Справа № 308/4445/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді в режимі відео конференції з Броварським міськрайонним судом Київської області судове провадження 11-сс/4806/426/20 за апеляційними скаргами захисників підозрюваного ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01. 07. 2020.

Цією ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в ОВС 1 відділення СВ УСБ України в Закарпатській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, строком до 25. 07. 2020, в межах строку досудового розслідування, щодо:

АМАРАНТІДІСА АВРААМА, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Салонікі, Греція, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина Греції, грека, працюючого фізичною особою - підприємцем, одруженого, що має на утриманні малолітню дитину, документованого за посвідкою на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 від 17. 01. 2017, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 201-1 КК України.
Цією ж ухвалою на підозрюваного ОСОБА_7 у відповідності до ч. 5 ст. 194 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місця проживання АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Також роз`яснено підозрюваному ОСОБА_10 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Клопотання подане до суду слідчий обґрунтував тим, що слідчим відділом УСБ України в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000212 від 07. 05. 2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 201-1 КК України.

-2-

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин Греції ОСОБА_11 , з 2009 року здійснюючи підприємницьку діяльність у сфері експорту лісоматеріалів, у зв`язку з чим, будучи обізнаним про порядок переміщення лісоматеріалів через митний кордон України, діючи з корисливих мотивів, достеменно знаючи про встановлені Законом України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» обмеження щодо експорту деревини та пиломатеріалів, вчинив закінчений замах на незаконне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю необроблених лісоматеріалів за наступних обставин.
Амарантідіс Авраам будучи одним з директорів компанії «AVRАAM MAVIXYL WOOD» Ltd (реєстр. номер НЕ256898, податковий номер НОМЕР_2 , адреса: 20 Homeravenuestr/ Nicosia 1097-Cyprus, дата реєстрації 27. 10. 2009), яка з 2009 року є постачальником дерев`яних стовпів із сосни звичайної з України, до запровадження 01. 01. 2017 тимчасової заборони експорту лісоматеріалів необроблених (код 4403 УКТ ЗЕД) деревних порід сосни, здійснював експорт лісоматеріалів необроблених хвойних сосни (код УКТ ЗЕД).
Однак, у зв`язку з введенням з 01.01.2017 строком на 10 років заборони експорту лісоматеріалів необроблених (код 4403 УКТ ЗЕД) деревних порід сосни та неодноразовими затриманнями експортованих ОСОБА_12 товарів працівниками правоохоронних органів, з метою продовження отримання прибутків шляхом здійснення підприємницької діяльності, пов`язаної з експортом лісоматеріалів необроблених, у ОСОБА_11 , незважаючи на обізнаність дії Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» та переліку лісоматеріалів та пиломатеріалів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21. 05. 2012 №436, виник злочинний умисел на здійснення переміщення через митний кордон України лісоматеріалів необроблених колод сосни звичайної (код УКТ ЗЕД), під виглядом готових виробів - «стовпи оциліндровані хвойні (сосна) загострені з тоншого торця для подальшого використання в сільському господарстві (хмелярство)» (код УКТ ЗЕД).
Слідуючи злочинному наміру, 27. 03. 2019 ОСОБА_11 зареєструвався як фізична особа-підприємець (код АДРЕСА_3 ), з видами діяльності за кодами КВЕД 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво (основний), та додаткові - 16.23 Виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів, 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів. н. в. і. у., 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.
Надалі, 17. 04. 2019 ОСОБА_11 , з метою організації діяльності щодо надання лісоматеріалам необробленим вигляду готових виробів (псевдо виробів) орендував виробничу площу у ПрАТ «Житомирський завод «Шляхіндустрія», яка розташована за адресою: м. Житомир, вул. Богдана Хмельницького, 42.
З метою надання необробленим лісоматеріалам ознак готової продукції, ОСОБА_11 вирішив здійснювати обробку круглих лісоматеріалів (сосни) шляхом вилучення кори та зовнішніх шарів заболоні за допомогою обдирного верстату та їх загострення шляхом нанесення двох скісних спилів бензопилою на тоншому торці колоди. Для цього, у червні 2019 року, ОСОБА_11 придбав за допомогою власної компанії «AVRАAM MAVIXYL WOOD Ltd» обладнання обдирний (окорувальний) верстат для дерев`яних стовпів - FML-10, серійний номер 18115068,
-3-

