Провадження № 1-кс/932/245/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , його представника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Дніпропетровської обласної прокуратури та про скасування постанови прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 від 24.12.2020 року

в с т а н о в и в :
19.01.2021 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із скаргою на бездіяльність керівника Дніпропетровської обласної прокуратури, що полягає у не розгляді клопотання та про зобов`язання вчинити дії, а також про скасування постанови прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 від 24.12.2020 року.

Вказує, що Шевченківським відділом поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001685 від 03.09.2019 року, в якому останній має процесуальний статус потерпілого.

Зазначає, що в травні 2019 року невстановлені особи, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених печаток та підробки підпису, протиправно заволоділи майном ТОВ «Машагросервіс», що заподіяло ОСОБА_3 значної шкоди.

Скаржник зазначає у скарзі, що завдана йому шкода полягала в тому, що невстановлені особи заволоділи вказаним шляхом його часткою в статутному капіталі товариства, вартість якої експертом оцінено в 23 861 312,00 грн.

У якості підтвердження вказаних обставин, скаржник зазначає, що факт підробки його підписів та печатки товариства встановлено відповідними почеркознавчими експертизами.

Підроблені правочини визнані недійсними рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 року (справа № 904/2593/19), яке набрало законної сили.

ОСОБА_3 зазначає у поданій скарзі, що з 10.04.2020 року досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснює слідчий відділ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, однак таке фактично не проводиться та є не ефективним.

З огляду на вказане він звернувся до Генерального прокурора із клопотанням про зміну підслідності у даному кримінальному провадженні, однак таке фактично було проігнорованим та не вирішеним, оскільки відповідна постанова за клопотанням не виносилась.

Із повторним клопотанням щодо зміни підслідності у кримінальному провадженні він звернувся до керівника Дніпропетровської обласної прокуратури 10.12.2020 року.

Вказує, що таке теж вирішеним не було по суті, а переадресовано до Дніпропетровської місцевої прокуратури №2.

Постановою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 від 24.12.2020 року у задоволенні клопотання відмовлено.

Скаржник зазначає, що керівником Дніпропетровської обласної прокуратури допущено бездіяльність щодо не розгляду його клопотання, а оскаржувана постанова від 24.12.2020 року про відмову у задоволенні клопотання винесена не уповноваженою на те особою, а тому підлягає скасуванню.

Як наслідок, просить визнати дії прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури протиправними, зобов`язати останнього розглянути клопотання від 10.12.2020 року, скасувати постанову від 24.12.2020 року про відмову у задоволенні клопотання.

В судовому засіданні скаржник та його представник вимоги скарги підтримали, просять таку задовольнити, надали пояснення аналогічні доводам скарги. Звертають увагу на повну бездіяльність органу досудового розслідування, ігнорування слідчим вказівок прокурора, що і було приводом для звернення до керівника прокуратури області із клопотанням щодо зміни підслідності.

Дніпропетровська обласна прокуратура, в особі начальника відділу, надіслала на адресу суду письмові заперечення щодо скарги, де вказано, що клопотання від 10.12.2020 року скеровано до Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 для розгляду уповноваженим суб`єктом, окрім цього, з врахуванням вимог ст. 220 КПК України, Дніпропетровська обласна прокуратура не є суб`єктом виконання вказаного клопотання.

Прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 надіслав на адресу суду заяву, якою просить розглядати скаргу за його відсутності. Вказує, що Дніпропетровська обласна прокуратура не уповноважена розглядати клопотання в порядку ст. 220 КПК України в кримінальних провадженнях, в яких процесуальне керівництво здійснюють прокурори Дніпропетровської місцевої прокуратури №2. Скаргу в частині оскарження постанови від 24.12.2020 року просить залишити без задоволення, а в частині бездіяльності керівника обласної прокуратури вирішити відповідно до встановлених обставин та КПК України.

Надіслані на адресу суду заяви свідчать, що посадові особи прокуратур чиї бездіяльність та рішення є предметом оскарження належним чином інформовані про дату, час та місце розгляду скарги, їх неявка не перешкоджає розгляду скарги, а тому слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд скарги за відсутності вказаних осіб, на підставі долучених до скарги доказів.

