ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/740/20 Справа № 705/2084/19 Категорія: ст.331 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 вересня 2020 року, якою за клопотанням прокурора продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 листопада 2020 року включно,

в с т а н о в и л а :

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження № 0000173 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України.

У судовому засіданні 16.09.2020 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області задоволено клопотання прокурора. Продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з дня проголошення ухвали, а саме з 16 вересня 2020 року до 14 листопада 2020 року, включно.

Ухвала суду обґрунтована тим, що колегією суддів місцевого суду встановлено, що підставою продовження застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 , матиме змогу переховуватися від суду уникаючи покарання.

Не погоджуючись з ухвалою суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.09.2020 року та постановити нову ухвалу, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що в матеріалах провадження відсутні будь-які докази існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора про наявність ризиків є необґрунтованим. А судом під час прийняття рішення не враховано його характеризуючи дані, вік та стан здоров`я.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції у судовому засіданні під час розгляду матеріалів кримінального провадження № 0000173 від 11.02.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з дня проголошення ухвали, а саме з 16 вересня 2020 року до 14 листопада 2020 року, включно.

Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягає перегляду в апеляційному порядку.

Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Для забезпечення своєчасної та оперативної перевірки законності та обґрунтованості тримання ОСОБА_6 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, були дійсними та триваючими на час прийняття рішення судом першої інстанції. Також, судом вірно враховано особу обвинуваченого, відсутність у нього постійного місця проживання, наявність судимостей.

Крім того, як в судовому засіданні судом першої інстанції так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою та не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене, є безпідставними доводи апелянта про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги, що на момент розгляду апеляційної скарги обвинуваченого закінчився строк дії оскаржуваної ухвали, а обвинувачений ОСОБА_6 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11.11.2020 року був звільнений на цілодобовий домашній арешт.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 .

Керуючись ст. 183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 вересня 2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 листопада 2020 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :