ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
в с т а н о в и в :
Представник скаржника адвокат ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_6 , в судовому засіданні підтримали вимоги скарги та надали відповідні пояснення в обґрунтування скарги.
Прокурор поклав вирішення скарги на розсуд суду.
Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, про день розгляду скарги повідомлялись судом належним чином, органом досудового розслідування надано матеріали кримінального провадження, проте неявка представника СВ Фастівського ВП згідно вимог ст. 306 КПК України не є перешкодою у розгляді скарги по суті.
Суд, вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ч. 1 п. 4 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора: рішення прокурора, слідчого про закриття кримінального провадження-заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Постановою слідчого Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 від 26.06.2020 вищезазначене кримінальне провадження закрито згідно пункту 2 частини 1 ст. 284 КПК України.
Пункт 2 частини 1 статті 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відомості в ЄРДР були внесені на підставі заяви ОСОБА_8 за ч.1 ст.125 КК України.
Крім цього, іншою потерпілою в даному провадженні є ОСОБА_6 , яка відповідно до висновку спеціаліста №2 від 10.01.2020 під час події кримінального правопорушення отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, а ран на обличчі є наслідком проведеного оперативного втручання. Зазначені обставини підтверджено також і висновком експерта № 30/д/2 від 09.03.2020.
Після висновку експерта, матеріали кримінального провадження разом з повідомленням про підозру ОСОБА_9 були направленні для погодження прокурору.
Проте, направлена підозра погоджена прокурором не була з невідомих суд причин.
Але жодного пункту із вказівок прокурора, слідчим Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 виконано не було.
В матеріалах провадження, після вказівок прокурора, жодних слідчих дій проведено не було, а натомість слідчим 26.06.2020 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України-відсутність складу кримінального правопорушення.
При цьому, судом встановлено, що оскаржувана постанова слідчого не містить мотивувальної частини взагалі, а лише описову, в якій зазначено про вчинення процесуальної дії і необхідність закриття кримінального провадження за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України з урахуванням ст..477 ч.1 п.1 КПК України.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
За сенсом ч. 5 ст. 110 КПК України обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні.
Мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів , а також у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Відповідно до ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Зобов`язання органу досудового розслідування застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення його ефективності передбачає вчинення слідчим не всіх слідчих і процесуальних дій, передбачених КПК, а саме тих, без яких неможливе законне, обґрунтоване, всебічне, неупереджене і своєчасне кримінальне провадження.
Беручи до уваги те, що постанова про закриття кримінального провадження, яка зумовлена невиконанням процесуальних обов`язків слідчим перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження в частині забезпечення того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, суд вважає наявними підстави для задоволення скарги в повному обсязі.
Керуючись ст. 303-309, 220, 110,38 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1