ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2020 м. Львів

Галицький районний суд міста Львова
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю:
секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002038 відносно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Мала Вільшанка, Золочівського району, Львівської області, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, працює головним лікарем КНП «Стоматологічна поліклініка №1», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

02.05.2018 року приблизно о 08 годині 40 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи поблизу будинку №16, що на пр. Шевченка у м. Львові, діючи умисно, усвідомлюючи, що ОСОБА_10 здійснює законну професійну журналістську діяльність, зокрема й щодо діяльності комунальної 1-ої стоматологічної поліклініки м. Львова, яку очолює ОСОБА_9 , підійшов до ОСОБА_10 , який відповідно до наказу Всеукраїнської громадської організації «Народний антикорупційний нагляд» №14 від 04.04.2014 являється журналістом газети «Антикорупційний вісник» та відповідно до наказу Львівської обласної організації «Партії захисників вітчизни» шеф-редактором та журналістом газети «Вибір-правозахисник», та шляхом усного висловлюванню погрожував йому насильством у зв`язку із здійсненням останнім журналістської діяльності. А а саме: «Ну що пікетуємо, знову будеш пописувати в своїй газетках. А тобі не страшно ввечері ходити по вулицях. Дивись, а то це пікетування може бути останнє у твоєму житті.». Вищезазначене висловлювання містить погрозу життю ОСОБА_10 за дії, що пов`язані з його професійною журналістською діяльністю, яку останній сприйняв як таку, що може здійснитися.

Обвинувачений ОСОБА_9 при допиті в судовому засіданні у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345-1 КК України вину не визнав. Пояснив суду , що раніше чув про потерпілого з загальних джерел, але не був з ним знайомий. Займався реформуванням стоматологічної поліклініки, тобто виконував рішення про реформування. Статті потерпілого ніколи не читав. Не знав про журналістську діяльність ОСОБА_10 . Останньому не погрожував та йогог не штовхав.
Не дивлячись на невизнання обвинуваченою вини у пред`явленому обвинуваченні винуватість ОСОБА_9 у визначеному судом у цьому вироку обсязі повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:
показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_10 , який надав пояснення про те, що здійснюючи журналістську діяльність в ході якої висвітлював питання реформи комунальних поліклінік м.Львова. ОСОБА_9 , який обіймає посаду головного лікаря 1 стоматологічної поліклініки м.Львова, був обізнаний про його діяльність, оскільки цю тему вони неодноразово обговорювали у приватних розмовах. У 2016 році, перебуваючи у приміщенні ЛМР, вручав примірник газети у якій містилася стаття на згадану тему. ОСОБА_9 прокоментував дану статтю. 02.05.2018 був присутній на пікетуванні прокуратури Львівської області, яке відбувалося на пр. Шевченка у м.Львові та одним з організаторів якого він являвся. Під час даного пікетування до нього підійшов ОСОБА_9 , який звернувся до нього зі словами: «Що будеш знову писати у своїх газетах? Чи ти не боїшся ходити по місту вечорами? Чи ти не задумувався, що це може бути твій останній пікет?». Поряд з ними в цей момент знаходилося декілька людей в т.ч. ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Останній, почувши сказане Питльованим, увімкнув відеокамеру та розпочав відеозапис, після чого ОСОБА_15 покинув місце події;
показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , який суду пояснив, що під час пікетування 02.05.2018 прокуратури Львівської області, яке відбувалось на пр. Шевченка у м.Львові, у якому він брав участь, він побачив як до ОСОБА_10 підійшов Питльований та сказав йому наступну фразу: «Ну що пікетуєш? ОСОБА_16 пописувати у своїх газетах? А ти не боїшся ходити вечорами по вулицях? Дивись, бо це може бути останнє пікетування в твоєму житті.». На прохання до ОСОБА_17 пояснити, що відбувається, останній повідомив, що він активно виступає проти незаконного закриття стоматологічних поліклінік, зокрема першої поліклініки, та являється автором статей у яких гостро критикував дії влади м.Львова щодо закриття стоматологічних поліклінік, переведення їх в інший статус. Після звернення Питльованого із зазначеним висловлюванням до ОСОБА_10 , останній розхвилювався, в нього піднявся тиск, що в свою чергу призвело до відкладення пікетування на деякий час.

показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_18 , який суду пояснив, що під час пікетування 02.05.2018 прокуратури Львівської області, яке відбувалось на пр. Шевченка у м.Львові, у якому він брав участь, побачив як до ОСОБА_10 підійшов Питльований та сказав йому: «Ти не можеш угомонитися? Багато життя тобі дано? Дивися бо допишешся. Щоб тобі не прийшлося оглядатися по вечорах».Після почутого ОСОБА_10 перебував у схвильованому стані. Окрім цього, повідомив, що при собі він мав камеру відеоспостереження, але увімкнув запис відео вже після висловлювання Питльованого на адресу ОСОБА_17 ;

показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_19 , яка суду повідомила, що під час пікетування прокуратури Львівської області, яке відбувалось 02.05.2018 року на пр. Шевченка у м.Львові, у якому вона брала участь, побачила як до ОСОБА_10 підійшов Питльований та висловлив «погрози». В т.ч. від ОСОБА_9 на адресу ОСОБА_10 пролунало висловлювання: «Чи довго ще будеш писати в газетках? Чи не боїшся вечором ходити?». Ці фрази, на думку свідка, прозвучали як погрози.

показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , який суду повідомив, що під час пікетування прокуратури Львівської області, яке відбувалось 02.05.2018 на пр. Шевченка у м.Львові, у якому він брав участь, свідок побачив як до ОСОБА_10 підійшов Питльований та сказав йому наступну фразу: «Що будеш знову писати у своїх газетах? Чи ти не боїшся ходити по місту вечорами? Чи ти не задумувався, що це може бути твій останній пікет?».

даними заяви ОСОБА_10 про вчинення злочину;
копією посвідчення ОСОБА_10 на підтвердження журналістської діяльності;
повідомленням про пікетування 2 травня 2018 року від ОСОБА_10 ;
газетою «Вибір» №12 від 12.04.2017, в якій міститься стаття ОСОБА_10 під назвою «Геноцид від Садового в дії`у якій також висвітлювалося реформування комунальних стоматологічних поліклінік м. Львова;

газетою «Антикорупційний вісник» №59 за 16.12.2016 в якій міститься стаття ОСОБА_10 під назвою «Геноцид від Садового`у якій зокрема висвітлювалося питання реформування стоматологічних поліклінік м.Львова;

диском з відеозапису «Гол.Лік.Стомт.п.»;

диском з двома посиланнями на відеозаписами в мережі інтернет, яке було завантажено із облікового запису « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;
даними листа засновника газети «Антикорупційний вісник» ОСОБА_20 ;
даними наказу №14 від 04.04.2014 року про прийом на роботу ОСОБА_10 на посаду журналіста газети «Антикорупційний вісник»;
даними листа засновника газети «Вибір-правозахисник Львівщини» І.Стецівки №058 від 05.07.2018 року;
даними наказу №02 від 12.02.2002 року про прийняття на роботу шеф-редактором та журналістом газети «Вибір-правозахисника Львівщини» - ОСОБА_10 ;
висновком експерта №20329 від 22.12.2018, згідно якого висловлювання: «Ну що пікетуємо, знову будеш пописувати в своїй газетках. А тобі не страшно ввечері ходити по вулицях. Дивись, а то це пікетування може бути останнє у твоєму житті», що промовлене ОСОБА_21 , виражене у формі погрози, адресованої ОСОБА_10 . Об`єктивний зміст даного висловлювання містить погрозу життю адресата за дії, що пов`язані з його професійною журналістською діяльністю.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки як окремо так і в сукупності в повній мірі доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення.
Показання допитаних в судовому засіданні свідків, хоча й містять незначні розбіжності щодо детального змісту висловлювання ОСОБА_9 до ОСОБА_10 , проте зміст цих показань є тотожним. Вони свідчать про погрози обвинуваченого потерпілому за дії, що пов`язані зпрофесійною журналістською діяльністю останнього. При цьому з показань усіх свідків вбачається, що висловлювання ОСОБА_9 на адресу ОСОБА_10 містило в собі:

вказівку на діяльність ОСОБА_10 , яка полягала у написанні статей у газетах;

залякування у формі питання щодо наявності у потерпілого страху ходити ввечері по вулицях;

вказівку на те, що пікетування може бути останнім у його житті.

Заява ОСОБА_10 про вчинення стосовно нього злочину, підтверджує послідовність та правдивість викладення фактичних обставин події ОСОБА_10 на усіх стадіях кримінального провадження.

Підтвердженням того, що висловлювання ОСОБА_9 являє собою погрозу насильством ОСОБА_10 у зв`язку із здійсненням ним журналістської діяльності, є не тільки зміст зазначеного висловлювання, але й висновок судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи писемного мовлення №20329 від 22.12.2018.

На відеозаписі з місця події кримінального правопорушення, який був досліджений в ході судового розгляду, зображено як ОСОБА_9 , перебуваючи на пр.Шевченка у м.Львові говорить на адресу ОСОБА_10 фразу: «Коли будеш сидіти, тоді і будем цей, зрозумів, ти будеш сидіти в тюрмі за те, що ти брехун, світовий брехун». На що ОСОБА_10 відповідає йому: «Твоє місце в тюрмі, і ти будеш там сидіти».

