15.10.2020 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/937/20
Провадження № 1-кп/533/103/20
УХВАЛА
про призначення судового розгляду

15 жовтня 2020 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника органу пробації ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, складений у кримінальному провадженні, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань 20.09.2020 за № 0000208,

В С Т А Н О В И В :

08 жовтня 2020 року до Козельщинського районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

До обвинувального акту додано реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки підозрюваного та захисника про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування

В кримінальному провадженні захист обвинуваченого ОСОБА_5 здійснює захисник ОСОБА_6 .

Обвинуваченому під час досудового розслідування обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.11.2020.

В судовому засіданні прокурор, обвинувачений, захисник та представник Козельщинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області прохали призначити судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні, оскільки відсутні підстави для прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні відповідно п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Потерпілий просив відкласти підготовче судове засідання у зв`язку з тим, що він має намір відмовитися від обвинувачення.

Прокурор та захисник просили викликати свідків у судове засідання під час судового розгляду справи.

Учасники не заперечували проти задоволення клопотання прокурора про виклик свідків, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника про виклик свідків зі сторони захисту, що зазначені у письмовому клопотанні захисника, посилаючись на невідкриття стороною захисту стороні обвинувачення показів таких свідків у порядку, передбаченому ст. 290 КПК України.

Суд, розглянувши клопотання прокурора та захисника про виклик свідків, вважає, що обидва клопотання підлягають до задоволення з метою повного та об`єктивного судового розгляду справи.

Щодо заявленого прокурором заперечення про виклик свідків зі сторони захисту суд, керуючись правовою позицією Верховного Суду (справа № 691/1358/15-к від 20.03.2020), вважає, що відкриття матеріалів кримінального провадження стороною захисту проводиться виключно за запитом прокурора, а усні показання свідка захисту можуть і не відкриватись стороні обвинувачення.

Так, згідно з положеннями ч. 6 ст. 290 КПК матеріалами, до яких сторона захисту за запитом прокурора зобов`язана надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином, є лише будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них. А з огляду на вимоги ст. 23 КПК показання учасників кримінального провадження суд отримує усно і може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. До того ж КПК України не зобов`язує сторону захисту фіксувати будь-яким чином показання свідків захисту під час досудового розслідування . Слід звернути увагу і на те, що, згідно ч. 6 ст. 290 КПК України, сторона захисту за запитом прокурора зобов`язана надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до житла чи іншого володіння, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем сторони захисту. Таке формулювання дозволяє висунути як мінімум дві тези: 1) без запиту прокурора (навіть за умови подання запиту слідчим) у сторони захисту не виникає обов`язок надати доступ; 2) у разі пасивності прокурора, тобто неподання запиту, і скерування без цього обвинувального акту до суду суд не може застосувати до матеріалів, які знаходяться у сторони захисту, кримінально-процесуальну санкцію, передбачену ч. 12 ст. 290 КПК України.

З цих підстав суд вважає, що свідки зі сторони захисту підлягають виклику до судового засідання під час судового розгляду також.

Крім того, прокурором заявлено клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, та при призначенні розміру застави обрати її в межах від 30 до 50 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (від 63060 грн до 105100 грн).

Клопотання обґрунтоване тим, що за наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , у якого відсутнє постійне місце роботи та законне джерело доходів для життя, має молодий вік та добрий стан здоров`я, яке достатнє для вчинення ним активних дій, тому може продовжити злочинну діяльність, раніше судимий за корисливий злочин та під час іспитового строку вчинив новий тяжкий злочин, за який загрожує ОСОБА_8 , позбавлення волі у разі визнання його винуватим за ч. 2 ст. 289 КК України, у зв`язку з чим може ухилятись від слідства і суду, а тому необхідно обрати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В обґрунтування неможливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, прокурор посилався на такі причини:

- особисте зобов`язання - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що з достатньою вірогідністю спонукатиме його перешкоджати встановленню об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні, повному, всебічному розслідуванні обставин злочинів шляхом незаконного впливу на потерпілих та свідків;

- особиста порука неможливо застосувати у зв`язку з тим, що на адресу суду та прокурора не надходили письмові звернення поважних у суспільстві осіб, які могли б поручитися за ОСОБА_5 ;

- застава неможливо застосувати у зв`язку з тим, що до суду чи прокурору не надходили клопотання від обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисників, рідних або інших осіб про врахування можливості внесення коштів на спеціальний рахунок у виді застави при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу.

- домашній арешт неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню дій, які призведуть до настання вищевказаних ризиків.

Таким чином, на думку прокурора, у разі застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою, надалі неможливо запобігти настанню вищевказаним ризикам, оскільки всі інші запобіжні заходи передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Потерпілий не міг висловити свою думку відносно запобіжного заходу, але повідомив, що у родичів та знайомих обвинуваченого кошти для внесення застави відсутні.

Обвинувачений просив обрати йому домашній арешт.

Захисник обвинуваченого просив не застосовувати до обвинуваченого тримання під вартою, вважав, що прокурором не доведено, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а можливість продовження вчинення ним інших злочинів, є лише припущенням прокурора.

Також обвинувачений та його захисник повідомили, що фактично обвинувачений проживає разом з бабусею та матір`ю у будинку, який належить тітці обвинуваченого, за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання встановив таке.

Вищезазначене кримінальне провадження підсудне Козельщинському районному суду Полтавської області.

