Справа № 697/17/20
Провадження № 1-кп/697/241/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2020 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного провадження у судовому засіданні кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Мартинівка, Канівського району, Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 12.06.2013 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим терміном 1 рік;

- 11.12.2013 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим терміном 2 роки;

- 26.02.2015 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільненого 03.01.2018 Придніпровським районним судом м. Черкаси умовно-достроково на 1 рік 5 місяців, у відповідності до ст. 89 КК України судимості не зняті та не погашені у встановленому порядку,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 14 грудня 2019 року, близько 14.00 години, діючи всупереч встановленим законом правилам охорони недоторканості житла, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на проникнення до володіння особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, зайшов через не огороджену територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де шляхом вибиття скла незаконно проник до житлового будинку, що належить ОСОБА_4 , чим порушив недоторканість житла особи.

Потерпілим ОСОБА_4 подано заяву, в якій він не заперечував щодо розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_3 у ході досудового розслідування беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, про що подав письмову заяву, складену у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 .

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час досудового розслідування фактичні обставини і погодився на розгляд кримінального провадження за його відсутності у спрощеному порядку без проведення судового розгляду, ознайомлений з обмеженням його права на апеляційне оскарження відповідно до ч.2 ст.302 КПК України, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та проводить розгляд обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції відсутні. При цьому судом враховано, що учасникам кримінального провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оскаржити обставини, які ніким із них не оспорюються, в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене органами слідства обвинувачення ОСОБА_3 доведено повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який має не зняті та не погашені судимості, за місцем проживання характеризується посередньо, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Судом встановлено, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Беручи до уваги обставини справи та особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, виходячи з основних засад призначення покарання, передбачених ст.ст.50,65 КК України, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням штрафу у мінімальному розмірі.
На думку суду, таке покарання буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 370-374, 376, 381, 382 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1