Таким чином, даний відеозапис підтверджує показання свідків та потерпілого, оскільки:

а) підтверджує факт словесного конфлікту між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , який мав місце 02.05.2018;

б) висловлення погроз ОСОБА_9 на адресу ОСОБА_10 до початку запису відео опосередковано підтверджується змістом відповіді потерпілого.

Разом з тим, відсутність на даному відеозаписі погроз ОСОБА_9 до ОСОБА_10 пояснюється тим, що запис даного відео розпочався вже після висловлення обвинуваченим погроз, що підтвердили потерпілий та свідки у своїх показаннях, зокрема й свідок ОСОБА_11 , який здійснював запис відео.

Ряд доказів, а саме: копія свідоцтва про реєстрацію газети «Антикорупційний вісник», копія наказу про зарахування ОСОБА_10 журналістом газети «Антикорупційний вісник», копія посвідчення журналіста газети «Антикорупційний вісник» № НОМЕР_1 від 20.03.2018, копія наказу про призначення ОСОБА_10 шеф-редактором та журналістом газети «Вибір правозахисник Львівщини» підтверджують, що ОСОБА_10 є журналістом та здійснює журналістську діяльність.

Крім цього, підтвердженням того, що ОСОБА_10 не тільки здійснював професійну журналістську діяльність, але й висвітлював питання реформування комунальних стоматологічних поліклінік м. Львова, тобто питання, яке прямо стосується професійної діяльності обвинуваченого ОСОБА_9 , є:

- примірник газети «Антикорупційний вісник» №59 за 16.12.2016 в якій міститься стаття ОСОБА_10 під назвою «Геноцид від Садового`у якій зокрема висвітлювалося питання реформування стоматологічних поліклінік м.Львова;

- примірник газети «Вибір» №12 від 12.04.2017 в якій міститься стаття ОСОБА_10 під назвою «Геноцид від Садового в дії`у якій також висвітлювалося реформування комунальних стоматологічних поліклінік м. Львова;

- відеозапис з прес-конференції на тему «Державну стоматологію у Львові збережуть», яка відбулася 10.04.2017 та участь у якій брав ОСОБА_10 ;

- відеозапис з прес-конференції на тему «Реформа стоматології по Львівські», яка відбулася 07.02.2018 та участь у якій брав ОСОБА_10 ;

- протокол огляду даних відеозаписів від 17.07.2018.

Слід зазначити, що твердження сторони захисту з приводу недопустимості доказів, а саме примірників зазначених газет є неспроможними.

Так, сторона захисту наполягала на тому, що дані докази, не були їй відкриті в порядку ст.290 КПК України. Разом з тим, як вбачається з протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 17.04.2019, стороні захисту були відкриті матеріали в підшитому та пронумерованому вигляді в 1 т. на 128 арк. Примірники газет входили у перелік цих матеріалів, що підтверджується наявністю на них нумерування та слідів від прошиття, а також зазначенням їх в описі матеріалів кримінального провадження.

Доказами того, що ОСОБА_9 було відомо про журналістську діяльність ОСОБА_10 та саме у зв`язку з нею ним було висловлено погрози потерпілому є як сам зміст висловлювання, яке містило пряме посилання на дану діяльність, а саме слова про «пописування у газетках», а також показання потерпілого щодо обізнаності ОСОБА_9 з цього приводу.

У своєму клопотанні сторона захисту визначає підставами для визнання висновку експерта №2039 недопустимим доказом - неналежне оформлення матеріалів для проведення експертизи, а також незазначення слідчим суддею в ухвалі об`єктів дослідження.

Згідно п.3.1 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 , експертиза проводиться після подання органом (особою), який (яка) її призначив(ла) (залучив(ла) експерта), матеріалів, оформлених згідно з вимогами процесуального законодавства та цієї Інструкції.

КПК України в свою чергу не містить жодних вимог щодо «запаковки» матеріалів кримінального провадження, про яке йдеться мова у клопотанні сторони захисту.

Разом з тим, п.5 «Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України» затвердженої наказом МВС України № 296 від 14.04.2016 (в редакції від 14.06.2016, тобто чинній на момент скерування матеріалів кримінального провадження для проведення експертизи) передбачено, що кримінальне провадження перед надсиланням повинно бути належним чином оформлене: містити внутрішній опис документів, пронумеровані аркуші, бути прошитим та скріпленим печаткою.

Таким чином, слідчим належним чином оформлено та скеровано матеріали кримінального провадження для проведення експертизи.