Під час підготовчого судового засідання не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Суд не знайшов підстав для відкладення підготовчого судового засідання на прохання потерпілого, оскільки його бажання примиритися з обвинуваченим та забрати заяву про вчинення кримінального правопорушення не є такою підставою, зважаючи на тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

Судом вирішено питання, які пов`язані з підготовкою до судового розгляду.

Визначено склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Отже суд вважає, що вищезазначене кримінальне провадження підлягає призначенню до розгляду.

Також, суд вважає, що з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання необхідно доручити представнику Козельщинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області скласти досудову доповідь.

Що стосується обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , вирішуючи це питання, суд керувався таким.

За правилами ч. 3 ст. 315 КПК під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим. Положення третього речення частини третьої статті 315 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 23.11.2017 р. N 1-р/2017).

Частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до частини другої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до частини першої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною другою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Суд погоджується з прокурором, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи судимим, обвинувачується у вчиненні нового умисного тяжкого злочину, що передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років. Також суд погоджується, що на даний час у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_5 мають місце певні ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави стверджувати, що обвинувачений ОСОБА_5 може: переховуватися від суду та може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, чому сприяє відсутність постійного джерела доходів, офіційної роботи, та притягнення його до кримінальної відповідальності раніше.

Також суд погоджується зі стороною обвинувачення в частині неможливості застосування до обвинуваченого таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання та особиста порука з тих самих підстав, що зазначенні у клопотанні прокурора.

У той же час суд вважає, що прокурором не доведено неможливість застосування до обвинуваченого такого запобіжного заходу як домашній арешт.

За змістом частини першої та другої статті 181 Кримінального процесуального кодексу України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що застосування більш м`якого, ніж взяття під варту, запобіжного заходу є недостатнім для запобігання таким ризикам як ймовірне переховування від органів досудового розслідування та суду та від можливості продовження вчиняти інші злочини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини якщо держава не наведе «відповідних і достатніх» підстав для тримання під вартою обвинуваченої у правопорушенні особи, така особа завжди має бути звільнена після затримання і перебувати на волі до початку судового розгляду її справи (див., як класичний прецедент, рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» (Wemhoff v. Germany, від 27 червня 1968 року, п. 12); рішення у справі «Яґчі і Сарґін проти Туреччини» (Yagci and Sargin v. Turkey, від 8 червня 1995 року, п. 52).

Арґументи «за» і «проти» звільнення з під варти не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справі «Клоот проти Бельгії», від 12 грудня 1991 року, п. 44).

На думку суду таке обґрунтування прокурора неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу як домашній арешт у зв`язку з потребою постійно візуально контролювати його з метою запобігання вчиненню таких дій, як переховування від органів досудового розслідування та суду та від продовження вчинення інших злочинів, є доволі абстрактним обґрунтуванням, та не може бути беззаперечною підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд також враховує, що обвинувачений проживає разом з бабусею та матір`ю, обвинувачується у ненасильницькому злочині, що, на думку суду є достатнім для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Отже суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання прокурора та обрання для обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При обранні запобіжного заходу та вирішенні питання щодо переліку обов`язків, які необхідно покласти на обвинуваченого, суд також враховує тяжкість, предмет та спосіб вчинення злочину, ненасильницький характер злочину, а також наявність у підозрюваного місця проживання, певних соціальних зв`язків, родини, достатність запобіжного заходу для запобігання ризику вчинення нового злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-317 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України на 14 годину 00 хвилин 26 жовтня 2020 року в приміщенні Козельщинського районного суду Полтавської області, зал судового засідання № 2, за адресою: Полтавська область, Козельщинський район, селище Козельщина, вул. Остроградського, буд. 75/15.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Доручити Козельщинському районному сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області скласти та подати суду в строк до 26 жовтня 2020 року досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити обвинуваченому, що йому надається можливість брати участь у підготовці досудової доповіді. Участь особи у підготовці досудової доповіді полягає у наданні персоналу органу пробації інформації, необхідної для підготовки такої доповіді.

Викликати у судове засідання, яке відбудеться 26 жовтня 2020 року о 14:00 годині, свідків зі сторони захисту:
- ОСОБА_10 ( АДРЕСА_1 );
- ОСОБА_11 ( АДРЕСА_2 );
- ОСОБА_12 ( АДРЕСА_2 );
Стороні захисту забезпечити прибуття свідків у судове засідання.

Викликати у судове засідання, яке відбудеться 26 жовтня 2020 року о 14:00 годині, свідків зі сторони обвинувачення згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Прокурору забезпечити прибуття свідків у судове засідання.

У судове засідання викликати прокурора, потерпілого, обвинуваченого, захисника обвинуваченого.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу тримання під вартою - задовольнити частково.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_8 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності з`явитись до прокурора або суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) прибувати до прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження, по першому виклику;
2) не відлучатися за межі визначеного місця проживання без дозволу прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
3) утримуватися від будь-якого спілкування із свідками по справі без дозволу прокурора та/або суду.
Визначити строк дії ухвали до 13 грудня 2020 року включно.
Визначити строк дії покладених обов`язків до 13 грудня 2020 року включно.
Негайно звільнити обвинуваченого з під варти в залі суду.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Козельщинський ВП Кобеляцького ВП ГУ Національної поліції в Полтавській області.

Копію ухвали вручити особам, які приймають участь у справі.

Копію ухвали надіслати Козельщинському районному сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області для виконання.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження, що вони відповідно до ст. 317 КПК України мають право після призначення справи до розгляду ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення мають право робити з матеріалів виписки та копії.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення в частині обрання запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1