Справа № 635/1847/20
Провадження № 1-кп/635/860/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2020 року смт Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження № 0001671 від 11.10.2018 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Бабаї Харківського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Бабаї Харківського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:
1) 21.08.2008 Харківським районним судом Харківської області за ст. ст. 185 ч.3, 309 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
2) 21.06.2011 Харківським районним судом Харківської області за ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.2, 185 ч.3, ст.ст.70, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;
3) вироком Харківського районного суду Харківської області від 08.07.2019, частково скасованим вироком Харківського апеляційного суду від 21.12.2019, за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
10 жовтня 2018 року близько 14 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, розподіливши заздалегідь між собою ролі, прибули до домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 . Упевнившись, що за вказаною адресою власники та інші особи відсутні, ОСОБА_4 залишився неподалік вказаного домоволодіння з метою стеження за обстановкою та сповіщення ОСОБА_5 у разі виникнення небезпеки, а ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через хвіртку та проник на територію домоволодіння, де з гаражного приміщення таємно викрав металеві вироби загальною вагою 109,00 кг вартістю 490 грн. 50 коп., які склав на металевий візок та разом з ОСОБА_4 намагався вивезти, однак не вчинили всіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були помічені сусідкою вказаного домоволодіння ОСОБА_7 , яка зупинила їх злочинну діяльність.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини вчиненого ним кримінального правопорушення.
При цьому пояснив, що 10 жовтня 2018 року разом з ОСОБА_4 пішли на вул. Шевченка в смт Бабаї, де ОСОБА_5 переліз через паркан, назбирав метал, відчинив хвіртку, через яку зайшов ОСОБА_4 . Метал завантажили на тачку, яку привезли із собою, але не встигли вивезти, оскільки були помічені сусідкою, після чого втекли. У вчиненому розкаюється.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, пояснивши про обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, а саме, що 10.10.2018 він разом з ОСОБА_5 пішли до будівлі по АДРЕСА_3 , вирішили перелізти. ОСОБА_5 переліз через паркан, а ОСОБА_4 не зміг, потрапивши усередину після того, як ОСОБА_5 відчинив хвіртку. Усередині стояли мішки з металом, який зібрав ОСОБА_5 , їх завантажили на тачку, але їх побачила сусідка, після чого вони втекли.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає.
За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення.
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, не працює, за місцем проживання характеризується формально.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, у тому числі за злочини проти власності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття у вчиненому злочині, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, осуді своїх дій.
Обставин, що обтяжують покарання згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченим суд, керуючись ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особи обвинувачених, обставиною, що пом`якшує покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини справи, ставлення обвинувачених до скоєного.
З урахуванням вищезазначених обставин у сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
Враховуючи, що ОСОБА_4 раніше не судимий, у вчиненому щиро розкаявся, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без реального відбування покарання, у зв`язку з чим до нього може бути застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує, що останній неодноразово судимий за вчинення злочинів, у тому числі корисливих, відбував покарання у виді реального позбавлення волі, однак на шлях виправлення не став, у даний час відбуває покарання у виді 3 років позбавлення волі за вироком Харківського районного суду Харківської області від 08.07.2019, частково скасованим вироком Харківського апеляційного суду від 21.12.2019.
Оскільки інкримінований йому злочин вчинено ОСОБА_5 до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання останньому необхідно призначити за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, зарахувавши у строк остаточного покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком.
Саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, відповідатиме вимогам ч.2 ст.50 КК України.
Підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 із застосуванням ст.75 КК України, ст.69 КК України судом не встановлено.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.
Витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи від 06.11.2018 р. складають 858 грн. 00 коп. та відповідно до частини 2 статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави.
Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи щодо обвинувачених, не застосовувались.
Обвинувачений ОСОБА_5 переведений з ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» для участі у судовому розгляді даного кримінального провадження на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 14.05.2020.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, та призначити покарання в виді трьох років трьох місяців позбавлення волі.
На підставі частини 4 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 08.07.2019, частково скасованим вироком Харківського апеляційного суду від 21.12.2019, більш суворим покаранням за даним вироком визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі.
У строк остаточно призначеного ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень покарання зарахувати покарання, частково відбуте останнім за вироком Харківського районного суду Харківської області від 08.07.2019, частково скасованим вироком Харківського апеляційного суду від 21.12.2019.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня фактичного затримання 22.01.2020.
Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн. з кожного.
Речові докази:
- три мішки з металевими виробами, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили вважати повернутими останній;
- металеву тачку, передану на зберігання до камери схову Харківського ВП ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили знищити.
Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Харківський районний суд Харківської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1