ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/918/20 Справа № 202/3811/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2020 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що поза увагою слідчого судді залишилися дані про особу підозрюваного, а саме наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання, за адресою АДРЕСА_1 .
Вказує на те, що слідчий суддя не надав належної оцінки його поясненням, а саме те, що він розкаюється, бажає знайти роботу та стати на шлях виправлення.
Ухвалою слідчого судді Індустірального районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2020 року було задоволено клопотання слідчого, та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17:30 год. 23 серпня 2020 року, із визначенням застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 42040 гривень.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від суду, також існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування змінити показання в суді, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Крім цього, слідчий суддя зазначив, що відповідно до п.5 ч.1 ст.177 КПК України існує ризик, що ОСОБА_7 може вчинити інший умисний злочин, адже підозрюваний не має постійного джерела доходу, живе за рахунок своєї злочинної діяльності, вчинив дане кримінальне правопорушення знаючи про те, що він неодноразово відбував покарання за аналогічні злочини, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не стає та продовжує свою злочинну діяльність. Тобто, підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги підозрюваного не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи підозрюваного, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: - протоколами допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; - протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також іншими матеріалами клопотання у їх сукупності.
Отже, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 правопорушення є доведеною.
При цьому колегія суддів враховує, що, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Так, слідчим суддею правильно встановлена наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення будучи раніше судимим, офіційно не працевлаштований, окрім того, обвинувальний акт переданий до суду та дослідження доказів не проведено.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого йому злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, а також дані щодо особи підозрюваного, а саме, що він раніше судимий, не має постійного доходу.
Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги підозрюваного про те, що він має постійне місце проживання, розкаюється у вчиненому, бажає знайти роботу та стати на шлях виправлення, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, оскільки відсутні дані про правові підстави проживання за адресою, де він просив застосувати домашній арешт.
Також апеляційним переглядом встановлено, що досудове розслідування кримінального провадження № 0000763 від 01.06.2020 року, у межах якого було постановлено оскаржувану ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2020 року, закінчено, та на час апеляційного перегляду матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 передано до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, де під час підготовчого судового засідання має бути перевірено обгрунтованість застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
На цей час кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 перебуває на стадії судового провадження в суді першої інстанції, а тому за правилами ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до абз. 8 ч.4 рішення Конституційного суду України від 23.11.2017 року №1-р/2017, висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обгрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обгрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканість, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.
А тому враховуючи зазначене, апеляційну скаргу підозрюваного необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді :

_____________ _________ _________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4