КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/6206/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2020 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року,
за участю:

представника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 12.11.2020 року задоволено клопотання начальника відділення слідчого відділу Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене заступником керівника Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_10 та накладено арешт на майно, яке було вилучене 16.10.2020 року в ходізатримання та проведення особистого обшуку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон «Samsung», моделі «GalaxyA30s», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження будь кому та будь яким чином.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_12 подала в інтересах ОСОБА_6 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 12.11.2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені повністю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що вилучений телефон є власністю ОСОБА_6 , придбаний майже після 3х місяців після вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення та не перебував у користування останнього під час інкримінованого йому кримінального правопорушення, тому вилучений телефон не може відповідати критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Обшук та вилучення майна проводились із порушенням норм кримінально процесуального закону. Накладений арешт вказаного телефону порушує права приватної власності ОСОБА_6 , як власника.

Крім того, представник зазначає, що арештований телефон визнано органом досудового розслідування речовим доказом без належного аргументування, а постанова слідчого є невмотивованою, переписка ОСОБА_11 з іншими абонентами жодним чином не містить відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється в рамках кримінального провадження № 0000208.

В судове засідання у справі прокурор не з`явилася, проте надіслала лист, в якому просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та проводити апеляційний розгляд без її участі. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого відділу Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування №0000208 від 06.05.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 13 ч.2 ст. 115 КК України