Заслухавши пояснення скаржника та його представника, ознайомившись із доводами скарги, письмовими запереченнями, долученими матеріалами, слідчим суддею встановлено наступне.

Шевченківським відділом поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001685 від 03.09.2019 року.

ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні має статус потерпілого, що ніким не спростовується.

10.12.2020 року ОСОБА_3 звернувся до керівника Дніпропетровської обласної прокуратури із клопотанням, яким просив доручити здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001685 від 03.09.2019 року іншому органу досудового розслідування слідчому управлінню ГУНП у Дніпропетровській області, а також притягти винних осіб у порушенні кримінально-процесуального законодавства до передбаченої законом відповідальності.

Листом від 18.12.2020 року, за підписом в.о. начальника відділу обласної прокуратури, клопотання ОСОБА_3 від 10.12.2020 року скеровано до Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 за належністю для організації його розгляду. Заявнику роз`яснено, що досудове розслідування здійснюється слідчим того органу, де було місце вчинення кримінального правопорушення, а таке розслідування здійснюється доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

Постановою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 від 24.12.2020 року у задоволенні вимог клопотання відмовлено, оскільки слідчому надано відповідні вказівки у кримінальному провадженні, термін виконання яких спливає 19.01.2021 року.

Вказана постанова надіслана на адресу ОСОБА_3 06.01.2021 року, що підтверджується конвертом із відповідним поштовим штемпелем.

Скаржник вказує, що оскаржувану постанову отримав 09.01.2021 року.

Докази скерування заявнику листа обласної прокуратури від 18.12.2020 року, слідчому судді наданими не були.

Дана скарга підсудна Бабушкінському районному суду м. Дніпропетроська, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється Шевченківським відділенням Дніпровського ВП ГУНП У Дніпропетровській області, яке територіально розташоване на території на яку поширюється юрисдикція Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення скарги, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Право потерпілого подавати клопотання на стадії досудового розслідування передбачено ч. 1 ст. 56 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 КПК України, Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування. Забороняється доручати здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, іншому органу досудового розслідування.

Передбачене вказаною нормою право є виключною компетенцію зазначених осіб, будь-які інші прокурори таким правом та повноваженнями не наділені.

Незалежно від органу прокуратури, прокурори якого здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, керівник обласної прокуратури, його перший заступник та заступники, за своєю посадою мають певні права та повноваження у кримінальних провадженнях, незалежно від того чи процесуальне керівництво у такому провадженні здійснюють прокурори обласної прокуратури (ч. 5 ст. 36 КПК України, ч. 6 ст. 36 КПК України, погодження клопотань про продовження строку досудового розслідування, погодження повідомлення про підозру щодо суб`єктів із специфічним статусом, погодження клопотань про обшук щодо певних суб`єктів та ін. )

Порядок вирішення керівником обласної прокуратури, його першим заступником та заступниками питання щодо доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, детально нормами чинного КПК не врегульовано. Вказано лише, що це питання вирішується вмотивованою поставною та за умови неефективного досудового розслідування.

Очевидно та характерним для будь-якого рішення, в межах кримінального провадження, є те, що таке приймається за ініціативою певного суб`єкта: або за самостійною ініціативою особи, яка приймає це рішення, або за ініціативою іншої особи, яка таким правом ініціативи наділена.

Для прийняття рішення, що оформлюється у вигляді постанови, щодо доручення здійснення досудового розслідування іншому органу, процесуальні норми ч. 5 ст. 36 КПК України не визначають, хто саме може бути ініціатором такого рішення та суб`єктом звернення до осіб, які компетентні ці питання вирішувати.

Водночас, виходячи із загальних засад кримінального провадження, прав потерпілого, в тому числі права на ефективне розслідування, права на звернення із клопотаннями, враховуючи, що питання зміни органу досудового розслідування, входить до компетенції обмеженої кількості прокурорів, слідчий суддя приходить до однозначного та очевидного висновку, що потерпілий ОСОБА_3 вправі звернутись до керівника обласної прокуратури із клопотанням щодо доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, учасником якого він є, іншому органу досудового розслідування.

