Провадження №1-кс/447/556/20
Справа №447/1689/20
У Х В А Л А
щодо скасування постанови слідчого

05 серпня 2020 р. слідчий суддя Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві Львівської області справу за скаргою ОСОБА_3 постанову слідчого Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області від 10.07.2020 про відмову у визнанні потерпілим,
встановив:
29.07.2020 ОСОБА_4 звернувся в Миколаївський районний суд Львівської області зі скаргою на постанову слідчого Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000265, таку вважає протиправною, винесеною в порушення норм чинного КПК України.
В судове засідання скаржник та його представник не з`явились, подали заяву про розгляд скарги у їх відсутності, просили скаргу розглядати в частині скасування постанови слідчого та таку задоволити, а п. 1, п. 2, п. 4 прохальної частини скарги залишити без розгляду.
Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явились, що згідно ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.
Слідчий суддя, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Постановою про відмову в задоволенні клопотання від 10.07.2020 винесеній на підставі ст. 93, ст. 110, ст. 220 КПК України у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000265 відмовлено.
Відповідно до ст. 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом із тим ч. 5 ст. 55 КПК встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Зі змісту мотивувальної частини постанови встановлено, що підставою відмови у задоволенні заяви стала відсутність у матеріалах провадження достатньої сукупності доказів, які б вказували на конкретну винну особу або осіб у настанні дорожньо транспортної пригоди. Вказано що, клопотання є безпідставним та невмотивованим, оскільки в ході досудового розслідування проводяться необхідні слідчі (розшукові дії) та судові експертизи, за результатами яких буде встановлено як повинні були діяти водії учасники ДТП відповідно до ПДР України.
Такі мотиви для відмови у задоволенні заяви про визнання ОСОБА_3 потерпілим слідчий суддя вважає недоцільними та такими, що не ґрунтуються на положеннях чинного КПК України. Посилання слідчого на ст. 93 «Збирання доказів», ст. 110 «Процесуальні рішення», ст. 220 «Розгляд клопотань під час досудового розслідування» КПК України є недоцільним та таким, що жодним чином не вказує на мотиви прийняття рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 . Процесуальною підставою для прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою якій не завдано шкоди. При цьому, відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
Враховуючи вищенаведене, постанову про відмову у визнанні потерпілим слід скасувати.
Що стосується вимог п.п. 1, 2, 4 прохальної частини скарги, то такі, враховуючи заяву представника скаржника, слід залишити без розгляду.
Керуючись ст. 306, 307 КПК України, слідчий суддя,
постановив:
Скаргу задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 10.07.2020 про відмову в задоволенні клопотання, якою ОСОБА_6 відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000265 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.06.2020.
Пункти 1, 2, 4 прохальної частини скарги - залишити без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1