Провадження № 1-кп/638/1451/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

підготовчого судового засідання

11 листопада 2020 року
Дзержинськийрайонний суд м. Харкова в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1 в м. Харкові матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом , відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0002348 від 20.06.2020 року відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, який утриманців не має, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину , передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м.Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду , вважаючи, що обвинувальний акт складено із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття справи, внесення подання про визначення підсудності немає.

Представники потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст..ст. 61 , 128 КПК України, просили прийняти до провадження цивільні позови у кримінальному провадженні до відповідача ОСОБА_10 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Суд, заслухавши думку учасників провадження, , які не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, ознайомившись з цивільними позовами , проти прийняття яких учасники провадження не заперечували, у відповідності до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання , доходить наступного висновку.

Відповідно до ст.7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться, законність, верховенство права, забезпечення права на захист.

Відповідно до приписів п.5 ч.2 ст. 291 КПК

України обвинувальний акт повинен містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Суд, перевіривши зміст обвинувального акту, дійшов висновку про те, що він відповідає вимогам ч.2 ст.291 КПК України.

Зі змісту обвинувального акта видно, що в обвинувальному акті викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Дане кримінальне провадження підсудне Дзержинському районному суду м. Харкова , підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Таким чином, встановлено, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, тому суду необхідно розглядати дане кримінальне провадження в межах обвинувачення, висунутого органом досудового розслідування.

У підготовчому судовому засіданні будь-які інші клопотання, які перешкоджають призначенню кримінального провадження (кримінальної справи) для судового розгляду, не заявлено.

При таких обставинах судом встановлені достатні підстави для призначення кримінального провадження (кримінальної справи) до судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 61 КПК України, цивільним позивачем є особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 КПК України передбачено, що права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 128 КПК України подано цивільний позов до обвинуваченого, форма та зміст якого відповідає вимогам, встановленим до позовів, які пред"являються у порядку цивільного судочинства.

У суду наявні законні підстави для прийняття рішення про прийняти до провадження та розгляду разом з кримінальним провадженням цивільних позовів позивачів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , визнання вказаних осіб позивачами по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

В підготовчому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів, зазначивши, що існують ризики, які мали місце під час досудового розслідування кримінального провадження, а саме: необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, також вчиняти інші кримінальні правопорушення. Пояснив, що зазначені ризики підтверджено тим, що обвинувачений не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків , а тому враховуючи тяжкість вчиненого та міри покарання, може переховуватися від суду.

Потерпілі та їх представники підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити , захисник та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Свої заперечення мотивують тим, що ризиків не існує. На дійсний вирішується питання про встановлення обвинуваченому групи інвалідності у зв`язку з отриманими ним опіками шкіри , крім того, обвинуваченому необхідно періодично проходити лікування для відновлення стану здоров`я. У зв`язку з чим просив обрати відносно його підзахисного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор , потерпілі та їх представники наполягали на задоволенні клопотання прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України ,однак запобіжний захід відносно підозрюваної сооби не було обрано по причині його стану здоров`я та тривалого часу перебування в медичному закладі.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; чинити тиск на потерпілих та свідків по даному кримінальному провадженню, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення .

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які вважає такими, що існуючи та актуальні на даний час.

Суд також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим інкримінуємого йому кримінального правопорушення - злочину, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватими у скоєні інкримінуємого злочину ( санкцією інкримінованої статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років ). приймає до уваги, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, відповідно не має офіційних джерел отримання прибутку, утриманців не має, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки в місті перебування , а тому обвинувачений з великою ймовірністю може покинути межі міста Харкова , тим самим перешкодити кримінальному провадженню , з урахуванням тяжкості покарання та санкції статті , яку інкриміновано , може вчинити втечу від правосуддя .

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Калашник проти Росії» тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі. Якщо законом встановлено презумпцію щодо обставин, які стосуються підстав тримання під вартою, має бути, крім того, переконливо доведена наявність конкретних обставин, які переважують правило поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого , а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Спосіб вчинення кримінального правопорушення злочину, тяжкість вчиненого та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, можливість ухилення від явки до суду, вказують на перевагу публічного інтересу.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, про що просить сторона захисту, суд констатує, що з урахуванням наведеного вище, на даній стадії кримінального провадження відсутні законні підстави для обрання відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів , тому що вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Враховуючи вказане, суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване , підлягає задоволенню , клопотання сторони захисту не знайшло свого підтвердження в суді, тому не підлягає задоволенню.

Враховуючи, що обвинувачений обвинувачується у вчинення кримінального правопорушення- злочину , передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України , яке не спричинило загибель людей чи інші тяжкі наслідки , у суду наявні законні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави .
Відповідно до вимог ст.182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, розміру заявлених цивільними позивача вимог майнового характеру , визначає заставу достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України. При цьому суд вважає, що застава у межах, визначених п.1 ч.5 ст.182 КПК України здатна забезпечити виконання обвинуваченим , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків і тому суд визначає заставу в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( розмір якого дорівнює 2 102 грн ).

Для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду обвинувального акту суд обирає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з правом внесення застави .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.61, 128, 314-317, 177, 183, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002348 , внесеному до ЄРДР 20.06.2020 року, відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення- злочину , передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова на 14-30 год 23 листопада 2020 року.

Кримінальне провадження (кримінальну справу) розглядати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати сторони кримінального провадження, учасників процесу.

Прийняти до провадження та розглянути разом з кримінальним провадженням цивільний позов ОСОБА_5 до відповідача ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином , якого визнати позивачем по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Прийняти до провадження та розглянути разом з кримінальним провадженням цивільний позов ОСОБА_7 до відповідача ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином , якого визнати позивачем по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, який застосувати з моменту проголошення ухвали суду , рахувати з 11.11.2020 року , тобто до 09.01.2021 року.

Визначити суму застави в розмірі 126 120,00 ( сто двадцять шість тисяч сто двадцять ) гривень, яку можливо внести за наступними реквізитами:

Отримувач коштів- ТУ ДСА України в Харківській області ,

Код отримувача ( код за ЄДРПОУ) 26281249,

банк отримувача- ДКСУ м. Київ,

код банку отримувача 820172

рахунок отримувача 6674

(призначення платежу запобіжний захід застава, № судового рішення та ПІБ особи, якою вноситься застава).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі , визначеному в ухвалі .

При внесенні визначеної суми застави обвинуваченого з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_10 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання до головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Роз`яснити обвинуваченому , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ "Харківський слідчий ізолятор ".

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , суддю Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 .

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду , без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Клопотання сторони захисту про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання залишити без задоволення.

Підготовче засідання закрити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий : ОСОБА_1