Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/2362/20
Справа № 711/7014/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
8 жовтня 2020 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , представника володільця мана адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , винесене в кримінальному провадженні №0000030 від 24.01.2020, погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,-

встановив:

Старший слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси про арешт майна.

Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області знаходиться кримінальне провадження № 0000030, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 204 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що до СУ ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали УСР в Черкаській області ДСР НП України з приводу того, що на території одного з райцентрів Черкаської області діє група, яка облаштувавши підпільний цех, здійснює виготовлення, пакування, маркування та реалізацію контрафактної продукції, а саме: прального гелю, прального порошку, рідких та сипучих миючих засобів при цьому використовуючи фірмові найменування «Cleber», «Persil», «Tide», «Ariel» та інші.

В ході негласних слідчих (розшукових) дій у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що виробництво і збут фальсифікованих засобів для прання торгових марок «Persil», «Tide» та іншої фальсифікованої продукції організував ОСОБА_6 за місцем свого проживання у м. Сміла. На території домоволодіння розташовані декілька гаражних приміщень у яких безпосередньо проводиться виготовлення, пакування та маркування фальсифікованої продукції. За результатами проведених заходів стало відомо, що до вказаних гаражів приїздять автомобілі та проводиться розвантаження сировини, тари, етикеток для маркування фальсифікованої продукції та в подальшому завантаження готової продукції до автомобілів, для її подальшої реалізації. Для виробництва фальсифікованої продукції ОСОБА_6 задіяв двох помічників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , останні виконують роботи з розливання, пакування, маркування фальсифікованої продукції, перевезення її до складського приміщення у м. Сміла з подальшим її відпуском особам, які здійснюють оптовий та роздрібний продаж вказаної продукції.

ОСОБА_7 окрім виготовлення фальсифікованої продукції також займається її розвезенням на власному автомобілі Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_1 та реалізацією.

Співорганізатором вказаної злочинної діяльності являється гр. ОСОБА_9 , який маючи у власному користуванні декілька автомобілів, організував збут фальсифікованої продукції по всій території України, задіявши при цьому до злочинної діяльності наступних громадян: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Разом з тим, ОСОБА_14 задіяв до злочинної діяльності свою дружину, ОСОБА_15 ..

Крім того, ОСОБА_6 розповсюджує фальсифіковану продукцію оптовими партіями через наступних громадян: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

Разом з тим, в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій стало відомо, що ОСОБА_9 , зареєстрований у м. Сміла організував виробництво і збут фальсифікованих алкогольних напоїв. До складу групи, які під приводом збуту законної алкогольної продукції реалізовують незаконно виготовлені, фальсифіковані лікеро-горілчані вироби та алкогольні напої, входить гр. ОСОБА_21 , проживаючий у Черкаській області, Смілянському районі. На території його домоволодіння за розташований підпільний цех, у якому проводиться виготовлення, упакування та маркування фальсифікованої продукції. В ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що до вказаного домоволодіння приїздить транспорт та проводиться завантаження фальсифікованої продукції та розвантаження сировини, тари та етикеток для маркування фальсифікованої продукції. Виробництво вказаної продукції здійснює гр. ОСОБА_21 та йому допомагає дружина ОСОБА_22 , які розливають фальсифіковану продукцію в поліетиленові пакети та пакують в картонні коробки об`ємом 1,2,3,5,10 літрів. Готову продукцію забирає гр. ОСОБА_9 та перевозить на свій склад для зберігання та реалізації. Сировину (спирт) для виготовлення алкогольної продукції на цех поставляє гр. ОСОБА_23 .

Під час проведення комплексу оперативних заходів встановлено осіб, які здійснюють перевезення та реалізацію алкогольних напоїв в упаковках типу «bag-in-box» відомих брендів Українських і світових торгових марок.

ОСОБА_9 , який маючи декілька автомобілів у власності та користуванні організував реалізацію фальсифікованої продукції по всій території України.

