ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3346/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" вересня 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора, -

В С Т А Н О В И В:
22.09.2020 року у провадження Дарницького районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду вказаного судового провадження було визначено слідчого суддю ОСОБА_3 .

23.09.2020 року слідчим суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання, з метою унеможливлення виникнення сумнівів щодо неупередженості слідчого судді п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, обґрунтовуючи тим, що 23.09.2019 року Київською місцевою прокуратурою № 2, за заявою ОСОБА_3 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України та визначено орган досудового розслідування Дарницьке УП ГУ НП у м. Києві.

Зважаючи на вищевикладене є очевидним, що у ОСОБА_4 існують сумніви у неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 , а відтак наявні передбачені законом підстави для самовідводу.

23.09.2020 року дану заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 відповідно до автоматизованої системи документообігу суду було передано для вирішення слідчому судді ОСОБА_1 .

Особи, які беруть участь у кримінальному провадженні та особа, яка заявила самовідвід, у судове засідання не з`явились, про розгляд заяви повідомлені у встановленому законом порядку.

Вивчивши заяву про самовідвід, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтями 75, 76 КПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді, зокрема п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості.

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium, Grieves vs UK"). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі "Le Comte, Van Leuven iMeyere vs Belgium", суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" ("Wettstein v. Switzerland") та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" ("Castillo. Spain"), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Отже зважаючи на те, що вищенаведені обставини викладені слідчим суддею у заяві як прояв неупередженості до розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора є обґрунтованими та достатніми, а тому, з метою виключення будь-яких сумнівів у неупередженості та об`єктивності слідчого судді ОСОБА_3 , суддя вбачає підстави для задоволення заяви та його відводу.

На підставі ст.ст. 75, 76, 80, 81, 370, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Заяву слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід - задовольнити.

Відвести слідчого суддю Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідуваньта передати матеріали скарги на розгляд іншому слідчому судді у порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1