ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/4024/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , зпхисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003744 від 17 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням з процесуальним керівником - прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 1203744, від 17 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК Українищодо застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0003744, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та невстановленою досудовим розслідуванням особою у невстановлені досудовим розслідування день та час, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переслідуючи ціль, спрямовану на зайняттям сутенерством, тобто вчинення дій по забезпеченню зайняття проституцією та надання послуг сексуального характеру іншими особами, з метою наживи вступили у злочинну змову, розподіливши між собою функції, до яких входять: організаційна робота, матеріальне забезпечення, підбір осіб жіночої статі для надання сексуальних послуг, пошук клієнтів та рекламування послуг.
Так, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_8 , у невстановлені досудовим розслідуванням день, час та спосіб попередньо орендувавши приміщення квартири АДРЕСА_3 та квартири АДРЕСА_4 , вчиняли дії необхідні для забезпечення функціонування вказаних приміщень як місця розпусти, при цьому розміщуючи рекламні оголошення про надання сексуальних послуг за грошову винагороду у мережі інтернет, здійснювали підбір осіб для зайняття проституцією, координували злочинну діяльність інших учасників групи.

У створених місцях розпусти, що за адресами: АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 постійно знаходились особи жіночої статі, які надавали послуги сексуального характеру та працювали позмінно.
Встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 є організаторами вищевказаної незаконної діяльності, також останні виконували матеріальне забезпечення місць розпусти, координували рекламні оголошення про надання сексуальних послуг за грошову винагороду у мережі інтернет, контролювали діяльність диспетчерів (адміністраторів) та проводили співбесіди з особами жіночої статі, які виявили бажання надавати сексуальні послуги за винагороду.

Для виконання функцій диспетчерів та адміністраторів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залучили ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які фактично здійснювали свою незаконну діяльність за адресами: АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 .

Встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_4 виконували роль адміністраторів та надавали клієнтам інформацію щодо можливості надання невстановленими особами сексуальних послуг за грошову винагороду та позмінно адміністрували місця розпусти за адресами: АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 .

Також, ОСОБА_10 та ОСОБА_4 контролювали діяльність повій, які знаходились у приміщенні квартир АДРЕСА_3 та квартири АДРЕСА_4 , яких попередньо замовляв клієнт, які на прохання клієнтів-відвідувачів надавали послуги сексуального характеру за грошову винагороду у розмірі від 1600 до 2500 гривень за годину.

Так, ОСОБА_10 , виконуючи раніше визначену між учасниками роль, а саме роль диспетчера, використовувала номер мобільного телефону НОМЕР_1 (номер був розміщений на веб-сайті, який рекламує сексуальні послуги).
Крім того, ОСОБА_4 , виконуючи раніше визначену між учасниками роль, а саме роль диспетчера, використовувала номер мобільного телефону НОМЕР_2 (номер був розміщений на веб-сайті, який рекламує сексуальні послуги).
Після домовленості з клієнтом, диспетчер повідомляв клієнту адресу квартири, або узгоджував з останнім адресу, у котрій знаходяться особи, які надають сексуальні послуги за грошову винагороду. Прибувши за вказаною адресою, клієнт повідомляв диспетчера про те, що останній знаходиться біля під`їзду, після чого клієнту відчиняли двері та останній підіймався до вищевказаної квартири. У квартирі очікувала обрана дівчина, яка проводила клієнта до кімнати, де останній передавав обраній ним дівчині обговорену з диспетчером суму грошових коштів (готівка або зарахування на банківську карту, надану дівчиною), після чого повія надавала клієнту послуги сексуального характеру.
Крім цього, диспетчери зобов`язані відповідати на дзвінки клієнтів, які бажають отримати сексуальні послуги за грошову винагороду та роз`яснювати їм, які саме сексуальні послуги надаються та їх вартість. Після досягнення домовленості з клієнтом диспетчери повідомляють обрану повію про це. Коли клієнт прибуває, диспетчери знову повідомляють про це повію, яка перебуває у квартирі та надає вказівку зустрічати клієнта. Після надання сексуальних послуг повії передають отримані кошти диспетчерам, які, в свою чергу, розподіляють вказані кошти між повіями та передають організаторам. Вказані кошти розподілялися між всіма учасниками злочинних дій у вигляді винагороди за надання послуг сексуального характеру, оплату за оренду приміщень, забезпечення засобами гігієни та супутніми товарами, а також на рекламні оголошення. Решту грошових коштів, здобутих злочинним шляхом , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 розподіляли між собою.
З метою розміщенням реклами про послуги сексуального характеру у мережі інтернет ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залучили невстановлену особу, яка займалась підготовкою та розміщенням рекламних оголошень про надання сексуальних послуг за грошові кошти повіями на тематичних сайтах у мережі інтернет, до яких входить опис послуг повій, контакті номери телефонів (диспетчерів), фотозображення та опис зовнішності повій.