03.10.2020 в ході виконання ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси про проведення обшуку № 711/6944/20 від 02.10.2020 складського приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , по прибуттю на місце, біля вказаного складського приміщення знаходився автомобіль VOLKSWAGEN LT д.н.з. НОМЕР_2 , 2004 року випуску, який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та останній здійснював завантаження контрафактною продукцією, в результаті чого було проведено невідкладний обшук автомобіля VOLKSWAGEN LT д.н.з. НОМЕР_2 , 2004 року випуску, в ході обшуку якого було виявлено та вилучено картонні коробки з термопаками без маркування з прозорою рідиною об`ємом 10л кожна в кількості 12 одиниць, паперові коробки з маркувальним написом «Finlandia», обємом 3л в кількості 3 одиниці, пластикові пляшки з рідиною коричневого кольору обємом 5л в кількості 12 одиниць, пластикові пляшки з маркувальним написом «Cleber» об`ємом 5л в кількості 26 одиниць, пластикові пляшки з маркувальним написом «Tide» об`ємом 5л в кількості 11 одиниць, пластикові пляшки з маркувальним написом «Cleber» об`ємом 1л в кількості 3 одиниць, пластикові пляшки без маркувальних позначень з миючими засобами об`ємом 1л в кількості 15 одиниць, блокнот із чорновими записами, етикетки «Cleber» у кількості 60 одиниць, рекламні плакати із рукописними записами в кількості 5 одиниць, грошові кошти, а саме: купюри номіналом 500 гривень - 20 одиниць, купюри номіналом 200 гривень - 111 одиниць, купюри номіналом 100 гривень - 16 одиниць, купюри номіналом 20 гривень 2 одиниці, купюри номіналом 10 гривень - 7 одиниць, купюри номіналом 5 гривень - 23 одиниці, купюри номіналом 2 гривні - 35 одиниць, купюри номіналом 1 гривня - 156 одиниць, які підтверджують причетність ОСОБА_9 до незаконного виготовлення та реалізації лікерогорілчаних виробів відомих брендів і світових торгових марок та контрафактної продукції, під виглядом сертифікованого в Україні прального гелю, побутової хімії, а саме пральних порошків, рідких та сипучих, миючих засобів відомих торгівельних марок таких як «Cleber», «Persil», «Tide», «Ariel».

У зв`язку з вищезазначеним, у органу досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження такого майна, виникла необхідність в накладенні на нього арешту, так як незастосування зазначеного засобу забезпечення кримінального провадження, може призвести до негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Зі змісту п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів - щодо майна, будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що існує достатня сукупність підстав та розумних підозр вважати що вказане майно є доказом злочину та містить ознаки речових доказів у кримінальному провадженні, просить накласти арешт на майно ОСОБА_9 , а саме: картонні коробки з термопаками без маркування з прозорою рідиною об`ємом 10л кожна в кількості 12 одиниць, паперові коробки з маркувальним написом «Finlandia», обємом 3л в кількості 3 одиниці, пластикові пляшки з рідиною коричневого кольору обємом 5л в кількості 12 одиниць, пластикові пляшки з маркувальним написом «Cleber» об`ємом 5л в кількості 26 одиниць, пластикові пляшки з маркувальним написом «Tide» об`ємом 5л в кількості 11 одиниць, пластикові пляшки з маркувальним написом «Cleber» об`ємом 1л в кількості 3 одиниць, пластикові пляшки без маркувальних позначень з миючими засобами об`ємом 1л в кількості 15 одиниць, блокнот із чорновими записами, етикетки «Cleber» у кількості 60 одиниць, рекламні плакати із рукописними записами в кількості 5 одиниць, грошові кошти, а саме: купюри номіналом 500 гривень - 20 одиниць, купюри номіналом 200 гривень - 111 одиниць, купюри номіналом 100 гривень - 16 одиниць, купюри номіналом 20 гривень 2 одиниці, купюри номіналом 10 гривень - 7 одиниць, купюри номіналом 5 гривень - 23 одиниці, купюри номіналом 2 гривні - 35 одиниць, купюри номіналом 1 гривня - 156 одиниць, які були вилучені 03.10.2020 року під час проведення обшуку автомобіля VOLKSWAGEN LT д.н.з. НОМЕР_2 .

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити його повністю.

Представник власника майна в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

Частитною1 статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

У відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним з таких заходів забезпечення, згідно п. 7 ч. 2 вказаної статті, є арешт майна.

Доказами у кримінальному провадженні, відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Частиною першою статті 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з копії витягу з кримінального провадження, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 24.01.2020, внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України матеріалів та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень згідно з якими, до СУ ГУНП в черкаській області надійшли матеріали УСР в Черкаській області ДСР НП України, з приводу того,що на території одного з райцентрів Черкаської області діє група, яка облаштувавши підпільний цех здійснює виготовлення, пакування, маркування та реалізацію контрафактної продукції, а саме: прального гелю, прального порошку, рідких та сипучих миючих засобів, при цьому незаконно використовуючи фірмові найменування.

19.05.2020 року до ЄРДР внесено відомості за ч.3 ст. 204 КК України стосовно того, що у ході досудового розслідування кримінального провадження №0000030 від 24.01.2020 року отримано відомості про причетність групи осіб до незаконного придбання, зберігання, виготовлення і збут підакцизних товарів, а саме алкогольних напоїв, які можуть бути небезпечні для здоров`я людей.

Так, майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, п. п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п. п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

У даному кримінальному провадженні є розумні підстави вважати, що вилучені 03.10.2020 року в ході проведення обшуку автомобіля VOLKSWAGEN LT д.н.з. НОМЕР_2 картонні коробки з термопаками без маркування з прозорою рідиною об`ємом 10л кожна в кількості 12 одиниць, паперові коробки з маркувальним написом «Finlandia», обємом 3л в кількості 3 одиниці, пластикові пляшки з рідиною коричневого кольору обємом 5л в кількості 12 одиниць, пластикові пляшки з маркувальним написом «Cleber» об`ємом 5л в кількості 26 одиниць, пластикові пляшки з маркувальним написом «Tide» об`ємом 5л в кількості 11 одиниць, пластикові пляшки з маркувальним написом «Cleber» об`ємом 1л в кількості 3 одиниць, пластикові пляшки без маркувальних позначень з миючими засобами об`ємом 1л в кількості 15 одиниць, блокнот із чорновими записами, етикетки «Cleber» у кількості 60 одиниць, рекламні плакати із рукописними записами в кількості 5 одиниць, грошові кошти, а саме: купюри номіналом 500 гривень - 20 одиниць, купюри номіналом 200 гривень - 111 одиниць, купюри номіналом 100 гривень - 16 одиниць, купюри номіналом 20 гривень 2 одиниці, купюри номіналом 10 гривень - 7 одиниць, купюри номіналом 5 гривень - 23 одиниці, купюри номіналом 2 гривні - 35 одиниць, купюри номіналом 1 гривня - 156 одиниць, могли зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і вони можуть бути приховані, передані або пошкоджені. Крім цього, вказані грошові кошти могли бути набуті кримінально протиправним шляхом.

Водночас ці обставини мають бути перевірені шляхом проведення їх дослідження в сукупності з отриманими іншими відомостями під час проведення слідчих дій.

Зазначені обставини мають суттєве значення для кримінального провадження. Без їх отримання неможливо всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, встановити всіх осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопрушення, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних процесуальних рішень.

Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених п.1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Такий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи. На стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власника та володільця майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження, з метою запобігання його зникнення, знищення, пошкодження, зміни. Держава гарантує право громадянина на забезпеченням проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном.

У зв`язку з цим, слідчий суддя приходить до висновку що необхідність накладення арешту на речові докази є виправданою, більш суспільно значимою та превалює над принципом вільного володіння майном.

За таких обставин клопотання слідчого підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст.132, 169, 170, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: картонні коробки з термопаками без маркування з прозорою рідиною об`ємом 10л кожна в кількості 12 одиниць, паперові коробки з маркувальним написом «Finlandia», обємом 3л в кількості 3 одиниці, пластикові пляшки з рідиною коричневого кольору обємом 5л в кількості 12 одиниць, пластикові пляшки з маркувальним написом «Cleber» об`ємом 5л в кількості 26 одиниць, пластикові пляшки з маркувальним написом «Tide» об`ємом 5л в кількості 11 одиниць, пластикові пляшки з маркувальним написом «Cleber» об`ємом 1л в кількості 3 одиниць, пластикові пляшки без маркувальних позначень з миючими засобами об`ємом 1л в кількості 15 одиниць, блокнот із чорновими записами, етикетки «Cleber» у кількості 60 одиниць, рекламні плакати із рукописними записами в кількості 5 одиниць, грошові кошти, а саме: купюри номіналом 500 гривень - 20 одиниць, купюри номіналом 200 гривень - 111 одиниць, купюри номіналом 100 гривень - 16 одиниць, купюри номіналом 20 гривень 2 одиниці, купюри номіналом 10 гривень - 7 одиниць, купюри номіналом 5 гривень - 23 одиниці, купюри номіналом 2 гривні - 35 одиниць, купюри номіналом 1 гривня - 156 одиниць, які були вилучені 03.10.2020 року під час проведення обшуку автомобіля VOLKSWAGEN LT д.н.з. НОМЕР_2 .

Копію ухвали направити слідчому, в провадженні якого знаходиться справа, прокурору, володільцю майна.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду в порядку, визначеному КПК України.

Повний текст ухвали слідчого судді проголошено 12.10.2020 року о 08.35. год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1