ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3623/20 Справа № 182/937/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ( приймає участь в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 ( приймає участь в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2020 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 01 січня 2021 року,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби за адресою місця проживання та реєстрації обвинуваченого.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що розгляд клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відбувся за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 , що не відповідає вимогам ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Стверджує, що обвинувачений не має наміру переховуватись від суду.

Окрім того, ОСОБА_8 одружений, має дитину, 2015 року народження, а також на його утриманні перебуває матір, яка за станом свого здоров`я потребує допомоги.

Зазначає, що в цьому кримінальному провадженні докази вже зібрані, впливати на свідків або потерпілу обвинувачений наміру не має.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 з незалежних від нього причин не може постати перед судом, розгляд справи через неналежну роботу конвою фактично не здійснюється з лютого 2020 року, відколи обвинуваченому обрано запобіжний захід.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2020 року ОСОБА_8 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 01 січня 2021 року, а також визначено заставу у розмірі 109 850 грн.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 вчинив ряд умисних корисливих злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, на протязі короткого проміжку часу після звільнення його з місць позбавлення волі. У разі доведеності його провини у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень йому може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, що може спонукати обвинуваченого до переховування від суду. ОСОБА_8 не має жодного законного джерела доходу, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів з корисливих мотивів. До того ж, суду не надано доказів того, що власник житла, за адресою проживання якого захисник обвинуваченого просить обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, надає свою згоду на спільне проживання з обвинуваченим і взагалі не встановлено хто на даний час проживає за адресою, зазначеною захисником. Також обвинувачений не має в своєму оточенні осіб, які б могли поручитися за нього. У зв`язку з вищевказаним обґрунтовано існує ризик того, що обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки вчинення обвинуваченим крадіжок чужого майна стало постійним джерелом його доходів та перетворилося у спосіб життя. Враховуючи викладене, тримання обвинуваченого під вартою є дієвим запобіжним заходом, який гарантуватиме належну процесуальну поведінку обвинуваченого і відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника і просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт №0000004 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді від 03.02.2020 року до ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 02.11.2020 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Відповідно до вимог ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, буде доведено, що обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.
З матеріалів провадження вбачається, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 02.11.2020 року розглядалося за відсутності обвинуваченого, при цьому суд в своєму рішенні послався на те, що ОСОБА_8 до зали суду доставлений не був, від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовився.
Між тим, матеріали провадження не містять заяви обвинуваченого ОСОБА_8 про незгоду щодо проведення 02.11.2020 року судом першої інстанції розгляду кримінального провадження в режимі відеоконференції.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого.
Таким чином, рішення суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 ухвалено з порушенням вимог кримінального процесуального закону, що, відповідно до ст. 412 КПК України, є підставою для скасування ухвали та постановлення нової ухвали судом апеляційної інстанції.
Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.ст. 199, 331 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що доводи поданого клопотання є частково обґрунтованими.
Так, колегія суддів вважає, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не працює, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, при цьому враховується тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні прокурора та встановлені судом апеляційної інстанції.
Разом з тим, ризики незаконного впливу на потерпілих та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, колегія суддів вважає такими, що не доведені прокурором, оскільки клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_8 не містить фактів, які підтверджують наявність цих ризиків.
Доводи захисника про те, що обвинувачений одружений, має дитину, 2015 року народження, а також на його утриманні перебуває матір, яка за станом свого здоров`я потребує допомоги, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Враховуючи наведене, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 необхідно задовольнити частково, ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.01.2021 року включно.
Посилання захисника на те, що обвинувачений ОСОБА_8 з лютого 2020 року не може постати перед судом через неналежну роботу конвою не є підставою для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу або скасування запобіжного заходу, оскільки розгляд кримінального провадження триває, встановлено наявність ризиків переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Також розгляд провадження за згодою обвинуваченого може відбуватись в режимі відеоконференції.
В силу ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016 року, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
З урахуванням обставин кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_8 , майнового і сімейного стану обвинуваченого, враховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, те, що запобіжний захід у вигляді застави вже обирався, на підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 45 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який на 01.12.2020 року встановлено в розмірі 2270 грн, що становить 102 150 грн і вважає, що саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2020 року - задовольнити частково.
Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2020 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.01.2021 року включно.
Визначити ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 45 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 102 150 гривень.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем.
У разі звільнення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , року з-під варти під заставу, покласти на нього обов`язки: - прибувати до суду у визначений час; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Термін обов`язків, покладених суддею, у разі внесення застави визначити два місяці з дня звільнення з під варти під заставу.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Попередити обвинуваченого ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4