виробництва Bezner-Oswald Heilig Group), вартістю 115 312 євро, який в подальшому, відповідно до митної декларації UA101070/2019/036343, імпортував до України на адресу ФОП ОСОБА_11 , сплативши при цьому відповідні митні платежі.
Крім того, з метою надання законного статусу своїй діяльності та не викриття протиправної схеми експорту лісоматеріалів, ОСОБА_11 підготував та уклав контракт №1 від 10. 05. 2019 щодо продажу пилолісоматеріалів, загальною вартістю 150 000 євро, в якому покупцем зазначено «AVRАAM MAVIXYL WOOD Ltd», а продавцем ФОП ОСОБА_11 .
Надалі, маючи в своєму розпорядженні лісоматеріали («круглі лісоматеріали сосна (PINS)» код УКТ ЗЕД), придбані в березні та квітні 2020 року від ДП «Овруцький спецлісгосп» та ДП «Новоград-Волинське ДЛМГ», вирішив незаконно перемістити їх через митний кордон України з Румунією до Республіки Сербія на адресу підприємства «TRI JELE doo» (Konarevo 397b-Kraljevo, Сербія), використавши заздалегідь укладений міжнародний контракт №1 від 10. 05. 2019 та додаткову угоду №1 від 03. 09. 2019.
Оскільки, відповідно до вимог Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів», підставою для вивезення лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, є сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, ОСОБА_11 отримавши вказані сертифікати у Житомирському обласному управлінні лісового та мисливського господарства, продовжив вчинення дій направлених на доведення злочинного наміру до кінця.
Зокрема 14. 04. 2020, Амарантідіс Авраам подав митному декларанту ОСОБА_13 пакет документів, необхідних для здійснення митних процедур, а саме: міжнародний контракт №1 від 10. 05. 2019, додаткову угоду №1 від 03. 09. 2019, рахунок-фактуру №15 від 13. 04. 2020, специфікацію №15 від 13. 04. 2020, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операції серії ЖТ №612795 від 14. 04. 2020, фітосанітарний сертифікат №13/06-6010/АЕ-129370 від 14. 04. 2020, висновок Житомирської торгово-промислової палати №В-331 від 19. 02. 2020, міжнародну товарно-транспортну накладну №474114 від 14. 04. 2020.
На підставі наданих документів на партію експортованих лісоматеріалів («стовпи оциліндровані хвойні (сосна) загострені з тоншого торця для подальшого використання в сільському господарстві (хмелярство)» з кодом УКТ ЗЕД) об`ємом 23,063 метрів кубічних вартістю 1975 євро (згідно курсу НБУ станом на 14. 04. 2020 становило 58 336,76) грн., ОСОБА_13 оформив та подав митну декларацію №UA100530/2020/019180.
Надалі 16. 04. 2020, Амарантідіс Авраам подав митному декларанту ОСОБА_13 пакет документів, необхідних для здійснення митних процедур, а саме міжнародний контракт №1 від 10. 05. 2019 та додаткову угоду №1 від 03. 09. 2019, рахунок-фактуру №17 від 15. 04. 2020, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операції серії ЖТ №612885 від 16. 04. 2020, фітосанітарний сертифікат №13/06-6010/АЕ-129397 від 16. 04. 2020, висновок Житомирської торгово-промислової палати №В-331 від 19. 02. 2020, міжнародну товарно-транспортну накладну №474117 від 16. 04. 2020.
На підставі наданих документів на партію експортованих лісоматеріалів («стовпи оциліндровані хвойні (сосна) загострені з тоншого торця для подальшого використання в сільському господарстві (хмелярство)» з кодом УКТ ЗЕД) об`ємом 21,652 метрів кубічних вартістю 1900 євро (згідно курсу НБУ станом на 16. 04.2 020 становило 56 306,69 грн.), ОСОБА_13 оформив та подав митну декларацію № UA100530/2020/019381.
-4-

