Справа № 715/2125/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2020 м.Заставна

Суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянув у відкритому судовому засіданні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , засудженого 27.11.2019 року вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області за ст.185 ч.3 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на один рік, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області за ст.185 ч.3 КК України ОСОБА_6 засуджений до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на один рік. Згідно ст.76 КК України на нього покладено обов`язки, зокрема періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також не виїжджати за межі України.
До суду надійшло подання відносно засудженого ОСОБА_6 про скасування звільнення його від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, в якому вказано, що засуджений в період іспитового строку неналежним чином виконує покладені на нього обов?язки. В поданні йдеться про те, що під час відбуття іспитового строку засуджений періодично з`являвся до уповноваженого органу з питань пробації для проведення з ним профілактичних бесід, під час чого йому неодноразово наголошувалось про недопущення порушень відбуття іспитового терміну, а також роз`яснювалися наслідки за їх невиконання.

Тринадцять разів засуджений ОСОБА_6 не з`явився на реєстрацію до Заставнівського РС філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області. З них по поважній причині, які визнані об`єктивними дев`ять разів не з`явився. Щодо решти чотирьох разів, то поважних причин неявки на реєстрацію не було. Останній надавав письмові пояснення в якому вказав, що прибути на реєстрацію у вказані числа не зміг оскільки він не мав бажання приїжджати на реєстрацію, а також, що допомагав своїй матері по господарству. До засудженого застосовані письмові попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Крім того, засуджений ОСОБА_6 тричі 30.03.2020 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.ст. 183, 175-1 ч.1, 178 ч.1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу. Дана обставина свідчить про систематичне порушення вимог закону про адміністративну відповідальність.
Саме тому, ставиться питання про скасування встановленого іспитового строку з випробування та направлення засудженого для відбування покарання, оскільки він чотири рази без поважних причин не прибув для реєстрації, а також систематично вчиняє адміністративні правопорушення.
В судовому засіданні представник Заставнівського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» подання підтримав та наполягав на скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_6 з підстав викладених в поданні.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, вважає, що воно не відповідає встановленим в судовому засіданні обставинам. На думку останнього скасування іспитового строку щодо засудженого є передчасним, оскільки після пропусків реєстрації останній самостійно з`являвся та надавав пояснення, в подальшому не допускав пропусків реєстрації. Крім того, останній виявляє ознаки легкого когнітивного розладу органічно обумовленого, що пов`язано з його поведінкою та не усвідомленням необхідності прибування на реєстрацію. Дана обставина не свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. Також на думку прокурора в діях засудженого відсутня ознака систематичності щодо вчинення адміністративного правопорушення, оскільки всі три постанови винесені в один день 30.03.2020 та випливають з одного порушення.
В судовому засіданні захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні подання, оскільки за період перебування на обліку його підзахисний не вчиняв нових кримінальних правопорушень, притягувався до адміністративної відповідальності тричі, однак за одне правопорушення, що вчинено 30.03.2020. Чотири рази допустив неявку на реєстрацію з неповажних причин, але це було пов`язано з запровадженням на території України карантину. Він самостійно з`являвся до органу пробації після неявок та добровільно повідомляв про обставини неприбуття. Також просив врахувати психічний стан засудженого.
Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та просив відмовити в задоволенні клопотання.
Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали подання та особову справу засудженого, вважає, що в задоволенні подання слід відмовити виходячи з наступного.
Згідно положень ст. ст. 537, 539 КПК України, питання про направлення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, для відбування покарання, призначеного вироком суду, відповідно до ст.75 КК України, здійснюється суддею районного суду за місцем проживання засудженого за поданням органу виконання покарання, за наявності підстав, передбачених ч.2 ст.78 КК України.
Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" згідно з ч.2 ст.78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Положеннями ст.166 КВК України визначено, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання направляється до суду за невиконання засудженим покладених обов`язків або систематичне вчинення правопорушень, тобто невиконання хоч одного з обов`язків, покладених на засудженого судом, або вчинення засудженим трьох і більше правопорушень.
Виходячи з системного аналізу вищезазначених правових норм, направлення засудженого для відбування призначеного покарання настає в двох випадках. Перший - коли засуджений в період проходження іспитового строку не виконує покладених на нього судом одного чи кількох обов`язків. Другий - якщо засуджений протягом іспитового строку систематично (три і більше рази) вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, види яких передбачені у ст.24 КУпАП і це свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
З матеріалів подання та особової справи № 06/2020 засудженого ОСОБА_6 вбачається, що останній засуджений 27.11.2020 року вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області за ст.185 ч.3 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на один рік. Згідно ст.76 КК України на нього покладено обов`язки, зокрема періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також не виїжджати за межі України. Обов`язки, покладені вироком суду засуджений виконував частково, періодично з`являвся до уповноваженого органу з питань пробації для проведення з ним профілактичних бесід, під час чого йому наголошувалось про недопущення порушень відбуття іспитового терміну та роз`яснювалися наслідки за їх невиконання. Дев`ять разів не з`явився на реєстрацію у зв`язку з обмеженнями, що діяли на території України та зокрема Заставнівського району, що пов`язані з обмеженням транспортного сполучення між населеними пунктами. Як вбачається з анкети засудженого (а.с. 13 особової справи) він проживає в с.Вербівці Заставнівського району Чернівецької області. Проживає спільно з матір`ю, братом та сестрами. Як вбачається з характеристики засудженого (а.с. 100), останній за місцем проживання характеризується посередньо. В матеріалах особової справи також містяться численні довідки про результати проведення профілактичної роботи із засудженим, згідно з якими негативних змін у життєдіяльності засудженої особи не встановлено. Матеріали справи також свідчать про те, що засуджений ОСОБА_6 під час іспитового строку притягувався до адміністративної відповідальності та не вчиняв інших кримінальних правопорушень. Так зокрема, 30.03.2020 року відносно нього винесено три постанови про притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення у виді штрафу за ст.ст. 183, 175-1 ч.1, 178 ч.1 КУпАП.
Відповідно до оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення (а.с. 70-78), то рівень ризику вчинення повторного правопорушення є середнім.

Згідно листків реєстрації (а.с. 18, 68), то засуджений ОСОБА_6 допустив тринадцять неявок на реєстрацію. З них без поважних причин останній не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації чотири рази. Відповідно до пояснень засудженого він не з`явився у зв`язку з відсутністю бажання та через те, що допомагав матері по господарству. Відповідно його було попереджено про можливість скасування іспитового строку під підпис, що вбачається з відповідних попереджень. В судовому засіданні представником уповноваженого органу з питань пробації повідомлено, що після допущених порушень, він особисто тричі виїжджав по місцю проживання засудженого. В подальшому останній прибував на реєстрацію та не допускав будь-яких порушень встановлених обов`язків.

Суд бере також до уваги і той факт, що згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Дії засудженого ОСОБА_6 не свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Необхідність скасування іспитового строку та направлення його для відбування покарання у виді позбавлення волі не відповідає вивченим матеріалам справи та обставинам встановленим в судовому засідання. Притягнення засудженого тричі до адміністративної відповідальності протягом однієї доби внаслідок вчинення однієї протиправної дії, не свідчить про системність вчинення адміністративних правопорушень. Саме тому, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає, оскільки відсутні законодавчо визначені підстави для скасування іспитового строку встановленого судом.
На підставі викладеного, керуючись ст.50 КК України, ст.166 КВК України, ч.2, 3 ст. 78 КК України, ст. 537, 539 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:
В задоволенні подання уповноваженого органу з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 27.11.2019 року вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області за ст.185 ч.3 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