Справа № 712/4063/20
Провадження № 1-кп/712/536/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000004 відносно ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Умань Черкаської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, солдата, заступника командира бойової машини навідник-оператор механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , учасника АТО, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу за контрактом у військовому званні «солдат» на посадізаступника командира бойової машини навідник-оператор механізованого батальйону вказаної військової частини, діючи з прямим умислом, з мотивів тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІУ від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, 03.01.2020 близько 08 год. 00 хв., самовільно, без дозволу командування в умовах особливого періоду, крім воєнного стану залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 та направився за місцем свого проживання у м. Умань, Черкаської області, офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, поки 30.04.2020 усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе та вчинений злочин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, підтримав покази, дані ним під час досудового розслідування та пояснив, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 . А 03 січня 2020 року залишив частину за сімейними обставинами та повернувся до місця проживання в м. Умань Черкаської області. Коли знаходився вдома, офіційно не працевлаштовувався, проводив час на свій розсуд. Повертатись до військової частини не наважився, оскільки боявся відповідальності.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведене.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за:

-ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого: з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням відношення ОСОБА_4 до вчиненого, особи обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, приймав безпосередню участь в зоні АТО, до кримінальної відповідальності притягується вперше та враховуючи наведені вище обставини, які на думку суду є винятковими та такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає необхідним при призначенні покарання застосувати до обвинуваченого вимоги ст. 69 КК України, призначивши йому інший, більш м`який вид основного покарання, не зазначений в санкції ч. 4 ст. 407 КК України, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, у вигляді штрафу.

Витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування та речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 450 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 7 650 ( сім тисяч шістсот п`ятдесят ) гривень.

На вирок протягом 30 діб може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1