Справа № 591/3007/20
Провадження № 1-кп/591/571/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2020 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми в складі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України,
З вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185КК України

встановив:

Встановлено, що 19.01.2020 близько 02 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні нічного клубу "Маринад", що знаходиться на третьому поверсі ТРЦ "Лавина" за адресою: м. Суми, проспект М. Лушпи, 4/1, побачивши раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , котрий відпочивав поруч з ним у клубі, та під час відпочинку в клубі між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відбувся конфлікт. Після конфлікту у ОСОБА_4 виник умисел на таємне заволодіння майном.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне викрадення чужого майна, діючи умисно, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілому, бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_4 , 19.01.2020 приблизно о 03 год. 00 хв. перебуваючи в приміщенні нічного клубу "Маринад", що знаходиться на третьому поверсі ТРЦ "Лавина" за адресою: м. Суми, проспект М. Лушпи, 4/1, ОСОБА_4 у ОСОБА_6 викрав мобільний телефон Iphon 7, чорного кольору, імеі НОМЕР_1 , сім-карта оператора ПрАТ "ВФ Україна" - НОМЕР_2 , після чого ОСОБА_4 покинув заклад.
Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, спричинивши тим самим ОСОБА_6 матеріального збитку згідно висновку експерта Сумського НДЕКЦ № 19/119/11/1-457е від 26.02.2020 на суму 5325 грн.
В результаті вчинення вищевказаних дій, що виразились у таємному викраденні мобільного телефону, належного ОСОБА_6 , завдавши потерпілому збитків на суму 5 325 (п`ять тисяч триста двадцять п`ять) грн., ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна.
Не зупиняючись на вчиненому 21.01.2020 о 16 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи по проспекту М. Лушпи в м. Суми побачив банкомат на будівлі № 22, де знаходиться відділення А-банку з метою заволодіння грошовими коштами, маючи доступ до банківського рахунку ПАТ КБ "Приват банк" через додаток Apple Pay мобільного терміналу, Iphon 7, імеі НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 . ОСОБА_4 о 16 год. 46 хв. 21.01.2020 підійшов до місця знаходження банкомату, що встановлений за адресою: м. Суми, проспект М. Лушпи, 22, о 16 год. 48 хв. 21.01.2020 ОСОБА_4 за допомогою додатку Apple Pay мобільного терміналу, Iphon 7, імеі НОМЕР_1 зняв з банківського рахунку ОСОБА_6 у ПАТ КБ Приват банку НОМЕР_3 , грошові кошти в сумі 4000 грн., після чого з викраденим майном відійшов від банкомату і викраденим розпорядився на власний розсуд.
Не зупиняючись на вчиненому 21.01.2020 о 17 год. 10 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на АЗС BVS за адресою м. Суми, вул. Харківська, 120 та маючи доступ до банківського рахунку ПАТ КБ "Приват банк" за допомогою додатку Apple Pay мобільного терміналу, Iphon 7, імеі НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , вирішив привласнити грошові кошти ОСОБА_6 , що знаходились на банківському рахунку ПАТ КБ Приват банку НОМЕР_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне викрадення чужого майна, діючи умисно, самостійно, повторно, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілій стороні та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_4 21.01.2020 о 17 год. 10 хв. зайшов до торгівельної зали АЗС BVS за адресою м. Суми, вул. Харківській, 120 скориставшись мобільним додатком Appel pay на телефоні Iphon 7, імеі НОМЕР_1 , здійснив покупки товарів о 17 год. 12 хв. на суму 1889, о 17 год. 13 хв. на суму 718 грн. та о 17 год. 18 хв. на суму 799 грн., а всього на загальну суму 3406 грн., які були списані з банківського рахунку АТ КБ Приват банку НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 .. Після чого ОСОБА_4 з придбаним товаром покинув приміщення АЗС. Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 матеріального збитку на суму - 3406 грн.
Таким чином, в результаті вчинення вищевказаних дій, що виразилися у таємному викраденні грошових коштів з банківського рахунку, що належить ОСОБА_6 , завдавши матеріального збитку на суму - 4000 грн., ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - тобто таємне викрадення чужого майна, кваліфікуючою ознакою якого є «вчинений повторно».
Обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів за обставин, викладених в обвинувальному акті. Інші учасники досудового розслідування також не оспорюють викладених вище обставин правопорушення, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій.
Сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є вчинення кримінального правопорушення повторно.
Приймаючи до уваги, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до кримінального проступку та нетяжких злочинів, обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, щиро розкаявся, у зв`язку з чим останній морально задоволений каяттям обвинуваченого ОСОБА_4 та не має до нього претензій матеріального та морального характеру.
Завдану кримінальним правопорушенням шкоду потерпілому ОСОБА_6 обвинувачений ОСОБА_4 в сумі 21200 грн. відшкодовано.
Збитки завдані потерпілому в сумі 6800 грн. обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується відшкодувати потерпілому ОСОБА_6 у строк до 31.12.2020 р., про що потерпілий зобов`язується письмово скласти розписку про отримання грошей.
Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є вчинення кримінального правопорушення повторно.

29.09.2020 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілими та обвинуваченим.

Згідно з даною угодою потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.185 ч. 1, 2 КК України. Обвинувачений у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 грн. ; за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим із застосуванням ст. 69 КК України та остаточно призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн..

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілими затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч.1, 2 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Представник потерпілого та потерпілий в судовому засіданні просили вказану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, більшу частину матеріальної шкоди відшкодував потерпілому.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що сторони кримінального провадження повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміють права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадання чужого майно на загальну суму 5325 гривень, яке належить ОСОБА_6 , а тому ці його дії кваліфікує за ст.185 ч.1 КК України, а також ОСОБА_4 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна на загальну суму 3406 грн., яке належить ОСОБА_6 , а тому ці його дії суд кваліфікую заст. 185 ч. 2 КК України за якими належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання з урахуванням вимог ст.ст. 69, 70 КК України.

Цивільний позов слід залишити без розгляду, оскільки матеріальна шкода відшкодована, а позов не підтриманий потерпілим.

Речові докази - записи з камер відеоспостереження ТОВ «БудТрейдінг» (постанова слідчого від 20.02.2020 р.), записи з камер відеоспостереження ПТ ломбард «Свіжа копійка» (постанова слідчого від 07.02.2020 р.), речі та документи АТ КБ «ПриватБанк» (постанови слідчого від 06.03.2020 р.), документи ПрАТ «ВФ Україна» (постанови слідчого з 10.02.2020 р. по 05.03.2020 р.), які зберігаються в матеріалах кримінального провадження прокурора, слід залишити у матеріалах к/п.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Судові витрати відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 29.09.2020 року про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.1, 2 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 29.09.2020 року покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 грн..;

- за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн..

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн...

Цивільний позов залишити без розгляду.

Речові докази - записи з камер відеоспостереження ТОВ «БудТрейдінг» (постанова слідчого від 20.02.2020 р.), записи з камер відеоспостереження ПТ ломбард «Свіжа копійка» (постанова слідчого від 07.02.2020 р.), речі та документи АТ КБ «ПриватБанк» (постанови слідчого від 06.03.2020 р.), документи ПрАТ «ВФ Україна» (постанови слідчого з 10.02.2020 р. по 05.03.2020 р.), які зберігаються в матеріалах кримінального провадження прокурора - залишити у матеріалах к/п прокурора.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_9 -Когер