Крім цього, п.п. 3.1. вказаної Інструкції передбачено, що до експертної установи (експерту) надаються: документ про призначення експертизи (залучення експерта), об`єкти, зразки для порівняльного дослідження та, за клопотанням експерта, - матеріали справи (протоколи оглядів з додатками, протоколи вилучення речових доказів тощо).

Тобто, даною Інструкцію розмежовано поняття об`єктів експертизи та матеріалів кримінального провадження (справи), а вимога щодо упакування стосується саме об`єктів експертизи.

Стосовно незазначення в ухвалі слідчого судді від 07.08.2018 про призначення лінгвістичної експертизи об`єктів її дослідження слід вказати наступне.

Згідно абз.3 п.2 «Науково-методичних рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» затверджених наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5) об`єктом дослідження лінгвістичної експертизи усного мовлення є продукт мовленнєвої діяльності людини, відображений в усній формі.

Також п.п.2 даної Інструкції передбачено, що у межах лінгвістичної експертизи усного мовлення проводяться ідентифікаційні, діагностичні дослідження усного мовлення особи та семантичне дослідження усного мовлення.

Таким чином, у даному випадку об`єктом експертизи була фраза ОСОБА_9 на адресу ОСОБА_10 , а не матеріали кримінального провадження в цілому або їх частина.

Разом з тим, постановляючи згадану ухвалу слідчий суддя вирішив питання про скерування матеріалів даного кримінального провадження експерту, оскільки п. 2.1. Інструкції передбачено право експерта на ознайомлення з матеріалами справи.

Також стороною захисту подано клопотання про визнання DVD-R дисків та відеозаписів на них недопустимими.

Так, стороною захисту зазначено, що DVD-R диск із відеозаписом з місця події має бути визнаний недопустимим у зв`язку з тим, що:

стороною обвинувачення не відкрито стороні захисту документів на підтвердежння того, що дані відео проведено уповноваженими на те особами, а також не надано процесуальних документів у яких було б зазначено обладнання за допомогою якого таке відео було виконано;

на представлених відео не зафіксовано, що особою, яка проводить відео зйомку не попереджено осіб яких знімають на камеру про відеофіксацію, а дані особи дали згоду на документування їх спілкування.

Доводи сторони захисту не відповідають вимогам законодавства та спростовуються дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Як вбачається з показань потерпілого та свідків, відеозапис з місця події був здійснений свідком ОСОБА_18 , який був залучений до проведення пікетування прокуратури Львівської області 02.05.2018, у т.ч. з метою здійснення відеофіксації.

Статтею 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 2 даної норми передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Вказаний DVD-R диск із відеозаписом на ньому було отримано стороною обвинувачення у передбачений КПК України спосіб.

Враховуючи наведене, а також положення КПК України, у сторони обвинувачення відсутній будь-який обов`язок щодо надання документів стосовно обладнання за допомогою якого проведено відеозапис свідком ОСОБА_18 .

З приводу доводів сторони захисту про неотримання згоди осіб на відеофіксацію їх розмови слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 307 ЦК фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру.

Беручи до уваги, що відеозапис свідком ОСОБА_14 було здійснено у громадському місці, а саме на пр.Шевченка у м. Львів, під час пікетування (тобто заходу публічного характеру), жодної заборони на відео зйомку від будь-яких осіб не надходило, слід прийти до висновку про відсутність будь-яких обставин, які свідчать про незаконність здійснення даного відеозапису.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані дії ОСОБА_9 , оскільки він погрожував насильством щодо журналіста, у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 345-1 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обтяжуючої та пом`якшуючої покарання обставин.
Суд враховує, що скоєне ОСОБА_9 кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.
ОСОБА_9 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо. На обліку у нарколога та психіатра не перебуває.
Обтяжуючою покарання обставиною є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Пом`якшуючою покарання обставиною є перебування на його утриманні неповнолітньої дитини.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченої і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді позбавлення волі з можливістю застосування ст.75 КК України.
В судовому засіданні потерпілий надав письмове клопотання про залишення без розгляду його позову до обвинуваченного про відшкодування матеріальних та моральних збитків. Тому суд вважає необхідним залишити цей позов без розгляду.
Долю речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_9 винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 345-1 КК України.
Призначити ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст.345-1 КК України у виді одного року позбавлення волі
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання у виді одного року позбавлення волі, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили - не обирати.
Залишити без розгляду позов потерпілого ОСОБА_10 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальних та моральних збитків.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 7150 грн. витрат на проведення судової лінгвістичної експертизи писемного мовлення.
Речові докази:
два диски з відеозаписом «MOV» та відеозаписом з мережі інтернету «PressClub Lviv» залишити в матеріалах справи
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1