н/п 1-кп/766/1676/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника потерпілого: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 10.05.2018 року за №0001656, за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсона, українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, одружений, утриманців не має, фізичних та психічних вад здоров`я не має, інвалідності не має, працює різноробочим в ПФ «АНК», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України судимості не має

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:
ОСОБА_5 09.05.2018 року близько 19-00 год., працюючи будівельником за наймом на орендованому об`єкті, який заходиться на території ТОВ НВБ «Херсонський машинобудівний завод» за адресою: м. Херсон, вул. Тираспільська,б.1, маючи вільний доступ до непрацюючого фарбувального цеху, переслідуючи прямий умисел на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, таємно намагався викрасти майно, що належить ТОВ НВБ «Херсонський машинобудівний завод», а саме: один сталевий двотавр вартістю 936, 02 грн., але з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки був затриманий охоронцем ТОВ НВБ «Херсонський машинобудівний завод» на місці вчинення кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведена до кінця з причин, що не залежали від її волі, яка не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

З такою правовою кваліфікацією дій обвинуваченого погоджується і суд.

30 червня 2018 року між потерпілим ТОВ НВБ «Херсонський машинобудівний завод» в особі представника ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідно до положень ст. 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Згідно з умовами даної угоди, потерпілий та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вказаному діянні. Відповідно до умов даної угоди, між сторонами досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.. Також в угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені положеннями ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди між потерпілим та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Можливість укладення у кримінальному провадженні угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим передбачена ст. 468 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України на день ухвалення вироку належить до категорії кримінальних проступків.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, судом з`ясовано, що представник потерпілого цілком розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального Кодексу України.

При цьому, рішення суду щодо відповідності умов даної угоди вимогам Кримінального Кодексу України в частині міри покарання, про призначення якої між сторонами угоди досягнута домовленість, ґрунтується на положеннях ст. 5 КК України щодо зворотної дії в часі закону про кримінальну відповідальність та на тому, що 01.07.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень». Згідно вказаного Закону покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, що була віднесена до кримінальних проступків, з урахуванням вимог ст. 12 КК України, змінилось та погіршує становище обвинуваченого, оскільки передбачає покарання у виді штрафу в розмірі від однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

З огляду на наведене, враховуючи вищенаведені положення КПК України , а також, що Закон посилив кримінальну відповідальність через збільшення розмірів штрафу, який може бути призначений особі, суд вважає за можливе погодитися з умовами угоди в частині призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян згідно санкції ч. 1 ст. 185 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008р., оскільки це покращує становище обвинуваченого.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що угода про примирення між потерпілим і обвинуваченим ОСОБА_5 може бути затверджена.

На підставі ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати.

Керуючись ст.ст. 373 - 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:
Затвердити у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 10.05.2018 року за №0001656, угоду від 30 червня 2018 року про примирення між ТОВ НВБ «Херсонський машинобудівний завод» в особі представника ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 286 (двісті вісімдесят шість) грн. 00 коп.(т. 1, а.п. 8).

Речовий доказ у справі: двотавр вважати повернутим представнику потерпілого (т. 1, а.п. 7).

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений та представник потерпілого мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1