Таке клопотання підлягає розгляду саме керівником обласної прокуратури, його першим заступником та заступниками, у відповідності до положень ст. 220 КПК України, а не як звернення громадянина, за підписом в.о. начальника відділу обласної прокуратури, скеровуватись для розгляду прокурорам, які взагалі не наділені повноваженнями приймати будь-які рішення за таким клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає, в тому числі, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Варто зазначити, що вказана норма не обмежує скаржника в поданні скарги лише на дії прокурорів, які входять до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні, оскільки потерпілим у кримінальному провадженні оскарженою може бути бездіяльність будь-якого прокурора, щодо тих дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Вказане твердження випливає також із приписів п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України, який передбачає, що в розумінні КПК України, прокурор, це не лише прокурор, який входить до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні, а - особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України "Про прокуратуру", та діє у межах своїх повноважень.

Відтак, слідчий суддя зазначає, що доводи Дніпропетровської обласної прокуратури, що така не є суб`єктом виконання вказаного клопотання, не ґрунтуються на вимогах закону.

Хоча і помилковими ці твердження важко назвати, оскільки дійсно суб`єктом виконання вказаного клопотання ОСОБА_3 від 10.12.0202 року є керівник Дніпропетровської обласної прокуратури, його перший заступник чи заступники, а не Дніпропетровська обласна прокуратура.

У п. 134 Рішення ЄСПЛ у справі «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туречинни», п. 75 «Афанасьев проти України», п. 207 рішення у справі «Nada проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.

З врахуванням вищевикладеного, керівником Дніпропетровської обласної прокуратури, його першим заступником та заступниками допущено бездіяльність, яка полягає, у неприйнятті постанови за наслідками розгляду клопотання ОСОБА_3 від 10.12.2020 року щодо доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у визначений ст. 220 КПК України строк.

Відтак, скарга ОСОБА_3 в частині зобов`язання розглянути його клопотання від 10.12.2020 року є підставною та підлягає до задоволення.

Щодо строку на оскарження зазначеної бездіяльності, варто зазначити, що слідчому судді не було надано доказів належного скерування (доказів вручення) ОСОБА_3 листа Дніпропетровської обласної прокуратури від 18.12.2020 року, окрім цього, така бездіяльність є триваючою у часі, а тому строк на її оскарження пропущеним не був.

Натомість, в частині визнання вказаної бездіяльності протиправною, скарга до задоволення не підлягає, оскільки, в силу вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя, за наслідками розгляду скарги потерпілого, поданої в порядку ст. 303 КПК України, не наділений правом приймати рішення щодо визнання дій чи бездіяльності прокурора протиправними.

Щодо оскаржуваної постанови прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 від 24.12.2020 року, яка скерована ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку 06.01.2021 року та отримана останнім 09.01.2021 року, та якою відмовлено у задоволенні його клопотання від 10.12.2020 року щодо доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, варто зазначити, що така прийнята не уповноваженою на те особою, а тому підлягає скасуванню.

Окрім цього, зважаючи, що клопотання потерпілого щодо даного питання вже неодноразово не були належним чином розглянуті, в порядку ч. 4 ст. 535 КПК України, слід зобов`язати посадових осіб, які виконують дане судове рішення, повідомити слідчого суддю про його виконання.

Керуючись ст. 2, 3, 7, 8, 9, 36, 220, 303, 306, 307, 372, 376, 535, КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Дніпропетровської обласної прокуратури та про скасування постанови прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 від 24.12.2020 року задовольнити частково.

Зобов`язати керівника Дніпропетровської обласної прокуратури та/або його першого заступника чи заступників, вчинити дії, у порядку встановленому ст.36, 220 КПК України, за клопотанням ОСОБА_3 від 10.12.2020 року щодо вирішення питання про можливість чи не можливість доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001685 від 03.07.2019 року.

Постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 від 24.12.2020 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 10.12.2020 року щодо доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування скасувати.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Зобов`язати посадових осіб, які виконують дане судове рішення, повідомити слідчого суддю про його виконання.

Копію ухвали скерувати заінтересованим особам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1