Справа № 344/9547/20
Провадження № 1-кс/344/3475/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши відкритому у судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС криміналіста СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000606 від 26.07.2020 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що відділом розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000606 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2020 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України за фактом замаху на умисне вбивство ОСОБА_4 .

Досудовим розслідуванням встановлено, 26.07.2020 близько 00 год. 20 хв. ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні літньої кухні за місцем проживання потерпілого ОСОБА_4 , що в АДРЕСА_1 , під час спільного розпивання спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на умисне позбавлення життя. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, вийняв з кишені гранату подібну до РГД-5 (що підтверджується вилученими характерними осколками, чекою з кільцем, важелем з написом «148 79УЗРГМ2 583»), з якої вийняв запобіжну чеку та поклав на стіл, відійшов до вхідних дверей та кинув гранату на підлогу в бік потерпілого. У результаті підриву гранати ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, множинних осколкових поранень грудної клітки, живота, голови та нижніх кінцівок, травматичного шоку другого степеню з якими госпіталізований в Перегінську номерну лікарню, де йому надано медичну допомогу.

Під час затримання, в порядку ст. 208 КПК України у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено одяг в який він був одягнений на момент вчинення злочину, а саме: джинсові штани синього кольору, джинсову сорочку синього кольору, кросівки чорного кольору, а також мобільний телефон марки Нокіа з сім карткою оператора Київстар НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки Самсунг з сім карткою оператора Київстар НОМЕР_2 , змиви з рук, дактилокарту.

26 липня 2020 року постановою слідчого зазначені речі визнано речовими доказами.

Підставами для тимчасового вилучення вище зазначеного майна стало те, що вони могли зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вище наведене, з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

Прокурор в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву відповідно до якої просив клопотання про арешт майна слухати без його участі.

ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, подали заяву відповідно до якої просили клопотання про арешт майна слухати без їх участі. Щодо вимог клопотання не заперечили.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України вилучені під час обшуку речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Зазначене вище майно вилучене і на даний час має статус тимчасово вилученого майна і на сьогодні виникла необхідність в його арешті з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст.167 КПК України встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Речі на які слідчий просить накласти арешт вилучено 26 липня 2020 року під час затримання в порядку ст. 208 КПК України у підозрюваного ОСОБА_5 .

Вищевказані речі постановою слідчого від 26 липня 2020 року визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому є необхідність у накладені на нього арешту з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Слідчий обґрунтовуючи клопотання вказує мету арешту збереження речових доказів.

Враховуючи вищенаведене, клопотання слід задовольнити та накласти арешт на зазначене майно, оскільки вказаний захід забезпечення є доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речі вилучені у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 26.07.2020 під час затримання, в порядку ст. 208 КПК України, а саме одяг в який він був одягнений на момент вчинення злочину: джинсові штани синього кольору, джинсову сорочку синього кольору, кросівки чорного кольору, а також мобільні телефони марки Нокіа з сім карткою оператора Київстар НОМЕР_1 ; марки Самсунг з сім карткою оператора Київстар НОМЕР_2 , змиви з рук, дактилокарту.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1