БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1278/19
Провадження № 1-в/730/55/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2020 р. м. Борзна
Суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни подання начальника Борзнянського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у с. Іванівка Борзнянського району Чернігівської області, громадянки України, не працюючої, розлученої, з середньою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 09 січня 2020 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2020 року начальник Борзнянського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_6 звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання щодо ОСОБА_5 .

Вказане подання мотивоване тим, що ОСОБА_5 була засуджена вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 09 січня 2020 року за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Згідно до ст.76 КК України на неї було покладено такі обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

У подальшому ОСОБА_5 була поставлена на облік 13.02.2020 року.

10.11.2020 р. засуджена не з`явилася на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважних на те причин. В зв`язку з цим 11.11.2020 р. їй було направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 16.11.2020р. для з`ясування причин її неявки на реєстрацію. За даним викликом засуджена не з`явилася. 17.11.2020 р. ОСОБА_5 було направлено повторний виклик на 24.11.2020 р. 18.11.2020 р. під час явки засудженої до органу пробації їй було винесено застереження у виді письмового попередження.

24.11.2020р. ОСОБА_5 повторно не з`явилася на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації. В зв`язку з цим 25.11.2020 р. їй було направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 30.11.2020р. для дачі пояснень. Оскільки за даним викликом засуджена не з`явилася, 01.12.2020 р. їй було направлено повторний виклик на 08.12.2020р.

08.12.2020 р. ОСОБА_5 з`явилася до органу пробації та повідомила, що вона не з`являється у визначені дні на реєстрацію, оскільки працює неофіційно в м. Києві.

За місцем проживання засуджена характеризується посередньо.

Іспитовий строк станом на 23 грудня 2020 року не закінчився.

Враховуючи вищевикладене, просить подання задовольнити.

Представник Борзнянського РС філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області в судовому засіданні внесене подання підтримав і просив його задовольнити з вищевказаних підстав. Однак додатково зазначила, що засуджена до цього таких порушень не допускала, за майже рік обліку жодного разу не пропустила явку, на профілактичні бесіди реагує відповідально та з готовністю виправлятися, фактично стала на шлях виправлення, однак допустила дві неявки.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення даного подання Борзнянського РС філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області.

Засуджена ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення подання. Зазначила, що все у поданні викладено вірно, вона дійсно порушила встановлені судом обов`язки, оскільки перебувала у м. Києві на заробітках. Розуміє, що порушила покладені на неї судом обов`язки. Розуміє, що вказані нею причини неявки не є поважними, оскільки підтвердити поважність вона не може, бо працювала не офіційно. Зазначила, що не змогла з`явитися ще через те, що на роботі, де вона працювала, її не випускали та вона не могла спочатку піти з роботи, а потім просто не могла добратися до м. Борзни через карантинні заходи. Просить відмовити у поданні, зазначила, що зробила для себе висновки та більше такого не повторить. Обіцяє більше не порушувати встановлені судом обов`язки.

Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали особової справи, суд дійшов такого висновку.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, який складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, ч. 1 ст. 539 КПК України регламентовано, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

А, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

При цьому, виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Так, ст. 166 КВК України в її системному зв`язку із положеннями ст. 78 КК України регламентовано, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про пробацію» суб`єкти пробації зобов`язані: виконувати встановлені законом та покладені на них рішенням суду обов`язки; не вчиняти правопорушень; виконувати законні вимоги персоналу органу пробації; надавати достовірну інформацію персоналу органу пробації.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Статтею 138 КПК України передбачено, що поважними причинами неприбуття особи на виклик є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Так, причини неявки, відповідно до власних пояснень засудженої пояснила передумовами регламентовані п. 8 ч. 1 ст. 138 КПК, зазначила, що вона не могла виїхати з Києва, а також не могла хоча б зателефонувати інспектору, оскільки працювала у місці де не має зв`язку. Критично оцінює свою поведінку, однак зазначає, що їй потрібні гроші на життя, а підробити вона може зараз лише у Києві, оскільки роботу знайти дуже важко.

Відповідно, у розумінні ст. 166 КВК України в її системному зв`язку із положеннями ст. 78 КК України, на цей час, відсутні передумови для висновку про умисне невиконання засудженим покладених на нього обов`язків із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», а не базуватися на припущеннях.

На думку суду, вказані неявки засудженої не можуть розглядатися, самі по собі, як формулювання того, що засуджена не виконує обов`язки, встановлені судом.

Такі неявки, можуть розглядатися, як випадковість, однак не як невиконання обов`язків.

У даному конкретному випадку, суд вважає за можливе дати засудженій шанс на виправлення.

У ракурсі окреслених обставин, суд уважає, за доречне, у задоволенні даного подання, відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст.ст. 34, 166 КВК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання подання начальника Борзнянського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання щодо ОСОБА_5 відмовити.

Матеріали контрольної (особової) справи повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню. Ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1