Справа № 632/2364/20
провадження № 1-кп/632/46/21

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000458 від 06 листопада 2020 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Єфремівка Первомайського району Харківської області, громадянина України, має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, не є особою з інвалідністю, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до вимог ст. 89 КК України вважається несудимою особою

якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальний проступок у сфері обігу наркотичних засобів за таких обставин.
Так, на початку липня 2020 року (точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не довелось можливим), обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на пустирі біля села Єфремівка в Первомайському районі Харківської області, виявив дозрілий кущ рослини конопель. Після чого, діючи умисно, з метою незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту, цього-ж дня зірвав листя з даної рослини, які висушив та подрібнив, виготовивши тим самим наркотичний засіб та став зберігати за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , для особистого вживання, без мети збуту.
16 грудня 2020 року в ході проведення обшуку на підставі ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14 грудня 2020 року за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_3 у будинку АДРЕСА_1 працівниками поліції виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка згідно з висновком експерту № СЕ-19/121-20/2206МРВ від 21 грудня 2020 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса канабісу у перерахунку на суху речовину становить 20, 5672 г, 0,7345 г.. А також пластиковий тубус з кришкою, три коркові пробки з отвором, дві обрізані полімерні пляшки, що містили на собі нашарування речовини темно-коричневого кольору, у якій згідно з висновком експерту № СЕ-19/121-20/2206МРВ від 21 грудня 2020 року виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб «екстракт канабісу». Масса екстракту канабісу у перерахунку на суху речовину становить 0,0097 г, 0,0938 г, 0,2040 г, 0,0367 г. Зазначені особливо небезпечні наркотичні засоби: «канабіс», загальною масою у перерахунку на суху речовину -21,3017 г та «екстракт канабісу», загальною масою в перерахунку на суху речовину - 0,3442г, обвинувачений ОСОБА_3 незаконно придбав, виготовив та зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.
Такі умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

28 грудня 2020 року між процесуальним керівником - прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з цією угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України. При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 , за умовами зазначеної угоди беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному проступку.

Сторони угоди погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання - щирого каяття, особи винного, у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор, обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 просили суд прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості від 28 грудня 2020 року.

Суд, розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, дійшов подальшого висновку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Прокурор ОСОБА_4 вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК та КК України, зокрема, діям обвинуваченого ОСОБА_3 надана правильна правова кваліфікація за ч. 1 ст. 309 КК України, узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн, відповідає загальним засадам призначення покарання, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, який відповідно до вимог ст. 89 КК України вважається несудимою особою, офіційно непрацевлаштований але має заробіток та здатен сплатити штраф. Також умови угоди про визнання винуватості цілком відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтересі сторін або інших осіб. З огляду на зазначене, прокурор наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості та призначенні обвинуваченому узгодженої сторонами в угоді міри покарання..

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 під час підготовчого судового засідання також просили зазначену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у придбанні на початку липня 2020 року та у подальшому виготовленні та зберіганні особо небезпечних наркотичних засобів «канабісу» та «екстракту канабісу», які були вилучені у нього за місцем проживання працівниками поліції під час обшуку 16 грудня 2020 року, підтвердив обставини вчинення ним кримінального проступку зазначені в угоді, розкаявся у вчиненому. Також обвинувачений заявив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, зокрема сплати штраф у розмірі 17000 грн. Надав згоду на призначення узгодженої міри покарання.

Отже суд, шляхом заслуховування пояснень сторін угоди, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Крім того, для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, судом під час розгляду угоди про визнання винуватості встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Потерпілих у даному кримінальному провадженні не має, вчиненим кримінальним проступком шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він офіційно не працевлаштований, зареєстрований та має місце постійного проживання, осіб похилого віку та дітей на утриманні не має, не є особою з інвалідністю 1 або 2 групи, відповідно до вимог ст. 89 КК України вважається не судимою особою, на військовому обліку не перебуває, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, має задовільну характеристику.

Аналізуючи зміст угоди в частині обраного покарання, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим ст. ст. 50, 6567 КК України, а саме: пропонується в межах встановлених у санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання, відсутністю обставин, що обтяжують покарання. Отже, суд погоджується з думкою сторін угоди, щодо можливості призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, встановленого у санкції частини 1 статті 309 КК України, в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 гривень.

Таким чином, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а відтак існує наявність усіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 1654 (одна тисяча шістсот п`ятдесят чотири) гривні 50 (п`ятдесят) копійок, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання не має.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 314, 373, 374, 376, 394,474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 28 грудня 2020 року між процесуальним керівником - прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, за участю захисника ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 1654 (одна тисяча шістсот п`ятдесят чотири) гривні 50 (п`ятдесят) копійок, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази: - два паперових конверта, у яких знаходиться паперовий згорток з речовиною рослинного походження; паперовий конверт, у якому знаходяться 4 (чотири) фольгові згортки та ватний тампон; полімерний пакунок, в якому знаходяться фрагмент полімерної пляшки, полімерна ємність, 3 пробки, 2 ватні тампони; полімерний пакунок, в якому знаходяться фрагмент полімерної пляшки, ватний тампон, що знаходяться в УЛМТЗ ГУНП в Харківській області відповідно до квитанції № 14500 від 23 грудня 2020 року знищити; «DVD» диски у кількості 2 штук з відеозаписом слідчої дії обшуку проведеного за адресою: АДРЕСА_1 залишити у матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до вимог статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1