Справа № 632/398/20
провадження № 1-кп/632/56/20

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000273 від 06 травня 2019 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Петропавлівка Богодухівського району Харківської області, громадянина України, має базову середню освіту, офіційно не працевлаштованого, у зареєстрованому шлюбі не перебуває,

має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , інвалідності немає, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 24.07.2008 року Люботинським міським судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 13 травня 2011 року по відбуттю строку покарання;

2) 13.02.2012 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту, звільнений 13 червня 2012 року по відбуттю строку покарання;

3) 15.04.2013 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

4) 13.11.2013 року Люботинським міським судом Харківської області за ч. 4 ст. 296, з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України шляхом складання покарань за вироком від 15.04.2013 року до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 08 грудня 2017 року по відбуттю строку покарання,

якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурори - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що 05 травня 2019 року, близько 14 години, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою викрадення чужого майна, з корисних мотивів, повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відкривання навісного замка на вхідної двері, проник до будинку АДРЕСА_3 , право користування за яким зареєстровано за ОСОБА_7 та тимчасово мешкала його колишня співмешканка ОСОБА_8 , звідки таємно викрав чавунну плиту з печі під тверде паливо та сім металевих колосників, які належали ОСОБА_7 , розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_7 матеріальну шкоду загальною сумою 444 грн. 00 коп., вчинивши таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення - злочину визнав повністю та пояснив, що він деякий час проживав зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_8 у будинку АДРЕСА_3 , якій належав ОСОБА_7 , тому знав як відчиняються двері до будинку. 05 травня 2019 року йому необхідні були гроші та, оскільки, йому ні у кого було взяти гроші, він вирішив проникнути до цього будинку, знаючи, що у будинку нікого немає, колишня співмешканка була на роботі. Близько 14-00 години дня він прийшов до будинку, відкрив навісний замок, зайшов до кімнати, звідки взяв чавунну плиту з печі та сім металевих колосників. Викрадене здав на металобрухт, гроші витратив на алкогольні напої. У вчиненому щиро кається. З вартістю викраденого майна у розмірі 444 гривень згоден. З розміром процесуальних витрат у розмірі 5338 гривень 28 копійок згоден.

Також, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він не має заперечень щодо повноти висунутого йому обвинувачення та кваліфікації його дій, а тому вважає недоцільним дослідження доказів, щодо фактичних обставин справи, які він не оспорює. Розуміє, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення - злочину, добровільності та істинності його позиції.

У межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за згодою учасників судового провадження, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілої ОСОБА_7 ..

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 належним та допустимим доказом у кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що останній не піддає сумніву фактичні обставини справи, правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні доведеною повністю та доходить до переконання про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на даний час у зареєстрованому шлюбі не перебуває, є донька, ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно непрацевлаштований, має нестабільні заробітки, тяжких захворювань чи інвалідності немає, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується безпосередньо.
Відповідно до висновку досудової доповіді органу пробації ризик скоєння повторного кримінального правопорушення обвинуваченим та ризик небезпеки для суспільства, є високим, виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк не можливе.

Згідно зі ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Згідно ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає рецидив злочину, оскільки обвинувачений раніш був судимий за скоєння умисного злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Отже, оцінивши конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення та спричинені наслідки, характер і ступінь їх суспільної небезпечності, дані про особу ОСОБА_3 , його молодий вік, працездатність, тощо обвинувачений, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, за які йому призначалися покарання з поміщенням до кримінально-виконавчих установ закритого типу, на даний час судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, після звільнення з кримінально-виконавчої установи, висновків для себе не зробив та повторно протягом нетривалого часу вчинив новий умисний злочин проти власності, що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення злочинів, немає постійного джерела доходів, що стало підставою вчинення злочину, немає родини та міцних соціальних зав`язків, які б могли сприяти його перевихованню без ізоляції, що у сукупності вказує на підвищений рівень суспільної небезпеки обвинуваченого, отже, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових злочинів, призначення покарання у виді позбавлення волі за ч. 3 ст. 185 КК України в ізоляції та поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

З урахуванням наведених вище обставин, суд не знаходить підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України (призначення покарання більш м`якого ніж передбачено законом) чи застосування до нього звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки покарання зі звільненням від його відбування та встановленням іспитового строку не буде відповідати принципам законності та справедливості покарання, отже не забезпечить виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі, що відповідатиме меті, визначеній у ст. 50 КК України та відповідно до ст. 65 КК України буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Суд також вважає за необхідне відповідно до ст.ст. 118, 122, 124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 5338 гривень 28 копійок.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяця.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з часу фактичного затримання у порядку виконання даного вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерту загальною сумою 5338 (п`ять тисяч триста тридцять вісім) грн. 28 (двадцять вісім) коп.

Речові докази по кримінальному провадженню - чавуну плиту та сім металевих колосників - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_7 , як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія

вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому, потерпілому, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1