Після завершення відповідних митних процедур, попередньо організований перевізник - ФОП ОСОБА_14 з використанням автомобілів марки «Renault Magnum DXI 480» номерний знак НОМЕР_3 з напівпричепом марки «Kogel SN24», номерний знак НОМЕР_4 та марки «Renault Magnum» номерний знак НОМЕР_5 з напівпричепом марки «Fliegl SDS350» номерний знак НОМЕР_6 із належним ОСОБА_10 вантажем під митним контролем, вирушили в напрямку Румунії, слідуючи через митний пост «Дяково автомобільний» Закарпатської митниці Держмитслужби, куди прибули 23. 04. 2020 о 17 год. 25 хв. та 23. 04. 2020 о 17 год. 28 хв., відповідно.
Однак, в ході огляду місця події проведеного 07 - 08. 05. 2020 на митному посту «Дяково автомобільний» Закарпатської митниці Держмитслужби, вантажних автомобілів марки «Renault Magnum DXI 480» номерний знак НОМЕР_3 з напівпричепом марки «Kogel SN24», номерний знак НОМЕР_4 та марки «Renault Magnum» номерний знак НОМЕР_5 з напівпричепом марки «Fliegl SDS350» номерний знак НОМЕР_6 , в яких у відповідності до товарно-супровідних документів здійснювалось перевезення вантажу - «стовпи оциліндровані хвойні (сосна) загострені з тоншого торця для подальшого використання в сільському господарстві (хмелярство)» з кодом УКТ ЗЕД, відправником якого зазначено ФОП ОСОБА_11 , встановлено, що у переміщуваного у вищевказаних вантажних транспортних засобах вантажу відсутні ознаки, за якими його можна віднести до категорії готових виробів, які відносяться до товарів з кодом УКТ ЗЕД, натомість товар що переміщується належить до категорії необроблених лісоматеріалів, яка відноситься до товарів з кодом УКТ ЗЕД, який відповідно до статті 2-1 Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів», тимчасово заборонений до вивезення за межі митної території України в митному режимі експорту.
Проведеною експертами Національного лісотехнічного університету України (79057, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 103) науковою експертизою лісоматеріалів від 25. 05. 2020 встановлено, що вилучені в ході огляду місця події 07 - 08. 05. 2020 лісоматеріали являють собою колоди сосни звичайної, з поверхні якої частково вилучені кора та зовнішні шари заболоні, серединним діаметром 17-29 см; - довжиною 10 м. мають два скісних спили верхнього торця, призначені для розпилювання (або розколювання) в поздовжньому та поперечному напрямку для виготовлення пиломатеріалів, шпал або для виготовлення листів шпону для облицювання (в основному методом лущення або розділенням на шари) тощо.
Декларування вищевказаних предметів як «стовпи оциліндровані хвойні (сосна) для використання в сільськогосподарському господарстві (хмелярство)» є не правильним. Термін «стовпи» відсутній у товарній позиції 4404 тексту офіційного видання Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації.
Такі лісоматеріали слід класифікувати як необроблені лісоматеріали товарної позиції 4403 «Лiсоматерiали необробленi, з видаленою або невидаленою корою або заболонню, або начорно брусованi або небрусованi».
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 27. 04. 2020 Амарантідіс Авраам подав митному декларанту ОСОБА_13 пакет документів, необхідних для здійснення митних процедур, а саме міжнародний контракт №1 від 10. 05. 2019 та додаткову угоду №1 від 03. 09. 2019, рахунок-фактуру №18 від 23. 04. 2020, специфікацію №18 від 23. 04. 2020, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операції серії ЖТ №613141 від 24. 04. 2020, фітосанітарний сертифікат №13/06-6010/АЕ-129454 від 27. 04. 2020, висновок Житомирської торгово-промислової палати №В-331 від 19. 02. 2020, міжнародну товаро-транспортну накладну №474115 від 27. 04. 2020.

