Провадження № 11-кп/824/1934/2020 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 вересня 2020 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 з доповненнями, захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 28 лютого 2020 року, яким ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 28 лютого 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України і призначено йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна. До набрання вироком законної сили, обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі суду. Строк покарання ОСОБА_7 рахувати з 28.02.2020. Зараховано у строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 25.03.2019р. по 24.05.2019р. (включно). Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_7 у виді застави у розмірі 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) грн., яка була внесена 24.05.2019р. відповідно до квитанції № 142, після набрання вироком законної сили скасувати і повернути внесену суму як предмет застави заставодавцю ОСОБА_11 . ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України і призначено йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна. Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_8 - тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - залишено без зміни. Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з 25.03.2019. Стягнуто солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 судові витрати у розмірі 1796 (одну тисячу сімсот дев`яносто шість) грн. 90 коп. на користь держави. Вирішено питання стосовно речових доказів.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 , захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 , захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.
Окрім того, захисником подано клопотання про зміну запобіжного заходу на інший, не пов`язаний із триманням під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .
В обґрунтування клопотання захисник зазначає, що клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою відносно ОСОБА_7 не надходило.
Окрім того судом всупереч вимогам ст.ст.177,178 КПК України не враховано, що ОСОБА_7 постійно прибував на всі судові засідання, надавав покази по справі, не переховувався та не вчиняв нових злочинів. Також ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, проживає у цивільному шлюбі та орендує квартиру відповідно до договору оренди. Офіційно не працює та позитивно характеризується за місцем проживання. Майнова шкода потерпілому не завдана.
Також, на думку захисника, підставою прийняття у СІЗО, може слугувати лише вирок суду, що набрав законної сили. Разом з тим, виносячи вирок і змінюючи запобіжний захід, має місце порушення права на захист, так як особа відносно якої обирається запобіжний захід, не має можливості висловити з цього приводу жодної думки, адже не знає яке рішення і який запобіжний захід може винести суд. Це також не відповідає ч.6 ст.22 КПК України, ч.3 ст.26 КПК України, Главі 18 КПК України.
На підставі наведеного ОСОБА_7 незаконно тримається під вартою без будь-яких рішень суду, які набрали законну силу.
Заслухавши доповідь судді,
пояснення захисника ОСОБА_9 , який підтримав клопотання про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , та просив його задовольнити,
пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав клопотання захисника про зміну запобіжного заходу та просив його задовольнити,
пояснення захисника ОСОБА_10 , яка також підтримала клопотання та просила його задовольнити,
пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав клопотання та просив його задовольнити,
пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення клопотання,
перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст.201 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, захисника обраний раніше запобіжний захід може бути змінений.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як вбачається з матеріалів провадження вироком Святошинського районного суду міста Києва від 28 лютого 2020 року обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», до набрання вироком законної сили.
Разом з тим, в матеріалах провадження не міститься виняткових даних, які б давали підстави для застосування відносно обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, крім того відсутнє клопотання про обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу.
У відповідності з положеннями п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
За змістом ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
У рішеннях Європейського суду з прав людини означено, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
Так, колегія суддів приходить до переконання про те, що вирішення питання про можливість подальшого перебування особи під вартою передбачає необхідність врахування також необхідності забезпечення дотримання прав обвинуваченого, у тому числі і тих, які гарантовані Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 у зв`язку із застосуванням щодо нього запобіжного заходу із лютого 2020 року перебуває під вартою, що є однією із форм перебування особи під контролем держави.
Так, колегія суддів враховує в сукупності тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 обвинувачується, розмір покарання, який загрожує останньому у разі доведення його винуватості, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , де він проживає разом зі своєю цивільною дружиною, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, до затримання працював, має міцні соціальні зв`язки. Окрім того,в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості з приводу того, що ОСОБА_7 ухилявся від органів досудового слідства та суду, коли щодо нього було обрано запобіжний захід у виді застави.
У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з доводами клопотання захисника про безпідставність обрання судом першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також, колегія суддів вважає, що з метою запобігання ризиків, а саме переховування ОСОБА_7 від суду, що обумовлюється суворістю покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведення його вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, що поставлений у вину обвинуваченому ОСОБА_7 , є підстави у необхідності застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу. Враховуючи вище викладене колегія суддів вважає, що забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 в змозі запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання обвинуваченого. Із метою попередження можливості переховування обвинуваченого від суду, а також із метою забезпечення установлення істини у справі колегія суддів вважає за необхідне покласти на ОСОБА_7 обов`язки у виді утримання спілкування із певним колом осіб, здання на зберігання до відповідних органів державної влади свого паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, носіння електронного засобу контролю.
Керуючись ст.ст. 376, 350, 177, 418, 419, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому перебуває останній, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
На підставі п.1 ч.3 ст.202 КПК України зобов`язати Святошинське УП ГУ НП в м. Києві доставити негайно обвинуваченого ОСОБА_7 до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тазвільнити його з під варти.

Контроль за виконання обвинуваченим ОСОБА_7 умов запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту покласти на СвятошинськеУП ГУ НП в м. Києві.

Копію ухвали направити до СвятошинськогоУП ГУ НП в м. Києві для виконання в частині доставки обвинуваченого ОСОБА_7 до місця цілодобового домашнього арешту та контролю за виконанням обвинуваченим ОСОБА_7 умов запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Встановити строк дії ухвали тривалістю 60 (шістдесят) днів, тобто до 31 жовтня 2020 року включно.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді ____________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4