Справа № 638/9592/20
Провадження № 1-кс/638/1940/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з клоплотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, в якому зазначив, що в провадженні СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за №0002581 від 12.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

12.07.2020 приблизно о 15:50 год невстановлені особи, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , грубо порушуючи громадський порядок із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, спричинили тілесні ушкодження гр. ОСОБА_5

12.07.2020 року слідчим Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області під час складання протоколу огляду місця події у проміжок часу з 16:20 по 17:40 за адресою: м. Харків, вул. Оральська, буд. 33 виявлено та вилучено:

- шашки зовні схожі на димові, в кількості 7 (сім) штук;

- аркуш з надрукованим текстом "провулок Пєтушиний, 33";

Повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню та встановлення усього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі повернення зазначених предметів можуть бути вжиті заходи та вчинені дії направлені на їх знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а також призначення та проведення необхідних судових експертиз.

З метою забезпечення збереження речових доказів слідчий просить зазначене майно арештувати.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При цьому, згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання арешту майна в порядку п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України слідчий суддя має врахувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна з метою збереження речових доказів та наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, оскільки майно вилучене під час огляду місця події від 12.07.2020 року, відповідає вимогам ст. 98 КПК України та має значення для забезпечення кримінального провадження.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 309, 372 КПК України, суд,

постановив:

клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:
- шашки зовні схожі на димові у кількості 7 (сім) штук;
- аркуш з надрукованим текстом "провулок Пєтушиний, 33".
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_6