Справа № 396/1632/20
Провадження № 1-кс/396/354/20
УХВАЛА
Клопотання мотивоване тим, що строк міри запобіжного заходу - тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спливає 23.12.2020 року о 02 годині 00 хвилин. Необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 підтверджується тим, що виходячи з тяжкості злочинів у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 та продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що були враховані при обранні йому запобіжного заходу, наявність яких не зменшилась та продовжує існувати і на даний час, а також існують ряд обставин, які на даний час перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий вказує, що 10 жовтня 2020 року ОСОБА_5 , обгрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України та у вчиненні таємних викрадень чужого майна (крадіжка), вчинених повторно, поєднаних з проникненням у житло тобто кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
Ухвалою слідчого судді 18.11.2020 року щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02.00 год. 23.12.2020 року.
Строки досудового розслідування по вказаному провадженню 15.12.2020 року продовжено прокурором Новоукраїнської місцевої прокуратури до 3-х місяців, до 23.01.2021 року.
Зокрема слідчий вважає за необхідне продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, з метою запобігання спробам впливати на потерпілу, свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни їхніх показань, що не дасть дослідити повно, всебічно та неупереджено всі обставини у кримінальному провадженні, а також перебуваючи за місцем проживання дасть можливість продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 та просив суд його задовольнити з підстав наведених у клопотанні. Просив суд врахувати, що відносно ОСОБА_5 розглядається справа в Кіровоградському районному суді Кіровоградської області та зважити на наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що викладені в клопотанні та неможливість їх запобігання, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та вважав доцільним продовження тримання підозрюваного під вартою, посилаючись на те що пред`явлена підозра ОСОБА_5 в скоєні злочинів є обгрунтованою, ризики які було враховано при обранні даного виду запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати.
Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання, вказавши, що матеріали клопотання не містять достатніх доказів про існування оголошених ризиків, просила обрати відносно підозрюваного інший захід забезпечення кримінального провадження у виді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою подавши клопотання в якому просить обрати відносно нього інший запобіжний захід у виді особистого зобов"язання обо домошнього арешту, оскільки вважає підозру не обгрунтованою так як відсутні прямі докази щодо вчинення ним кримінальних правопорушень передбачених ч.2, 3 ст. 185 КК України. Крім того зазначив, що на даний час він хворіє на підтвердження чого надав довідку Кропивницької міської медичної частини № 14 філії ДУ " ЦОЗ ДКВС України" в Кіровоградській області від 20.07.2020 року.
Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,, які клопотання підтримали, підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , які вказують на недоведеність оголошених ризиків, відсутністю прямих доказів вчинення кримінальних правопорушень та погане самопочуття підозрюваного, слідчий суддя, вважає, що клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтоване та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Причетність ОСОБА_5 до вчинення даних кримінальних правопорушень сторона обвинувачення підтверджує зібраними укримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 28.08.2020 року (а.к. 14-15), протокол допиту потерпілого від 06.10.2020 року (а.к. 16-17), протокол огляду місця події від 06.10.2020 року (а.к. 18-19), протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 06.10.2020 року (а.к. 20-21), протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 06.10.2020 року (а.к. 22-23), протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 30.09.2020 року (а.к. 35), протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.10.2020 року (а.к. 36-37), протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 29.09.2020 року (а.к. 47), протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 29.09.2020 року (а.к. 48), протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.10.2020 року (а.к. 49-50), протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 30.09.2020 року (а.к. 59), протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.10.2020 року (а.к. 60-61), протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 06.10.2020 року (а.к. 64-65), протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06.10.2020 року (а.к. 66-67) при цьому свідки попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань; протоколом пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.10.2020 року (а.к. 24-25); протокол огляду місця події від 16.09.2020 року (а.к. 29-30); протокол допиту потерпілого від 17.09.2020 року (а.к. 31-32); протокол огляду місця події від 29.09.2020 року (а.к. 33-34); протокол огляду місця події від 06.09.2020 року (а.к. 41-42), протокол допиту потерпілого від 08.09.2020 року (а.к. 43-44); протокол огляду місця події від 29.09.2020 року (а.к. 45-46); протокол огляду місця події від 22.09.2020 року (а.к. 53-54); протокол допиту потерпілого від 23.09.2020 року (а.к. 55-56); протокол огляду місця події від 28.09.2020 року (а.к. 57-58); протокол пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.10.2020 року (а.к. 62-63);
10.10.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у скоєнні злочинів, передбачених ч.2, ч. 3 ст. 185 КК України (а.к. 68-70).
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.11.2020 року було затримано ОСОБА_5 (а.к. 74-75).
Ухвалою слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18.11.2020 року відносно ОСОБА_5 застосовано міру запобіжного заходу тримання під вартою на тридцять п"ять днів до 23.12.2020 року (а.к. 76-79).
Так, згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст 177 КПК України.
Згідно з вимогами ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати двадцяти місяців у кримінальних провадженнях щодо тяжких та особливо тяжких злочинів.
Відповідно до ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно з п. 20-5 Розділу XІ ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ КПК України, тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження, зокрема, під час досудового розслідування та під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою подається не пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Прокурором та слідчим під час розгляду клопотання доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 при обранні більш м`якого запобіжного заходу матиме можливість:
- ухилятися від кримінальної відповідальності, у зв`язку з доведеністю його вини йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі, що свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від органу досудового розслідування та суду.
- можливість впливати на потерпілу, свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни їхніх показань, що не дасть дослідити повно, всебічно та неупереджено всі обставини у кримінальному провадженні;
- перебуваючи за місцем проживання дасть можливість продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.
Враховуючи зазначені вище ризики і наявність вірогідності обґрунтованої підозри, продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України з наступних причин:
- особисте зобов`язання не доцільно застосувати узв`язку з тим, що даний запобіжний захід є найбільш м`яким, а ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, та його застосування не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків;
- особиста порука - на адресу слідчого відділу та прокуратури, суду не надходили для розгляду письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 , сторона захисту їх не представила;
- домашній арешт - не можливо застосувати, так як підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, за місцем проживання без реєстрації характеризується негативно, що ставить під ризик добросовісне виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків та нових злочинів.
Крім того, встановлено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Ризики, встановлені в ході обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 не зменшилися та на даний час продовжують існувати, що виправдовує тримання підозрюваного під вартою.
Щодо посилань обвинуваченого на поганий стан здоров`я під час утримання останнього в умовах СІЗО, то вони не є визначальними обставинами, які б давали можливість обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки в умовах тримання в СІЗО обвинувачений не позбавлений можливості отримувати належне лікування своїх хвороб.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в СІЗО організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Для цього в СІЗО створюється медична частина, яка є її структурним підрозділом.
Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.
У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.
Окрім того, стороною захисту не було надано достатніх та переконливих доказів того, що обвинувачений не може отримувати належне лікування в умовах утримання в СІЗО, вільно обирати лікаря чи бути направленим на лікування до обраного закладу охорони здоров`я в передбаченому законом порядку.
Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, у рішенні по справі "W проти Швейцарії" від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Європейський суд з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" закріпив, що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя враховує також вимоги дотримання розумного строку тримання під вартою, що відповідає загальним положенням щодо розумних строків, викладених у правовій позиції Європейського суду з прав людини в рішенні у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості".
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваних, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільсьва.
Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обгрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
У зв`язку з встановленими обставинами, враховуючи положення, передбаченіст. 176-178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявний суспільний інтерес в справі, який в даному випадку, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та обґрунтованість клопотання та доцільність продовження строку запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою з метою проведення всіх необхідних слідчих процесуальних дій та проведення експертиз, в межах строків досудового розслідування, яке не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, враховуючи викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України і для їх запобігання застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім, тому необхідно продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 в межах строків досудового розслідування, на 38 днів, з 16.12.2020 року до 23.01.2021 року до 17.15 год, але не довше, ніж в межах строків досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 193-194, 196, 199, ч. 3 ст. 197, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання заступника начальника СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч. 3 ст. 185 КК України захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Кропивницький слідчий ізолятор" на 38 днів, з 16.12.2020 року до 23.01.2021 року до 17.15 год, але не довше, ніж в межах строків досудового розслідування.
Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 23.01.2021 року о 17 год 15 хв.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Виконання ухвали покласти на Новоукраїнський ВП ГУ НП в Кіровоградській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з часу її проголошення.
Повний текст ухвали складено 17.12.2020 року і оголошено учасникам провадження 17.12.2020 року о 09.40 годині.
Слідчий суддя: ОСОБА_1