях вживання спиртних напоїв, покладено обов`язки з`являтися на реєстрацію до поліції два рази на місяць та роз`яснено, що у разі порушення вказаних зобов`язань він буде притягнутий до кримінальної відповідальності.
Однак ОСОБА_4 , маючи умисел на порушення правил адміністративного нагляду, а саме - на самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, встановленого відносно останнього у разі звільнення з місць позбавлення волі, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за такі дії, умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний проживати за місцем постійного мешкання та з`являтись у визначений час на реєстрацію до Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, усвідомлюючи протиправність вчинюваних ним дій, незважаючи на встановлену заборону, з метою ухилення від адміністративного нагляду, 22.03.2020 самовільно залишив місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та до 02.05.2020 проживав за адресою: АДРЕСА_2 , не повідомивши про це правоохоронні органи.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ст. 395 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, які передбачені КК України за вказані злочини, і його заява про винуватість не є результатом погроз або обіцянок. Так, дійсно 02.05.2020 у денний час доби, знаходячись по вул. Глазунова у м. Запоріжжі, маючи на меті заволодіння чужим майном, він підійшов до потерпілого, який сидів на бордюрі біля будинку, штовхнув його та заволодів пакетом останнього, в якому знаходилися гроші, мобільний телефон із зарядним пристроєм, окуляри та документи. Після цього, швидко залишив місце вчинення злочину, але був затриманий працівниками поліції в цей же день. Протиправність своїх дій розуміє. Крім того, ОСОБА_4 повідомив про обізнаність щодо встановленого відносно нього адміністративного нагляду, встановлених внаслідок цього обмежень та обов`язків, наслідків у разі їх порушення, включаючи кримінальну відповідальність, про що його було попереджено працівниками поліції під власний підпис. Проте, за обраним місцем проживання по вул. Павлокічкаській у м. Запоріжжі він не проживав, тимчасово проживав по вул. Оптимістичній у м. Запоріжжі та на реєстрацію до поліції близько півтора місяці не з`являвся.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд приходить до висновку про доведеність пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторне, та за ст. 395 КК України, як порушення правил адміністративного нагляду.

При призначенні ОСОБА_4 покарання відповідно до положень ст.ст. 65-67 КК України, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості та тяжким; характер і ступінь суспільної небезпеки, сукупність усіх фактичних обставин, які його характеризують: обстановку і спосіб злочинних діянь; дані, які характеризують особу обвинуваченого: раніше судимий, не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, перебував на диспансерному обліку в КНП «Обласний клінічний заклад надання психіатричної допомоги» з 17.02.1994 до 06.05.2008, знятий у зв`язку з засудженням, з 06.01.1988 до 20.01.1988 перебував на стаціонарному обстеженні за направленням РВК в КНП «Обласний клінічний заклад надання психіатричної допомоги».
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.

Визначаючи покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд виходить з того, що ОСОБА_4 не займається суспільно-корисною працею, має негативну побутову характеристику, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, проте належних висновків для себе не зробив і вчинив нові середньої тяжкості та тяжкий злочини, в тому числі корисливий, що у своїй сукупності свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та можливість вчинення ним нових злочинів. Отже його неможливо виправити та перевиховати без ізоляції від суспільства.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що єдино адекватним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 є покарання у виді позбавлення волі з фактичним відбуттям такого.

Обставини, які стали підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час не змінилися, тому суд залишає відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили вказаний запобіжний захід.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а про судові витрати - відповідно до ст. 124 КПК України, з урахуванням наданих суду доказів про вартість проведеної експертизи у кримінальному провадженні.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ст. 395 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
- за ст. 395 КК України у виді арешту на строк 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити продовженим до набрання вироком законної сили.
Строк покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 02.05.2020.
Речові докази окуляри для зору з оправою полімерною сіро-чорного кольору у яких відсутнє скло лінзи для лівого ока; посвідчення волонтера Ради ветеранів при профспілці ТОВ «ЗТМК» на ім`я ОСОБА_6 , абонентська книжка на ім`я ОСОБА_6 у КП «Люцернянський селькомунхоз», грошові кошти в сумі 518 грн., полімерний пакет білого кольору з написом «зелений пакет» та АТБ, мобільний телефон «Sаmsung» моделі GE 1200 синього кольору, зарядний пристрій «Sаmsung» до вказаного телефону, що передані на відповідальне зберігання потерпілому залишити ОСОБА_6 .

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 10-245 від 13.05.2020 у розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1