Крім того, 25.10.2020 року в ході проведення спеціального слідчого експерименту, ОСОБА_11 зателефонував за рекламним номером НОМЕР_2 , який розміщений в мережі Інтернет та висловив бажання скористатись послугами сексуального характеру за гроші. Диспетчер ОСОБА_4 в ході розмови повідомила місце, де його буде чекати повія, для надання останньою послуги сексуального характеру, а саме: АДРЕСА_7 та вартість надання послуг у сумі 1600 гривень. Після того як ОСОБА_11 прибув за вищевказаною адресою, повія отримала від останнього раніше обумовлену суму грошових коштів, а саме 1600 гривень (на банківську картку), після чого надала послуги сексуального характеру пов`язані із вагінальним та оральним проникненням в її тіло протягом однієї години.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюється у сутенерстві (дії по забезпеченню заняттям проституцією іншими особами), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування такого заходу, посилаючись на ризики, визначені ст. 177 КПК України, посилаючись на ризики, визначені ст. 177 КПК України, а саме - переховування від органів досудового розслдування та суду, незаконний впливав на свідків та інших підозрюваних в цьому ж кримінальному провадженні, продовження злочинної діяльності, перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, схов та спотворення будь-яких речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Підозрювана та її захисник не заперечили щодо задоволення вказаного клопотання, проте просили застосувати запобіжний захів у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, водночас підозрювана визнала вину у вчиненні злочину, у якому підозрюється, щиро розкаявшись.
Клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання ( ст. 186 КПК України).

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з"ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, зокрема, міркування прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, проаналізувавши надані строною обвинувачення докази підозри, у їх сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що у вчиненні даного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м. Києва, українка, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 .

28.11.2020 року о 17:50 год. ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

29.11.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.303 КК України.

Наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-рапортами працівників поліції;

-протоколами допитів свідків;

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

-протоколами огляду веб-ресурсів;

-протоколами огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр;

-протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

-протоколами обшуків;

-протоколами допитів підозрюваних;

-повідомленнями про підозру;

-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу відносно такого підозрюваного.

У порядку ст. 177 КПК України встановлені ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

- вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити свою злочинну діяльність;

- переховуватись від органів досудового розслідування, прокуратури та суду;

- незаконно впливати на свідків/інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: наявність вагомих доказів, що підтверджують факт вчинення злочину ОСОБА_4 , тяжкість вчинення злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, наявність повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, слідчий суддя вважає доведеними прокурором ризики.

Встановленим у клопотанні ризикам, передбаченим п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, може запобігти тільки запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, натомість більш м`які запобіжні заходи, ніж домашній арешт, нададуть змогу підозрюваній переховуватись від органу досудового розслідування і суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити свою злочинну діяльність.

Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що на час розгляду даного клопотання, які повністю відповідають вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України », згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення ( рішення у справі № 171;Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства » від 30 серпня 1990 року, п .32, Series A, N 182).

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і неможна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Так, у відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Разом з тим, надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду та матеріалам, що містяться разом з клопотанням, взявши до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, стан здоров`я підозрюваної, міцність її соціальних зв`язків в місці її постійного проживання, її репутацію, майновий стан, обставини вчинення злочину та його характер, відсутність підстав застосування більш м"якого запобіжного заходу (особисте зобов"язання, домашній арешт у нічний час доби), слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підлягає до задоволення, оскільки такий запобіжний захід забезпечить належне виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Зважаючи на доводи сторони захисту про застосування більш м"якого запобіжного заходу - домашнього арешту у нічний час доби, останні не можуть приматися до уваги, оскільки підозрювана не надала докази про те, що вона офіційно правцевлаштована й потребує часу для виконання завдань за місцем роботи.

З врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрювану, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на неї процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є пропонований запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею , які будуть покладені на підозрюваного.

Так, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором ( ч. 5 ст. 195 КПК України ).

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

На підстави вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ., поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003744, від 17 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києвi, прокурора та суду за першою вимогою;

- заборонити підозрюванвй ОСОБА_4 залишати місце свого проживання, а саме квартиру АДРЕСА_8 - цілодобово.

Контроль за виконанням даного запобiжного заходу покласти на підрозділ Національної поліції за мiсцем проживання підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 202 КПК України підозрюваного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який був затриманий, негайно звільнити з-під варти й доставити до місця проживання, оскільки згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України визначити строком до 28 січня 2021 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, проте не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: