ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 664/1971/19
Номер провадження 11-кп/819/1104/20 Головуючий в 1-й інстанції : ОСОБА_1
Категорія: 115 ч. 1 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0001001 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 08 вересня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскарженого судового рішення

Цією ухвалою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Копані Цюрупинського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України продовжено строк тримання під вартою до 06.11. 2020 року включно.

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що на час обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу існували ризики переховування його від суду, незаконного впливу на свідків та продовження вчинення злочину. На теперішній час зазначені ризики не зменшились, зокрема, ризик переховування від суду продовжує існувати оскільки обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, не має міцних родинних та соціальних зв`язків, що стримували б його від зміни місця проживання, обізнаний про покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним. Не зменшився ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків, оскільки не всі свідки були допитані в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_8 обізнаний про особи свідків та місце їх проживання та в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу матиме реальну можливість вплинути на свідків з метою зміни раніше наданих свідчень. Продовжує існувати ризик вчинення інших злочинів оскільки ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Вказане свідчить про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що колегією судом порушено загальні стандарти щодо тримання особи під вартою, такі як законність та обґрунтованість судового рішення, обговорення питання про доцільність застосування альтернативних запобіжних заходів. Судом не взято до уваги, що жоден з ризиків, передбачених ст. 177 КПК не доведений, оскільки ОСОБА_8 не має наміру переховуватись від суду та впливати на свідків. Ризик переховування обвинуваченого від суду не може оцінюватись виключно суворістю покарання, що йому загрожує і про що неодноразово вказував в своїх рішеннях ЄСПЛ. ОСОБА_8 перебуває під вартою понад 1 рік, тому розумність строку тримання особи під вартою без обвиунвального вироку суду вже порушена, нових доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_8 не надано, а можливості їх отримати вичерпані, до клопотання прокурора не надано жодного доказу, який би підтверджував обґрунтованість підозри.

Позиції учасників апеляційного розгляду

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник апеляційну скаргу підтримали з наведених у ній підстав, прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Оцінка Суду

Заслухавши доповідь судді, позиції сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

З 05.09.2019 року в провадженні Цюрупинського районного суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження № 00001001за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, апеляційним судом не перевіряється, оскільки встановлення його вини відноситься до компетенції суду першої інстанції, тому доводи апеляційної скарги про невинуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК та недопустимість доказів, колегія суддів не має права оцінювати на цій стадії провадження.

При обранні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою 18.07.2020 року слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підзори останнього у вчиненні злочину та існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний перебуваючи на волі, матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілих, свідків, які проживають з ним в одному населеному пункті, а свідок очевидець подій ОСОБА_9 є його співмешканкою, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню.

Періодично продовжуючи щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою суд посилався на продовження існування вказаних ризиків.

Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 08.09.2020 року продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою до 06.11.2020 року включно.

Суд першої інстанції дійшов висновку про неможливість завершення судового розгляду з ухваленням судового рішення по суті у вказаному кримінальному провадженні до закінчення строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що встановлені слідчим суддею та судом ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшились.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за цей злочин передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від 7 до 15 років. Такий злочин носить підвищену суспільну небезпеку, оскільки життя людини є найвищою цінністю і це право є невід`ємним, невідчужуваним, непорушним і захищається державою.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»). Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Зокрема суд при продовженні ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою врахував відомості про особу обвинуваченого, який не працює, законних джерел заробітку та міцних соціальних зв`язків не має, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі й за насильницькі злочини, що негативно характеризує його особу, як такого, що схильний до вчинення злочинівта обґрунтовано встановив ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, ухилитись від суду або перешкодити кримінальному провадженню в інший спосіб.

Вказане свідчить про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 08 вересня 2020 року, якою відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України продовжено строк тримання під вартою до 06.11. 2020 року включно - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: три підписи