-5-

На підставі наданих документів на партію експортованих лісоматеріалів («стовпи оциліндровані хвойні (сосна) загострені з тоншого торця для подальшого використання в сільському господарстві (хмелярство)» з кодом УКТ ЗЕД) об`ємом 23,936 метрів кубічних вартістю 2315 євро (згідно курсу НБУ станом на 27. 04. 2020 становило 67 900,34 грн.), ОСОБА_13 оформив та подав митну декларацію № UA1005300/2020/020417.
Надалі, а саме 30. 04. 2020 Амарантідіс Авраам подав митному декларанту ОСОБА_13 пакети документів необхідних для здійснення митних процедур, а саме міжнародний контракт №1 від 10. 05. 2019 та додаткову угоду №1 від 03. 09. 2019, рахунок-фактуру №19 від 28. 04. 2020, специфікацію №19 від 28. 04. 2020, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операції серії ЖТ №613315 від 30. 04. 2020, фіто санітарний сертифікат №13/06-6010/АЕ-123936 від 30. 04. 2020, висновок Житомирської торгово-промислової палати №В-331 від 19. 02. 2020, міжнародну товаро - транспортну накладну №692418 від 30. 04. 2020.
На підставі наданих документів на партію експортованих лісоматеріалів («стовпи оциліндровані хвойні (сосна) загострені з тоншого торця для подальшого використання в сільському господарстві (хмелярство)» з кодом УКТ ЗЕД) об`ємом 24,685 метрів кубічних, вартістю 2245 євро (згідно курсу НБУ станом на 30. 04. 2020 становило 65 649,19 грн.), ОСОБА_13 оформив та подав митну декларацію №UA100540/2020/161884.
Після завершення відповідних митних процедур, попередньо організований перевізник - ФОП ОСОБА_14 з використанням автомобілів марки «Mercedes-Benz» номерний знак НОМЕР_7 з напівпричепом «Schwarz muller SPA-3E» номерний знак НОМЕР_8 та марки «Renault Magnum 480» номерний знак НОМЕР_9 з напівпричепом марки «Kogel SN24» номерний знак НОМЕР_10 , із належним ОСОБА_10 вантажем під митним контролем, вирушили в напрямку Румунії, слідуючи через митний пост «Дяково - автомобільний» Закарпатської митниці Держмитслужби, куди прибули 04. 05. 2020 о 13 год. 52 хв. та 13 год. 40 хв., відповідно.
Однак, в ході огляду місця події 08. 05. 2020, в рамках даного провадження, на митному посту «Дяково - автомобільний» Закарпатської митниці Держмитслужби, вантажних автомобілів марки «Mercedes-Benz» номерний знак НОМЕР_7 з напівпричепом «Schwarzmuller SPA-3E» номерний знак НОМЕР_8 та марки «Renault Magnum 480» номерний знак НОМЕР_9 з напівпричепом марки «Kogel SN24» номерний знак НОМЕР_10 , в яких у відповідності до товаросупровідних документів здійснювалось перевезення вантажу - «стовпи оциліндровані хвойні (сосна) загострені з тоншого торця для подальшого використання в сільському господарстві (хмелярство)» з кодом УКТ ЗЕД, відправником якого зазначено ФОП ОСОБА_11 , встановлено, що у переміщуваного у вищевказаних вантажних транспортних засобах вантажу відсутні ознаки, за якими його можна віднести до категорії готових виробів, які відносяться до товарів з кодом УКТ ЗЕД, натомість товар що переміщується належить до категорії необроблених лісоматеріалів, яка відноситься до товарів з кодом УКТ ЗЕД, у зв`язку з чим відповідно до статті 2-1 Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів», тимчасово заборонений до вивезення за межі митної території України в митному режимі експорту.
Проведеною експертами Національного лісотехнічного університету України (79057, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 103) науковою експертизою лісоматеріалів від 25. 05. 2020 встановлено, що вилучені в ході огляду місця події 08. 05. 2020 лісоматеріали являють собою колоди сосни звичайної, з поверхні якої частково вилучені кора та зовнішні шари заболоні, серединним діаметром 17-25 см, довжиною 9-12 м.,