Орган досудового розслідування зазначає, що ОСОБА_11 вчинивши закінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (обвинувальний акт відносно ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1,2 ч. 2 ст. 115 КК України скеровано до Києво- Святошинського районного суду Київської області), тобто будучи особою яка вчинила замах на умисне вбивство, вчинив новий злочин, а саме незакінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за наступних обставинах.
Так, 01.03.2020 року, приблизно о 15 год. 23 хв. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прибула до приватного будинку АДРЕСА_1 . В той час на території подвір`я з численними ножовими пораненнями знаходилась ОСОБА_13 , та її малолітній син ОСОБА_14 , після вчинення на них замаху на вбивство ОСОБА_11 .
Помітивши ОСОБА_15 у ОСОБА_11 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_15 .
Після цього, ОСОБА_11 з метою подальшої втечі з місця вчинення злочину, побіг до тильної сторони будинку, відкинувши в бік два ножі, котрі тримав у лівій та правій руках, піднявши та поставивши у вертикальне положення драбину, після чого забіг до будинку через центральні вхідні двері.
В цей час ОСОБА_15 перелізши через хвіртку, тримаючи у руках парасольку, направилась до будинку, звідки через декілька секунд вибігла, та взявши у будинку ключі, відкрила ворота для приїзду швидкої медичної допомоги, яку остання викликала та підійшла до поранених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
В цей час, коли вона була повернута спиною до будинку, ОСОБА_11 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_15 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті ОСОБА_15 , бажаючи їх настання, умисно взяв у будинку 2 ножі та помістивши їх у ліву та праву руку, вибіг із будинку, виставивши руки перед собою та почав бігти у напрямку ОСОБА_16 , з метою нанесення ножових поранень останній.
ОСОБА_15 , побачивши з ножами в руках ОСОБА_11 почала рух в напрямку останнього із парасолею в руках. При скороченні між ними відстані, ОСОБА_11 продовжив стояти з піднятими догори обома руками з направленими лезами ножів у напрямку ОСОБА_15 , тим самим намагаючись протиправно заподіяти смерті ОСОБА_15 .
ОСОБА_11 розуміючи, що парасолька стає на заваді у спричиненні протиправних дій відносно ОСОБА_15 , тому ОСОБА_11 стоячи з припіднятими та зігнутими у ліктьових суглобах руками, в яких продовжував тримати ножі вирішив оббігти будинок з тильної сторони, щоб дістатися ОСОБА_15 з іншої сторони, але зупинився біля припаркованого в дворі будинку автомобіля, а ОСОБА_15 також підійшла до ОСОБА_11 та зупинилась з іншого боку автомобіля, тримаючи в руках парасольку з метою захисту від протиправних дій ОСОБА_11 .
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , маючи можливість втекти із території домоволодіння через відчинені ворота, що були розташовані поруч із ним на відстані приблизно до 2 метрів.
Продовжив направляти леза ножів, що були у його припіднятих руках, у бік ОСОБА_15 та намагався скоротити між ними відстань, переміщуючись повз автомобіль, в цей час ОСОБА_15 рухалась в протилежному напрямку до руху ОСОБА_11 .
ОСОБА_11 продовжував реалізовувати умисел на позбавлення життя ОСОБА_15 однак, у зв`язку з тим, що ОСОБА_15 є фізично сильнішою, з метою захисту тримала в руках парасольку, не даючи змоги ОСОБА_11 скоротити необхідну відстань длянанесення ударів ножем, а також у зв`язку з тим, що в цей час до будинку прибули працівники швидкої медичної допомоги з якої вийшли два медичні співробітники фізично сильніші ОСОБА_11 , останній усвідомлюючи неможливість доведення злочину до кінця, оскільки він вже не один, припинив злочин, тобто, з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця.
Таким чином, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразилися у незакінченому замаху на умисне вбивство особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
16.10.2020 року на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було знайдено підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
16.10.2020 року на підставі ухвали слідчого судді в порядку ст. 191 КПК України було затримано підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході чого проведено особистий обшук останнього під час якого було виявлено та вилучено мобільний телефон «Samsung», моделі «GalaxyA30s», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 .
20.10.2020 року начальник відділення слідчого відділу Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві капітан поліції ОСОБА_9 за погодженням із заступником керівника Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_10 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене 16.10.2020 року в ході затримання та проведення особистого обшуку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон «Samsung», моделі «GalaxyA30s», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 , заборонивши користування, розпорядження та відчуження будь кому та будь яким чином.
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 12.11.2020 року клопотання задоволено та накладено арешт на майно, яке було вилучене 16.10.2020 року в ході затримання та проведення особистого обшуку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон «Samsung», моделі «Galaxy A30s», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження будь кому та будь яким чином.
Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0000208, слідчий суддя виходив з наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на вказаний мобільний телефон з метою забезпечення збереження речових доказів.
З таким висновком слідчого судді колегія суддів погодитися не може, з огляду на наступне.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Клопотання про арешт майна слідчий обґрунтував метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.
Відповідно до ухвали слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 12.10.2020 року клопотання слідчого було задоволено частково та надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_6 , з метою встановлення місцезнаходження розшукуваного неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відмовлено у задоволенні клопотання в частинні надання дозволу на вилучення мобільних телефонів чи планшетів, якими користувався/користується ОСОБА_11 .
Частина 2 ст. 235 КПК України передбачає, що ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити відомості про:
1) строк дії ухвали, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали;
2) прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук;
3) положення закону, на підставі якого постановляється ухвала;
4) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, які мають бути піддані обшуку;
5) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться;
6) речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.
Слідчий суддя накладаючи арешт на мобільний телефон «Samsung», моделі «Galaxy A30s», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 , вийшов за межі наданих йому повноважень, чим допустив істотне порушення вимог кримінально процесуального закону.
Дозвіл на обшук надавався лише щодо встановлення місцезнаходження розшукуваного неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_11 , вилучення мобільних телефонів слідчим суддею прямо заборонено, а тому правові підстави для задоволення клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на вилучений мобільний телефон у слідчого судді були відсутні.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна, а апеляційна скарга задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року, якою задоволено клопотання начальника відділення слідчого відділу Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене заступником керівника Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_10 та накладено арешт на майно, яке було вилучене 16.10.2020 року в ходізатримання та проведення особистого обшуку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон «Samsung», моделі «GalaxyA30s», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження будь кому та будь яким чином, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання начальника відділення слідчого відділу Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві капітан поліції ОСОБА_9 , погоджене заступником керівника Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_10 про накладення арешту на майно, яке було вилучене 16.10.2020 року в ході затримання та проведення особистого обшуку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон «Samsung», моделі «Galaxy A30s», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження будь кому та будь яким чином, відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.
СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4