Справа №: 398/2244/20
провадження №: 1-і/398/1/21
УХВАЛА
Іменем України
"13" січня 2021 р.Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії в залі суду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Олександрія Кіровоградської області, українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, не заміжньою, не маючої на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимою:

- 17.11.2010 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.06.2015 року звільненою умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 2 роки 7 місяців 8 днів;

- 30.10.2019 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 121, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 10 місяців, звільненої з-під варти в залі суду,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 липня 2020 року розподілено судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_6

15 грудня 2020 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , яке обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, має не зняту та непогашену судимість за тяжкі злочини проти життя та здоров`я особи. Крім того, на теперішній час не зникли ризики, зазначені у ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої, а саме: обвинувачена може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом п. 20-5 Розділу XІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» КПК України тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_6 , на підставі п. 20-5 Розділу XІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» КПК України та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 січня 2021 року зазначене клопотання розподілено судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 та просив його задовольнити.

Обвинувачена заперечувала проти продовження їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з тих підстав, що основні свідки вже допитані судом, а на інших свідків вона не має можливості впливати. Крім того, не має наміру переховуватись від суду, оскільки у неї відсутній закордонний паспорт. При цьому, вона має у власності будинок та зареєстроване місце проживання. У зв`язку із зазначеним просила змінити їй запобіжний захід на домашній арешт в нічний період доби.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 теж просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

Отже, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою судом перевіряється факт того, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та його продовження, не зменшились та продовжують існувати.

При обранні обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також при продовженні даного запобіжного заходу судом враховувалось, що ОСОБА_4 не заміжня, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, до затримання офіційно не працювала, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Вона обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке є тяжким злочином, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Суд враховує, що тяжкість покарання не є визначальним елементом при продовженні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Разом з цим, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від суду, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року.

Отже ОСОБА_4 , усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованого їй злочину та суворість можливого покарання, не маючи міцних соціальних зв`язків, може переховуватися від суду, тобто без перешкод залишить своє місце проживання, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину із застосування насильства, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, то існує ризик незаконного впливу на свідків, які є очевидцями подій та сусідами обвинуваченої, та які ще не допитані судом (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, обвинувачена неодноразово судима, має не зняту та непогашену судимість за тяжкі злочини проти життя та здоров`я особи, знову обвинувачується у вчиненні аналогічного тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, що в сукупності дає обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик вчинення обвинуваченою інших кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання та продовження відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати.

Тобто обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченій запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, судом не встановлено.

Стороною захисту не наведено обставин, що підстави та ризики, якими обґрунтовувалось обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перестали існувати або зменшились. Крім того, обставини, на які посилається обвинувачена та її захисник вже були враховані слідчим суддею та судом при обранні запобіжного заходу та його продовженні, і не спростовують вищезазначеного висновку суду.

Отже, враховуючи, що строк тримання обвинуваченої ОСОБА_4 під вартою закінчується 23 січня 2021 року та до спливу цього строку судове провадження не може бути завершене з об`єктивних причин, суд вважає за доцільне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої.

З тих же підстав суд вважає недоцільним змінювати зазначений запобіжний захід на інший, більш м`який, оскільки жоден із запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням від вартою, не забезпечить належного виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд вважає за недоцільне визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосування насильства.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 331, п. 20-5 Розділу XІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, тобто з 13 січня 2021 року до 13 березня 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1