-6-

мають два скісних спили верхнього торця, призначені для розпилювання (або розколювання) в поздовжньому та поперечному напрямку для виготовлення пиломатеріалів, шпал або для виготовлення листів шпону для облицювання (в основному методом лущення або розділенням на шари) тощо.
Декларування вищевказаних предметів як «стовпи оциліндровані хвойні (сосна) для використання в сільському господарстві (хмелярство)» є неправильним. Термін «стовпи» відсутній у товарній позиції 4404 тексту офіційного видання Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації.
Такі лісоматеріали слід класифікувати, як необроблені лісоматеріали товарної позиції 4403 «Лiсоматерiали необробленi, з видаленою або не видаленою корою або заболонню, або начорно брусованi або не брусованi». Згідно першого основного правила інтерпретації УКТЗЕД основною властивістю товару колода необроблена, з частково видаленою корою та заболонню.
Крім того, в ході проведення вищевказаної експертизи лісоматеріалів встановлено, що два скісних спили верхнього торця, на кожній з вилучених колод, які зроблені бензопилою, не відповідають вимогам до загостреного сортименту, так як загострена частина повинна мати три-чотири грані (ДБН В.2.1-10.2009).
Таким чином ОСОБА_11 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, зокрема вжив вичерпних заходів надання необробленим лісоматеріалам вигляду готових виробів, виготовлення документів необхідних для приховання експортованих товарів від митного контролю шляхом декларування їх як готових виробів, та здійснив спробу їх експорту, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 201-1 КК України.
Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий обґрунтував необхідністю запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на те, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, є громадянином іноземної держави та має паспорт громадянина Грецької Республіки; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки знаходячись на волі ОСОБА_11 матиме можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження, підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання. Тому, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_11 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні, зважаючи на дані про його особу, на думку слідчого, дає підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Також у клопотанні слідчого зазначено, що у разі визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , зважаючи на виключний випадок, з метою виконання покладених на підозрюваного обов`язків, розмір застави щодо останнього повинен перевищувати триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

-7-

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 201-1 КК України, що підтверджується: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000212 від 07. 05. 2020, рапортом про виявлене кримінальне правопорушення від 07. 05. 2020, протоколами огляду місця події від 07. 05. та 08. 05. 2020, висновком експерта від 25. 05. 2020, повідомленнями Закарпатської митниці Держмитслужби, оперативних підрозділів УСБУ та ДПСУ, протоколами оглядів та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності. Проте, на думку слідчого судді, підозра ОСОБА_11 , у вчиненні даного кримінального правопорушення за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Оцінюючи доводи прокурора та слідчого про необхідність застосування відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через ризик можливого незаконного впливу на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, слідчий суддя констатував, що їх можливе настання прокурором та слідчим жодним доказом не доведено. Також прокурором не доведено те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Поряд з тим, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду та/або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що такі дії є цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_10 у разі визнання його винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, водночас, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ризик переховування оцінюється з врахуванням характеру людини, її моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою. За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя зазначив, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК, що дає підстави слідчому судді застосувати до підозрюваного запобіжний захід. Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя також враховував, належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_11 з часу події кримінального правопорушення до теперішнього часу, про що свідчить і те, що підозрюваний самостійно, за першою вимогою суду, у визначений час з`являється у судові засідання для участі в розгляді клопотання слідчого, не зважаючи на те, що в ньому порушуються питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою. Також слідчий суддя врахував, що матеріали клопотання не містять даних щодо ухилення та перешкоджання, або впливу на свідків, експертів чи спеціалістів з боку ОСОБА_7 . Крім того слідчим суддею враховано, що ОСОБА_11 є молодим за віком, працює фізичною особою підприємцем, має постійне місце проживання в Україні, одружений, на утриманні має малолітню дитину, батька похилого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, характеризується виключно позитивно. З врахуванням сукупності викладених висновків, наведених вище, даних про особу підозрюваного, характеру діянь, в яких підозрюється ОСОБА_11 , наслідків, які настали внаслідок кримінального правопорушення та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, слідчий прийшов до висновку проте, що прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, а тому в задоволенні клопотання про обрання
-8-

щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відмовив, але зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, прийшов до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
В апеляційній скарзі, поданій в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 01. 07. 2020 та постановити ухвалу про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу. В обґрунтування апеляційних вимог вказує на незаконність ухвали слідчого судді у зв`язку з невідповідністю висновків суду викладеним у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказує на те, що при розгляді клопотання, слідчий суддя вірно встановив не доведення прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. У зв`язку з чим, на його думку, слідчий суддя був зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу. Зазначає, що в порушення вимог КПК України, слідчий суддя, мотивуючи відмову в застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , зазначив про недоведення обставин, передбачених п. 1 та п. 2 ст. 194 КПК України, і в той же час, обґрунтовуючи необхідність застосування щодо підозрюваного домашнього арешту цілодобово, зазначив про доведення обставин, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, чим допустив в ухвалі суперечливі висновки. Крім того на думку захисника, слідчим суддею було розглянуто клопотання слідчого, яке не відповідало вимогам п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України, оскільки таке не містило жодних посилань на матеріали, що підтверджують обставини, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків. Крім того вказує про неналежне врахування слідчим суддею даних про особу підозрюваного ОСОБА_11 , зокрема, його репутацію та майновий стан, а також те, що підозрюваний є громадянином Республіки Греції, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має стійкі соціальні, родинні зв`язки та посвідку на постійне проживання в Україні. За наведених обставин, захисник вважає, що до підозрюваного ОСОБА_11 було достатнім застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, в той час як обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово призведе до позбавлення підозрюваного можливості утримувати сім`ю. Захисник також вказує на неврахування слідчим суддею інкримінування ОСОБА_11 замаху на вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим відповідно до положень ст. 68 КК України, у випадку визнання його винуватим, строк покарання не може перевищувати вісім років позбавлення волі, а тому посилання слідчого судді в ухвалі на те, що за вчинення інкримінованого ОСОБА_11 кримінального правопрушення, передбачено покарання у виді 12 років позбавлення волі, є безпідставним. Поряд з тим просить врахувати і те, що до постановлення оскаржуваної ухвали, підозрюваний ОСОБА_11 з`являвся в судові засідання, що підтверджує необгрунтованість посилання слідчого у клопотанні на ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду.
Одночасно адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на положення ст. 117 КПК України, ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 01. 07. 2020, посилаючись на те, що повний текст цієї ухвали було складено та направлено судом стороні захисту тільки 06. 07. 2020.
-9-

Захисник адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі поданій в інтересах ОСОБА_11 просить ухвали слідчого судді від 01. 07. 2020 скасувати та постановити ухвалу про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_11 запобіжного заходу. В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує на незаконність ухвали слідчого судді у зв`язку з невідповідністю висновків суду викладеним у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушення вимог кримінального процесуального закону та неповноту судового розгляду. Вказує на те, що оскаржувана ухвала, в порушення вимог ст. ст. 1, 9, 370 КПК України, містить посилання на нормативні акти, які тлумачили застосування положень щодо обрання запобіжних заходів по КПК 1960 року, який втратив чинність, а тому не підлягали застосуванню. Крім того в порушення вимог п. 4 ч. 1 ст. 196 КПК України, при зазначенні в оскаржуваній ухвалі обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 4 ст. 177 КПК України, не посилається на докази, які обґрунтовують ці обставини, що свідчить про порушення вимог ст. 94 КПК України. На його думку, оскаржувана ухвала не відповідає практиці Європейського суду з прав людини, викладеній у рішеннях «Клішин проти України», «Мамедова проти Росії», «Олександр Макаров проти Росії», оскільки оцінив ризик втечі підозрюваного тільки на основі суворості можливого вироку, що не може бути достатньою підставою для застосування запобіжного заходу. Слідчим суддею встановлено наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків та бездоганну репутацію, але не встановлено спроб підозрюваного ухилятися від органів досудового розслідування та суду, проте прийнято рішення про часткове задоволення клопотання слідчого із посиланням на вірогідність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, без наведення конкретних доказів, що свідчить про невмотивованість ухвали. Слідчим суддею проігнорованого наявність, передбачених ч. 3 ст. 176 КПК України, підстав для відмови у задоволення клопотання слідчого. Поряд з тим захисник звертає увагу на недотримання слідчим під час оголошення ОСОБА_11 підозри вимог ч. 2 ст. 29 КПК України, у зв`язку з неврученням її в перекладі на мову, яку розуміє підозрюваний, що становить порушення права на захист останнього і цьому не було надано належної оцінки слідчим суддею.
Одночасно адвокат ОСОБА_8 , посилаючись на положення ст. 117 КПК України, ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 01. 07. 2020 щодо ОСОБА_11 , посилаючись на те, що повний текст цієї ухвали було складено та направлено судом стороні захисту тільки 06. 07. 2020.
За згодою захисника адвоката ОСОБА_6 , апеляційний суд розглядає апеляційні скарги у відсутності підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які належним чином повідомлені про час та місце розгляду і заяв та клопотань про відкладення розгляду не подавали. Вказані обставини, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України не, є перешкодою у розгляді апеляційних скарг.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подані апеляційні скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, промову прокурора, який зазначив про необґрунтованість апеляційних скарг захисників в інтересах підозрюваного, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що клопотання захисників - адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_6 про поновлення строку апеляційного оскарження підлягають задоволенню, а їх апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з таких підстав.
Частина 1 статті 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим Кодексом.
-10-

Частиною 2 цієї статті гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується, прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Зі змісту статей 392, 393 КПК України вбачається, що судові рішення (вирок, ухвала суду, ухвала слідчого судді) можуть бути оскаржені учасниками кримінального провадження, у тому числі й захисником в частині, що стосується інтересів підозрюваного.
Частина 1 статті 117 КПК України передбачає, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Згідно ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
У клопотаннях про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної ухвали слідчого судді, які є складовими апеляційних скарг, захисники підозрюваного ОСОБА_7 адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_6 вказують про поважність пропуску ними строку апеляційного оскарження з підстав направлення їм судом повного тексту оскарженої ухали на електронну пошту лише 06. 07. 2020. Доказів про отримання захисниками ОСОБА_8 та ОСОБА_6 копії повного тексту цієї ухвали слідчого судді раніше ніж 06. 07. 2020, матеріали судового провадження не містять.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що захисники підозрюваного ОСОБА_7 адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_6 були позбавлені можливості належним чином реалізувати своє право на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді в строк, установлений кримінальним процесуальним кодексом України, а тому подані ними клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01. 07. 2020 підлягають задоволенню, а пропущений строк - поновленню.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Цим вимогам кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді щодо ОСОБА_11 відповідає в повній мірі.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ УСБ України в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000212 від 07. 05. 2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 201-1 КК України. 01. 06. 2020 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

-11-

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей, чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків зазначених у ст. 177 КПК України, враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_11 , вислухана думка прокурора, ініціатора клопотання та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання при обранні запобіжного заходу.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, при судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених ст. 177 КПК України. Слідчий суддя при розгляді клопотання також врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, молодий за віком, одружений, має на утриманні малолітню дитину і батька похилого віку, працює фізичною особою-підприємцем, позитивно характеризується, а також те, що останній сумлінно виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, з`являється до слідчого судді і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що до підозрюваного ОСОБА_7 можливо застосувати менш суворий запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

-12-

Підстави і обставини, з яких слідчий суддя не задовольнив клопотання слідчого, є достатньо обґрунтованими, оскільки вони вказують на те, що слідчий у клопотанні, прокурор у суді першої інстанції в повному обсязі не довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.
Дослідивши матеріали судового провадження та заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя правильно встановив, що достатніх обставин для обрання ОСОБА_10 найсуровішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні не вказано та прокурором у судовому засіданні не доведено. Натомість, обставини справи та дані про особу ОСОБА_15 свідчать, що зазначені ризики нічим не підтверджені, а одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється не може вважатись виключною підставою для його попереднього ув`язнення.
За таких обставин слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування виняткового запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним ОСОБА_11 процесуальних обов`язків.
На підтвердження вказаних висновків, на думку колегії суддів, свідчить і відсутність в матеріалах судового провадження будь-яких даних про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 , яка б перешкоджала досудовому розслідуванню та встановленню істини у кримінальному провадженні щодо нього.
До того ж слідчий суддя також поклав на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.
Отже, висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні не дають підстав застосувати щодо ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст. ст. 176-178, 181, 183, 193, 194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваного ОСОБА_7 ризиків із числа передбачених ст. 177 КПК України, втім недостатньої їх вагомості для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Апеляційний суд, врахувавши мету й підстави застосування запобіжного заходу, наявність обґрунтованої підозри та доказів причетності ОСОБА_7 до кримінального правопорушення, його тяжкість, у тому числі з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України, конкретні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу підозрюваного, приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого та виконанню покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.
У контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24. 07. 2003
-13-

у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23. 09. 2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 15. 11. 1996 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».
Цим вимогам Конвенції та кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді від 01. 07. 2020 щодо ОСОБА_7 , відповідає.
Наявність ризиків незаконного впливу на свідків, інших учасників у цьому кримінальному провадженні, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення, у зв`язку з чим до підозрюваного застосовано запобіжний захід, який на думку колегії суддів є співмірний із наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості кримінального правопорушення та його наслідкам.
За наведених вище обставин, на переконання колегії суддів, не заслуговують на увагу доводи апеляційних скарг захисників підозрюваного ОСОБА_7 , в тому числі щодо відсутності обґрунтованої підозри, не існування хоча б одного із заявлених ризиків, що безумовно тягне за собою відмову в задоволенні клопотання слідчого.
Також апеляційний суд констатує, що доводи сторони захисту про порушення слідчим ч. 2 ст. 29 КПК України щодо не вручення повідомлення про підозру ОСОБА_10 на грецькій мові, є безпідставним, оскільки до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доданий примірник врученого повідомлення про підозру перекладений на грецьку мову, який власноручно підписаний ОСОБА_11 (т. 2 а.п.78-85).
З огляду на викладене, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких захисники просять скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду апеляційних скарг, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, а тому колегія суддів доводи апеляційних скарг відхиляє.
Водночас колегія суддів не знаходить і підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, більш м`якого запобіжного заходу, аніж цілодобовий домашній арешт.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Оскільки в апеляційних скаргах захисниками ОСОБА_8 та ОСОБА_6 не доведено переконливих та обґрунтованих підстав для відмови в задоволені клопотання слідчого, тому апеляційні скарги захисників слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту - без змін.
При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду

-14-

стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

поновити захисникам підозрюваного ОСОБА_7 - адвокатам ОСОБА_8 та ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01. 07. 2020 щодо ОСОБА_7 .
Апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01. 07. 2020 про відмову у задоволенні клопотання слідчого в ОВС 1 відділення СВ УСБ України в Закарпатській області ОСОБА_9 про обрання щодо ОСОБА_7 , підозрюваного за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 201-1 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: