Справа № 182/5964/20
Провадження № 1-кс/0182/1214/2020
У Х В А Л А
Іменем України

20.10.2020 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 11.10.2020 року до ЄРДР за №0002178, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в м. Дніпропетровськ, українка, громадянка України, яка не працює, із середньою освітою, розлучена, має на утриманні малолітніх дітей, яка не є особою з інвалідністю, не є пенсіонером, не є депутатом, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України ,-
-
за участі:
прокурора ОСОБА_6
слідчого ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_7
підозрюваної - ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що має правову кваліфікацію ч. 1 ст. 121 КК України, про що останній повідомлено 16.10.2020 року.
Зазначає про те, що досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч з 10.10.2020 року на 11.10.2020 року приблизно о 02.40 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у ході словесного конфлікту, який переріс у бійку, нанесла ОСОБА_8 , з яким вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах та який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, один удар кухонним ножем в область черева справа, чим заподіяла тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з ушкодженням петлі тонкого кишківника, великого чіпця. Після чого потерпілого ОСОБА_8 доставлено до реанімаційного відділення КП «Нікопольська міська лікарня № 1» ДОР, де йому надано медичну допомогу.
У ході допиту ОСОБА_5 у якості підозрюваної, остання свою вину визнала (а.с.16-17).
Проведеним досудовим розслідуванням по даному кримінальному провадженню встановлено достатній обсяг доказів, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного злочину, а саме документально, шляхом проведення слідчих дій, зафіксовано її злочинні дії.
Слідчий в клопотанні зазначає, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, оскільки наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може:переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та в її оточенні не має осіб, які б могли вберегти її від вчинення кримінальних правопорушень. У разі визнання ОСОБА_5 винною їй може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, що може спонукати її незаконно впливати на потерпілого та свідків.
Застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів слідчий вважає неможливим, оскільки у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання вона може впливати на потерпілого та свідків з метою зміни ними своїх показань. Крім того, ОСОБА_5 вчинила злочин, поєднаний з насильством, що виключає можливість застосування до неї застави.
Вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, як-то особисте зобов`язання, не забезпечить належне виконання ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків, не зможе запобігти вчиненню інших злочинів та не буде превентивними для ризиків, передбачених п.п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, слідчий просить обрати запобіжний захід для ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши прибувати до першою вимогою до правоохоронних органів та суду, цілодобово не залишати місце свого постійного проживання та не відлучатися із м. Нікополь Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора, суду.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання у повному обсязі.
Підозрювана свою вину визнала, щиро розкаялася. Пояснила, що після вживання алкогольних напоїв між нею та ОСОБА_8 виникла сварка, у ході якої останній наніс їй удари кулаками по голові та тулубу. Вона хотіла покинути місце мешкання разом із дітьми, однак потерпілий чинив їй перешкоди, у зв`язку з чим вона схопила з кухонного столу ніж та нанесла ОСОБА_8 удар. Просила застосувати до неї домашній арешт в нічний час, оскільки вона має на утриманні двох малолітніх дітей та їй необхідно працювати.
Захисник проти задоволення клопотання слідчого частково заперечив та просив застосувати до підозрюваної домашній арешт в нічний час. Зазначив, що ОСОБА_5 перебувала з потерпілим у фактичних шлюбних відносинах. Вона працювала неофіційно, має на утриманні двох дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Потерпілий ОСОБА_8 частково забезпечував її та дітей, однак більше не може цього робити, у зв`язку з чим їй доведеться шукати роботу.
Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
За змістом ч.ч.1,2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх вищевказаних обставин.
Обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визнає обов`язковою умовою правомірності і законності попереднього ув`язнення. Проте, поняття "обґрунтована підозра" відповідно до мети підпункту "с" п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) у практиці ЄСПЛ має певні особливості. Це поняття не є тотожним поняттю "обґрунтоване обвинувачення" й на стадії арешту чи затримання особи не вимагається, щоб було достатньо доказів саме для висновку про винуватість особи у вчиненні того чи іншого правопорушення. Обґрунтована підозра для попереднього ув`язнення у практиці ЄСПЛ - це існування фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа могла вчинити злочин. Однак тлумачення поняття "обґрунтована підозра" і висновок про те, що саме може розглядатися як така підозра, залежить від усіх обставин кримінального правопорушення (рішення ЄСПЛ від 30.08.90 р. у справі "Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства").
Тобто, розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1 (с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, § 45).
Відповідно до матеріалів клопотання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 5-8 років.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, які переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 може бути причетною до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується наданими до клопотання копіями матеріалів кримінального провадження в їх сукупності. Свою вину ОСОБА_5 також визнала у ході допиту її у якості підозрюваної та розгляду клопотання.
У клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються.
Суд вважає, що прокурором, слідчим у повному обсязі доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що не виключена можливість того, що підозрювана, без обрання запобіжного заходу, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілого або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно зі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 раніше не судима, має на утриманні двох малолітніх дітей та постійне місце проживання, свою вину визнає та щиро розкаюється.

Підсумовуючи викладене, приймаючи до уваги обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а також ураховуючи обставини, визначені статтею 178 КПК України (наявність утриманців, відсутність судимостей), вважаю, що необхідним і достатнім для досягнення дієвості кримінального провадження, забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, є застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй в період часу з 20-00 год. до 07-00 год. наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

З урахуванням викладеного, встановлених обставин справи та висновків суду, суд вважає необхідним покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду; не відлучатися із м. Нікополя, в якому вона проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; докласти зусиль до пошуку офіційної роботи.

Керуючись статтями 132, 176-179, 181 194, 197, 206 КПК України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 11.10.2020 року до ЄРДР за N0002178, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй в період часу з 20-00 год. до 07-00 год. наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду.
Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду;
- не відлучатися із м. Нікополя, в якому вона проживає, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- докласти зусиль до пошуку офіційної роботи .
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській обл.
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, а також не більше строку досудового розслідування, тобто до 16.12.2020 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду - прокурор.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1