Справа № 456/2486/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/919/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 липня 2020 року про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001359 від 11.11.2019 відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_12 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_13 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

встановила:

ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 липня 2020 року продовжено обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів із можливістю внесення застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105 100 гривень.

У разі внесення застави застосувати до обвинувчених наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із населенного пункту, в якому пребуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому у крмінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 25.09.2020 включно.

Своє рішення суд мотивує тим, що більш мякий запобіжний захід не забезпечить виконання ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 дотримання обов`язків, передбачених законом, оскільки ризик втечі може бути розцінений ними менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

На дану ухвалу обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 липня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою обрати йому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зобов`язати прокуратуру долучити відеозапис з камер спостереження з двору Стрийського міськрайонного суду Львівської області, які підтверджують упереджене ставлення та фальсифікації відносно ОСОБА_6 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений покликається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вказує на те, що в клопотанні прокурора від 27 липня 2020 року про продовження строку тримання під вартою жодний ризик, передбачений ст.177 КПК України не доведений, а лише вкотре переписані стандартні фрази з попередніх клопотань. Крім того, зазначає, що дане клопотання було оголошено в судовому засіданні, що позбавило його та його захисника можливості належним чином мотивувати заперечення щодо задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Апелянт зазначає, що має постійне місце проживання, є батьком-одинаком неповнолітнього сина, має брата інваліда ІІ групи з дитинства, хворіє на хронічні невиліковні захворювання, з приводу чого перебуває на диспансерному обліку.

Наголошує, що пред`явлена йому підозра є необґрунтованою та не підтверджується доказами, а клопотання продовження строку тримання під вартою подане з істотними порушеннями норм КПК України, а також жоден ризик передбачений ст.177 КПК України не доведений.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 2 ст. 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою з визначенням розміру застави обвинуваченому ОСОБА_6 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні Дрогобицького міськайонного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

У межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 квітня 2020 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі в розмірі 45 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 94590 (дев`яносто чотири тисячі п`ятсот дев`яносто) гривень. строком на 60 днів, тобто до 26 червня 2020 року включно.

Ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19 червня 2020 року ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із можливістю внесенням застави у розмірі 45 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 94590 (дев`яносто чотири тисячі п`ятсот дев`яносто) гривень строком на 60 днів, до до 28 липня 2020 року включно.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 липня 2020 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 25.09.2020 включно, із можливістю внесення застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105 100 гривень.

Підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали обґрунтована підозра ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може ухилятися від явки в судові засідання, а також беручи до уваги те, що на даний час розгляд кримінального провадження судом не розпочато.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що з моменту взяття ОСОБА_6 під варту та до моменту вирішення клопотання прокурора, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися та не зменшилися.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти наявним ризикам.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

На думку колегії суддів, у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105 100 гривень обумовлена тим ступенем довіри до обвинуваченого, при якому перспектива втрати застави буде для нього необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів визнає необґрунтованими апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про необхідність зміни запобіжного заходу, оскільки, продовжений ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у повній мірі відповідає вимогам закону, а застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі і домашній арешт, не зможе запобігти наявним у справі процесуальним ризикам.

Покликання обвинуваченого про те, що він має постійне місце проживання, є батьком-одинаком неповнолітнього сина, має брата інваліда ІІ групи з дитинства, хворіє на хронічні невиліковні захворювання, з приводу чого перебуває на диспансерному обліку, є обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішенні питання покарання, однак такі не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу.

Всупереч доводам апеляційної скарги, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому дотримався вимог кримінального процесуального закону, розглянув питання доцільності продовження тримання під вартою та постановив ухвалу у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі повної і об`єктивної оцінки наявних у суду матеріалів, а тому доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог адвоката не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 липня 2020 року, залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді