Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/485/20
Номер провадження: 1-кп/511/105/20

03.12.2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області

клопотання прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури про подовження строку запобіжного заходу відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степківка Первомайського району, Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, утриманців не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 31.01.2018 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 18.10.2019 року по відбуттю строку покарання;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000820 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.11.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України.

Прокурор в судовому засідання заявив клопотання та просив суд подовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 оскільки ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились, надавши письмове клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від думки щодо подовження йому строку тримання під вартою, а його захисник ОСОБА_5 залишив вирішення зазначеного клопотання на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про подовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Згідно ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обрана обвинуваченому ОСОБА_4 з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину та даних про особу обвинуваченого.

Суд вважає, що на теперішній час існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зокрема він може переховуватися від суду. Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується та не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, ризик чого є реальним та дійсним.

На даний час судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою відпала, оскільки судовий розгляд триває і суд наразі досліджує докази сторони обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про подовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Оцінивши зазначені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу не відпали та продовжують існувати, оскільки обвинувачений обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 в подальшому належить утримувати під вартою, підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, тому з урахуванням наведеного, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, доцільним є продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою на 60 днів.

На момент розгляду даної справи термін тримання ОСОБА_4 під вартою не закінчився, однак він сплине до наступного судового засідання.

На підставі викладеного і керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про подовження строку тримання під вартою обвинуваченому, - задовольнити.

Подовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України, у виді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України на строк 60 (шістдесят) днів - до 31.01.2021 року включно.
Копію ухвали направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України - для виконання, прокурору Роздільнянської місцевої прокуратури, обвинуваченому ОСОБА_4 - для відома.

Ухвала підлягає оскарженню згідно діючого законодавства.

Головуючий суддя: ОСОБА_1