ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/5627/20 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1580/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 липня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001404 від 04.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 липня 2020 року задоволено клопотання слідчого Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001404 від 04.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27), на строк до 28.09.2020.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати зазначену ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього відповідні обов`язки.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилається на те, що клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою містить лише перелік ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не містить жодного доказу їх існування, а також посилання на відповідні письмові матеріали. Зазначає, що посилання слідчого на можливість ухилення підозрюваного від слідства та суду, впливати на потерпілого і свідків, іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню, а також можливість скоєння іншого кримінального правопорушення, безпідставні. Стверджує, що слідчий суддя залишив без належної оцінки факт відсутності у наданих слідчим клопотанні і доданих до нього матеріалах будь-яких відомостей про можливість приховування ОСОБА_6 від слідства та суду. Між тим, в матеріалах кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 відсутні відомості про те, що він не з`являвся на виклики органу досудового розслідування. Крім того, будучи повідомленим повісткою про необхідність з`явитися до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 з`явився до суду добросовісно та без будь-якого процесуального примусу.
В судове засідання апеляційного суду прокурор, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги, не з`явилася, надав заяву в якій просить розглядати апеляційну скаргу без його участі та повідомив про те, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 вже спрямовано до суду.
Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, думку підозрюваного та його захисника, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 липня 2020 року за відсутності прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду , якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що слідчим Індустріального ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001404 від 04.07.29020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
29.07.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
29.07.2020 слідчий поліції ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та вказав, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, а також буде неможливо запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: з урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше судимий за корисливі злочини, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, звільнившись з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, і у випадку орання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з обмеженням свободи, може переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнути відповідальності за вчинені злочини; також враховуючи, що ОСОБА_6 не має офіційного джерела доходу, не має постійного місця роботи, стійких соціальний зв`язків, сім`ї та утриманців і вчинив корисливий злочин, тому є підстави вважати, що у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з обмеженням свободи, підозрюваний може вчинити інший злочин; крім цього, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, є підстави вважати , що він може перешкоджати проведенню повного, всебічного і об`єктивного досудового розслідування у кримінальному провадженні; крім того, ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, які є його знайомими.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 липня 2020 року задоволено вказане клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27), на строк до 28.09.2020.
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 , слідчий суддя зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду та вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурором, слідчим та судом враховано відомості про особу підозрюваного, який міцних соціальних зв`язків не має, не одружений, офіційно не працевлаштований, утриманців не має, раніше неодноразово судимий, в тому числі за тяжкі злочини, перебував на іспитовому строку за останнім вироком, та доведено достатньо підстав та ризиків вважати, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Докази, надані суду, вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: відомості про особу підозрюваного, який скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно. Враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інші кримінальні правопорушення. Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами та пред`явленою йому підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Наявність встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України є доведеною, врахована вагомість наявних доказів у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України.
З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погоджується і апеляційний суд.
Слідчим суддею враховані всі підстави та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, відомості про особу та наявні докази, про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, згідно яких суд вправі не визначати розмір застави.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
З урахуванням конкретних обставин вчинення злочину, яке інкримінується підозрюваному, а саме того, що він підозрюється у злочині, відкритого викрадення чужого майна, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.
Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою з визначенням застави, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що судом, після отримання пояснень слідчого та підозрюваного, вивчення матеріалів, які долучені до клопотання, встановлено, що слідством доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від ЗО серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальноїсправи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).
Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».
Також судова колегія вважає слушними висновки суду про те, що слідчим та прокурором, на підставі матеріалів кримінального провадження встановлені ризики, передбачені ч.І ст. 177 КПК України, а саме: те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Згідно зі ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан, наявність судимостей.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі захисник підозрюваного стосовно не доведення ризиків, заявлених в клопотанні слідчого, спростовуються матеріалам кримінального провадження, що свідчить про прийняття слідчим суддею обґрунтованого рішення. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Вказані обставини у своїй сукупності обґрунтовують висновок слідчого судді щодо неможливості на цей час застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.
Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 липня 2020 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -