ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №645/2465/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/2251/20 Суддя доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.366-1 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
- обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження №11кп/818/2251/20 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2017 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, пенсіонера, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

засуджено за ст. 366-1 КК Українина 1 рік позбавлення волі, з позбавленням права обіймати певні посади, а саме: посади пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Як встановив суд, ОСОБА_7 відповідно до наказу №54-о від 16.02.2015 року був призначений на посаду старшого слідчого з особливо важливих справ сьомого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків та відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» займав відповідальне становище.
07 жовтня 2016 року ОСОБА_7 на підставі наказу №704-о від 06.10.2016 року звільнений з вищевказаної посади, згідно підпункту «г» пункту 64 (через скорочення штатів) «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №114 від 29.07.1991 року.
Відповідно до ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці, особи рядового і начальницького складу податкової міліції зобов`язані: шорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. Особи, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноважений на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
07.10.2016 року ОСОБА_7 письмово попереджений про необхідність подання щорічної декларації та декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що підтверджується відповідним попередженням про подання декларації.
Таким чином ОСОБА_7 , будучі обізнаним про необхідність подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2015 рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції у передбачений термін (протягом 60 календарних днів) з 00.00 01.09.2016 року до 01.11.2016 року, діючи умисно, не подав відповідну декларацію, чим порушив вимоги ст.45 Закону України «Про запобігання корупції».
Крім того, встановлено, що 07.10.2016 року ОСОБА_7 на підставі наказу №704-о від 06.10.2016 року, звільнившись з займаної посади старшого слідчого з особливо важливих справ сьомого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників на підставі підпункту «г» пункту 64 (через скорочення штатів) «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів №114 від 29.07.1991, будучі обізнаним про необхідність подання декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, діючи умисно, не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями тобто за період з 01.01.2016 року по 06.10.2016 року у передбачений Законом строк, чим порушив вимоги ст.45 Закону України «Про запобігання корупції».

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зазначив, що судом не достатньо враховано, що обвинувачений під час досудового розслідування та судового розгляду свою вину не визнавав, вчиненими діями підриває імідж державних органів та демократичної інституції держави. Наголосив, що судом при призначенні ОСОБА_7 покарання необґрунтовано було не враховано наявність обставини, що пом`якшує покарання, - наявність у обвинуваченого на утриманні неповнолітньої дитини, а також обставини, що обтяжує покарання, повторність злочинів.

Просить вирок суду скасувати в частині призначеного обвинуваченому покарання, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України, та призначити йому покарання - 1 рік 2 місяці позбавлення волі, з позбавленням права обіймати певні посади, пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Обвинувачений ОСОБА_7 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду. Зазначив, що висновки суду, що докази долучені до матеріалів провадження, не підтверджують його вину за пред`явленим обвинуваченням. Також наголосив, що строк на подачу декларації був пропущений з поважних причин; уповноваженим органом його не було повідомлено в установлений законом строк та спосіб про пропуск такого строку; органом досудового розслідування та судом невірно було кваліфіковано його дії за ст.366-1 КК України; в його діях не було умислу щодо ухилення від подання електронної декларації; трудову книжку разом з іншими документами отримав лише 03 листопада 2016 року, що підтверджується відомостями провадження; тривалий час після звільнення перебував за межами України, але повернувшись додому вжив певні дії щодо подання електронної декларації, у зв`язку з чим вважає оскаржуваний вирок незаконним, необґрунтованим та таки, що підлягає скасуванню.

Просить скасувати вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2017 року , а кримінальне провадження стосовно нього закрити за відсутністю в його діях складу злочину.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив скасувати вирок суду, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з визнанням неконституційною ст. 366-1 КК України, обвинуваченого, який просив закрити кримінальне провадження з цих же підстав, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_7 визнано винним у злочині, передбаченого ст.391-1 КК України, який вчинено 06.10.2016 року та 01.11.2016 року.

Разом з цим, рішенням Конституційного Суду України від 27 жовтня 2020 року №13-р/2020 у справі №1-24/2020(393/20), визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) статтю 366-1 Кримінального кодексу України та встановлено, що стаття 366-1 Кримінального кодексу України втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Статтею 152 Конституції України визначено, що закони та інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішення, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до приписів ст.151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

Враховуючи, що вищевказаним рішенням Конституційного Суду України статтю 366-1 КК України визнано неконституційною, тому не може бути притягнуто до кримінальної відповідальності особу за нормою закону, яка втратила чинність, у зв`язку з чим кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст. 366-1 КК України підлягає закриттю на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України.

Згідно ч.1 ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ст.366-1 КК України закрити на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, передбачене ст.366-1 КК України, яка втратила чинність через визнання її неконституційною.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: