Справа № 452/3496/18
Провадження № 1-кп/452/69/2020
ВИРОК
Іменем України

11 грудня 2020 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисників-адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самборі Львівської області кримінальне провадження № 0000782 від 26 жовтня 2018 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заріччя Самбірського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, неодруженого, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 , 26 жовтня 2018 року, приблизно о
01 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем марки «OPEL OMEGA», державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись ним автомобільним мостом через р. Дністер автодороги Нижанковичі Самбір Дрогобич Стрий, що між с. Ралівка Самбірського району Львівської області та м. Самбір Львівської області, в салоні якого перевозив пасажира переднього пасажирського сидіння ОСОБА_4 , грубо порушуючи вимоги п.п. «б» п. 2.3 розділу 2 (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п. 2.9 розділу 2 (водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції) та п. 13.1 розділу
13 (водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу) чинних Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, які виразились в тому, що він, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, а саме, рухаючись автомобільним мостом через р. Дністер в напрямку від с. Ралівка Самбірського району Львівської області та м. Самбір Львівської області, не вибрав безпечний правий боковий інтервал руху автомобіля, в результаті чого без причин технічного характеру здійснив наїзд правою передньою частиною керованого ним автомобіля на опору металевої конструкції даного моста справа. Внаслідок дорожньо транспортної пригоди ОСОБА_4 отримала, згідно висновку судово медичної експертизи, відкритий перелом правого стегна в середній третині зі зміщенням, струс головного мозку, забій нирок, садна та рану на спині, садна на лівій нозі та синець на спині. Травма правої ноги у вигляді відкритого перелому стегнової кістки відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент її спричинення.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене

ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час судового розгляду ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого

йому кримінального правопорушення визнав повністю, проте, в силу ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показань.

Крім повного визнання вини обвинуваченим у скоєному, його винуватість у вчиненому підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні потерпілої, свідків та дослідженими судом письмовими доказами:
- показаннями потерпілої ОСОБА_4 , даними в судовому засіданні, з яких відомо, що в день дорожньо транспортної пригоди відпочивала разом з обвинуваченим, з яким на той час зустрічалась, в кафе с. Ралівка Самбірського району з нагоди його дня народження. Оскільки в надмірній кількості він вживав спиртні напої, на її зауваження припинити це робити не реагував, тому попросила його друга ОСОБА_8 сісти за кермо автомобіля, коли поверталися додому. Проте, він (обвинувачений) не погодився, мотивуючи тим, що це його автомобіль і він робить те, що хоче. В кафе були до 23 години 30 хвилин. На вулиці падав мокрий сніг. ОСОБА_5 керував транспортним засобом на високій швидкості. На технічну несправність автомобіля не жалівся Вона знаходилась в автомобілі на передньому сидінні пасажира, ззаду були його друзі. Ременем безпеки пристебнута не була. Просила обвинуваченого збавити швидкість. Обставин аварії не пам`ятає. Пригода мала місце на Ралівському мості. Екстрене гальмування водієм не застосовувалося.

Показала, що обвинувачений добровільно частково відшкодував їй витрати, пов`язані з лікуванням, в сумі, що еквівалентно 2 (дві) тис. доларів США. Залишились невідшкодованими ще 6 (шість) тис. доларів США, які він відмовляється відшкодовувати. У зв`язку з тяжкістю отриманих травм було проведено шість операцій. Лікування продовжується до сьогоднішнього дня.

Просить обрати обвинуваченому міру покарання, пов`язану з позбавленням волі;

- показаннями допитаного в суді у якості свідка слідчого СВ Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 , з яких відомо, що під час проведення досудового розслідування з участю понятих в порядку ст. 290 КПК України проводився огляд місця події дорожньо - транспортної пригоди. Внесені відомості в ЄРДР про скоєне кримінальне правопорушення. Визначено процесуального прокурора. На підставі постанови прокурора про отримання зразків для експертизи, з якою було ознайомлено обвинуваченого, у відповідності до ст.245 КПК України медичним працівником проводився забір крові ОСОБА_5 . Відібрана кров в кількості 5 мл була поміщена в пакет у скляну ємкість з добавленням 0,2 мл вуглекислого натрію. Пакет опечатувався. Особисто він завозив цей пакет в ЛОБСМЕ. В холодильнику Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області кров зберігалась два тижні. Речовим доказом не визнавалася. Для проведення судової експертизи з приводу отриманих потерпілою тілесних ушкоджень була витребувана її медична карта. Обвинувачений під час ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчили порушення моторики, нечіткість мови та заплітання язика, запах алкоголю з рота. Під час забору у нього крові скарг ніхто не висловлював, поняті підписали протокол. Порушень герметичності ємкості, куди поміщалась кров, не було.

Жодного клопотання від експертів щодо якості матеріалів, представлених на експертне дослідження, не надходило. Скарг не поступало.

Для проведення судової автотехнічної експертизи вихідні дані, здобуті в ході досудового розслідування, подавалися ним експерту;

- показаннями допитаної у якості свідка молодшої медсестри Самбірської ЦРЛ

ОСОБА_10 , з яких убачається, що разом з медсестрами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебувала в день ДПТ на зміні в приймальному відділенні Самбірської ЦРЛ. Була присутньою під час забору крові в обвинуваченого, про що засвідчила своїм підписом. Останній кров здавав добровільно. Забір проводився з допомогою нового шприца, з вени. Кров помістили у стерилізовану ємкість;

- її показання підтвердила допитана в судовому засіданні у якості свідка медсестра приймального відділення Самбірської ЦРЛ ОСОБА_12 і показала, що кров в обвинуваченого відбиралась шприцом об`ємом 10 мл з добавленням 2 мл кислоти і була поміщена у стерильний посуд. Після чого опечатувалась, проставлялись підписи лікаря, медсестри приймального покою.

Ствердила, що відібрана в особи кров для послідуючого експертного дослідження зберігається в медичному закладі три місяці, що не впливає на результат дослідження;

- протоколом отримання зразків для експертизи від 26 жовтня 2018 року, складеним слідчим СВ Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 , у відповідності до якого в ОСОБА_5 медпрацівником ОСОБА_11 було відібрано кров для проведення експертизи. У складеному протоколі наявні підписи понятих,

ОСОБА_5 , особи, яка відбирала експериментальні зразки. Протокол прочитано вголос. Заяв та клопотань ні від кого не поступало.

Взірці крові у ОСОБА_5 проводились на підставі постанови прокурора від

26 жовтня 2018 року про отримання зразків для експертизи (а.с. 54);

- висновком за № 454 від 26 жовтня 2019 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції, складеного о 02 годині 45 хвилин лікарем приймального відділення Самбірської ЦРЛ ОСОБА_13 , з якого убачається, що ОСОБА_5 в період освідування перебував у стані алкогольного сп`яніння. (а.с.56);
- висновком експерта № 3999/ 2018 г від 09.11. 2018 року, яким встановлено, що при судово токсикологічній експертизі крові ОСОБА_5 , 1996 р.н., виявлено етиловий спирт в кількості 1,40 % (проміле), не виявлено метилового, пропілового і алілового спиртів. (а.с. 47);

Допитана в порядку роз`яснення судовий експерт ОСОБА_14 підтримала складений нею висновок і показала, що особисто слідчим на експертне дослідження доставлялась кров обвинуваченого ОСОБА_5 в кількості 5 мілілітрів. Пакет був неушкоджений, з підписами понятих, лікаря. Герметичність посуди порушена не була. Кров зберігалася в експертній установі 1 (один) місяць, а потім була знищена створеною

комісією згідно виданого наказу керівника установи, про що було складено відповідний акт.

Ствердила, що в медичній установі частина крові зберігається до 3 х місяців, а частина відправляється в експертну установу. При температурі не вище плюс 50С кров можна зберігати до 60 - ти днів. Зберігання крові і послідуюча доставка в експертну установу не вплинули на якість і результат дослідження;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.10.2018 р., схеми і фототаблиць до нього, відповідно до яких ДТП мала місце на автомобільному мості між населеними пунктами с. Ралівка м. Самбір внаслідок наїзду транспортного засобу на нерухому перешкоду. Асфальтне покриття дороги зволожене, чисте. До проїжджої частини дороги примикає бордюрний камінь. На автомобілі марки «OPEL OMEGA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , наявні технічні пошкодження: масивна деформація передньої частини з відсутністю капота, бампера, радіатора, відірване від осі праве переднє колесо, зміщене ліворуч переднє ліве колесо, деформована передня ліва дверка, тріщина (павутина) на передньому вітровому склі справа, подряпини та потертості на передній правій дверці, деформація двох передніх крил, відірваний задній бампер, розбиті та відсутні передні фари (а.с. 7 - 20);
- витягом з ЄРДР, з якого убачається, що 26. 10 2018 року о 01 годині 45 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «OPEL OMEGA» р.н. НОМЕР_1 та рухаючись ним автомобільним мостом через р. Дністер в напрямку від с. Ралівка до м. Самбора, здійснив наїзд на опору металевої конструкції моста, внаслідок чого автомобіль отримав механічні ушкодження, водій ОСОБА_5 , пасажир його автомобіля ОСОБА_15 отримали тілесні ушкодження та госпіталізовані в Самбірську ЦРЛ (а.с. 73);
- висновком експерта № 1125 від 21.11.2018 р., з якого убачається, що відповідно до записів медичної документації за період жовтня-листопада 2018 року з ІНФОРМАЦІЯ_2 та КЗ ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім. Ю. Липи» у гр. ОСОБА_4 виявлено: відкритий перелом правого стегна в середній третині зі зміщенням, струс головного мозку, забій нирок, садна та рану на спині. Крім того, при судово - медичному огляді у потерпілої виявлені плями на шкірі лівої ноги - сліди загоєних саден та синець на спині. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, могли виникнути під час дорожньо-транспортної пригоди 26 жовтня 2018 року. Травма правої ноги у вигляді відкритого перелому стегнової кістки відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент її спричинення, відповідно п.2.1.3.(м) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 від 17 січня 1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово -медичної служби України ( надалі Наказу) (а.с 48 - 50);
Допитана в порядку роз`яснення експерт ОСОБА_16 підтримала даний висновок і показала, що він складався з дослідженням двох медичних карт та рентген знімка. Проводився особистий огляд потерпілої. Був встановлений відкритий перелом стегнової кістки правої ноги на підставі медичних документів, струс головного мозку. Виявлені у потерпілої травми характерні для ДТП і могли виникнути 25 жовтня 2018 року.

Травма правої ноги у вигляді відкритого перелому стегнової кістки у відповідності до п.п. 4 Наказу відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, струс головного мозку, забій нирки легкі з короткочасним розладом здоров`я; садна та рани легкі тілесні ушкодження без розладу здоров`я. Такі тілесні ушкодження утворились при ударах до виступаючих частин, у якості пасажира на передньому сидінні.

- висновком судової автотехнічної експертизи № 1/1553 від 22 листопада 2018 року, яким встановлено, що на момент огляду система рульового керування досліджуваного автомобіля марки «OPEL OMEGA» р.н. НОМЕР_1 знаходиться в стані повної відмови по причині втрати кінематичного зв`язку між елементами системи «рульовий механізм з гідропідсилювачем керма - праве кероване колесо» внаслідок відокремлення (відриву) переднього правого колеса разом з гальмівним механізмом, маточиною, елементами підвіски та зміщення переднього лівого колеса в напрямку спереду до заду по відношенню до його осі.
Робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля марки «OPEL OMEGA» р.н. НОМЕР_1 знаходиться в стані повної відмови по причині розгерметизації одного з контурів гальм внаслідок від`єднання переднього правого колеса разом з маточиною та гальмівним механізмом, що призвело до пошкодження (роз`єднання, розриву) гумового шлангу приводу гальм, а освітлювальна система досліджуваного автомобіля знаходиться в стані повної відмови по причині руйнування електропроводу, блок-фар та розсіювача правого ліхтаря.
Пошкодження рульової, робочої гальмівної та освітлювальної системи цього автомобіля виникли під час ДТП. Питання про можливість водієм виявити несправності вказаної системи перед виїздом чи під час експлуатації транспортного засобу втрачає технічний зміст (а.с 41 - 46).
Допитаний в порядку роз`яснення експерт ОСОБА_17 повністю підтвердив свій висновок і показав, що оглядав автомобіль в присутності слідчого та водія на підставі ухвали суду. Робоча система була в стані повної відмови. Гальмівна система вийшла з ладу під час ДТП від контактування з твердою поверхнею, про що чітко зазначено в п. 4 висновку. До настання пригоди була справна. Причина ДТП недотримання інтервалу наїзду;

- висновком судової інженерно транспортної експертизи № 1/1595 від 26 листопада 2018 року, згідно якої в даній дорожній ситуації водій автомобіля «Opel Omega» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинен був керуватись технічними вимогами п.п. 1.2., 12.1. та 2.4. чинних Правил дорожнього руху (надалі ПДР).
Технічна можливість водієм автомобіля «Opel Omega» р.н.з. НОМЕР_1
ОСОБА_5 уникнути автопригоди визначалась виконанням ним технічних вимог
п. 13.1. чинних ПДР, для дотримання якого в нього не було завад технічного характеру.
Дії водія ОСОБА_5 не відповідали технічним вимогам п. 13.1. чинних ПДР.
Встановити, чи відповідали дії водія автомобіля «Opel Omega» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 технічним вимогам п. 12.2. чинних ПДР не видається можливим.
При заданих вихідних даних з технічної точки зору причиною настання даної пригоди, стали невідповідність технічним вимогам п. 13.1 чинних ПДР, дії водія автомобіля «Opel Omega» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 (а.с 36 38).
Допитаний в порядку роз`яснення експерт ОСОБА_18 підтримав свій висновок і показав, що вихідні дані для проведення експертизи були надані слідчим. Причиною ДТП було порушення водієм ОСОБА_5 п. 13.1 діючих ПДР, який не дотримався безпечної дистанції і здійснив наїзд на перешкоду - опору моста. Будь - яких технічних перешкод для здійснення такого наїзду у водія не було. Порушення зазначених Правил перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП, що було достатньо для встановлення причини настання даної пригоди.

Пояснив, що в п. 1 резолютивної частини висновку з технічних причин помилково зазначено порушення водієм правил п.п. 1.2, 12.1, 12.4 чинних Правил дорожнього руху,

оскільки висновок набирав на попередньому висновку, який складав раніше по іншому кримінальному провадженні.

Як було зазначено в дослідницькій частині висновку, водій ОСОБА_5 повинен був керуватися технічними вимогами п.п. 12.2 та 13. 1 чинних Правил дорожнього руху, так як в темну пору доби в умовах недостатньої видимості не вибрав належної швидкості руху, щоб зупинити транспортний засіб в межах видимості дороги і не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Однак, встановити, чи дії водія ОСОБА_5 відповідали технічним вимогам

п.12.2 чинних Правил ПДР не видається можливим у зв`язку з відсутністю у вихідних даних такого параметру, як видимість елементів проїзної (загальна видимість).

Стан гальмівної системи ним не досліджувався. Однак він був присутнім під час такого дослідження, яким було встановлено, що гальмівна система транспортного засобу вийшла з ладу внаслідок ДТП. До того була технічно справна. Проїздна частина моста не освітлювалась, оскільки в цьому не було потреби, як і дослідження обставини щодо засліплення автомобіля зустрічним транспортом, оскільки у відповідності до п.19.3 ПДР водій повинен був включити звукову сигналізацію і зменшити швидкість. На експертизу такі питання не ставились. Також не мала значення поверхня дороги перед з`їздом ( рівна чи з підйомом), так як автомобіль рухався і ДТП мала місце на самому мості, а не в`їзді на такий. Водій, керуючи автомобілем, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого відбувся наїзд на перешкоди;

- посвідченням водія, виданим на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_3

01.06.2016 року центром 4644, з якого убачається, що він має право керувати транспортним засобом категорії «В» (а.с.21);

- копією технічного паспорта серії НОМЕР_4 на автомобіль марки «OPEL OMEGA», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; (а.с.70 );

Оцінюючи всі зібрані та перевірені в судовому засіданні докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у тому, що
26.10.2018 року, приблизно о 01 год. 45 хв., керуючи автомобілем марки «OPEL OMEGA», державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись ним автомобільним мостом через р. Дністер автодороги Нижанковичі Самбір Дрогобич Стрий, що між с. Ралівка Самбірського району Львівської області та м. Самбір Львівської області, в салоні якого перевозив пасажира переднього пасажирського сидіння ОСОБА_4 , грубо порушуючи вимоги п.п. «б» п. 2.3 розділу 2 (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п. 2.9 розділу 2 (водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції) та п. 13.1 розділу
13 (водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу) чинних Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, які виразились в тому, що він, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, а саме, рухаючись автомобільним мостом через р. Дністер в напрямку від с. Ралівка Самбірського району Львівської області та м. Самбір Львівської області, не вибрав безпечний правий боковий інтервал руху автомобіля, в результаті чого без причин технічного характеру здійснив наїзд правою передньою частиною керованого ним автомобіля на опору металевої конструкції даного моста справа. Внаслідок даної дорожньо транспортної пригоди ОСОБА_4 отримала, згідно висновку судово медичної експертизи, відкритий перелом правого стегна в середній третині зі зміщенням, струс головного мозку, забій нирок, садна та рану на спині, садна на лівій нозі та синець на спині. Травма правої ноги у вигляді відкритого перелому стегнової кістки відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент її спричинення,що підтверджується :

- показаннями потерпілої ОСОБА_4 , даними під присягою в судовому засіданні, яка підтвердила факт перебування обвинуваченого під час ДТП у стані алкогольного сп`яніння, який рухався на високій швидкості, передати кермо іншому не захотів;

- показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 щодо порядку відібрання крові ОСОБА_5 для експертного дослідження, які підтвердили, що кров відбиралась у ОСОБА_5 за його згодою, опечатувалася в герметичну ємкість. Жодних скарг при заборі крові в обвинуваченого ніхто не висловлював;

- показаннями слідчого ОСОБА_9 щодо перебування ОСОБА_5 в момент ДТП у стані алкогольного сп`яніння.

Цим показанням суд надає віри, оскільки вони є послідовними, взаємодоповнюючими, відповідають об`єктивно обставинам справи, дослідженим в судовому засіданні письмовим доказам:

- висновку, складеному лікарем Самбірської ЦРЛ ОСОБА_13 , про те, що

ОСОБА_5 перебував в стані сп`яніння;

- висновку токсикологічної експертизи, підтриманого судовим експертом

ОСОБА_14 , яка підтвердила наявність в крові ОСОБА_5 етанолу, доставки крові в герметично упакованій ємкості, придатній для дослідження;

- протоколу огляду місця події, засвідченому підписами понятих, та прилягаючою до нього схемою і фото таблицею, з якого відомо, що дорожньо-транспортна пригода мала місце на автомобільному мості між населеними пунктами: с. Ралівка м. Самбір внаслідок наїзду транспортного засобу на нерухому перешкоду бордюрний камінь, в результаті чого автомобіль марки «OPEL OMEGA», реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав значні технічні пошкодження передньої частини;

- висновку судово медичної експертизи №1125 від 21.11.2018 року, підтриманого в судовому засіданні судово медичним експертом ОСОБА_16 , яким встановлено механізм, характер, тяжкість і локалізацію отриманих ОСОБА_4 тілесніх ушкоджень, які характерні для ДТП в якості пасажира на передньому сидінні;

- висновку проведеної по справі автотехнічної експертизи, підтриманого в судовому засіданні експертом ОСОБА_17 , яким констатовано, що причиною ДТП стало порушення п. 13.1 діючих Правил дорожнього руху .п. 13.1 і ці порушення знаходяться у прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП;
- висновку інженерно транспортної експертизи, підтриманого в судовому засіданні експертом ОСОБА_18 , згідно якого гальмівна система транспортного засобу до ДТП була справна і вийшла з ладу внаслідок даної пригоди.

Ці докази в силу ст. ст. 85, 86 КПК України суд вважає належними та допустимими, так як вони є достатніми, такими, що взаємодоповнюють один одного, достовірно та поза розумним сумнівом, як того вимагають норми КПК України, підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, а тому посилання сторони захисту на ту обставину, що органом досудового розслідування не доведено обтяжуючої обставини обвинуваченому скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, так як кров на експертне дослідження у ОСОБА_5 відбиралась і зберігалась поза процесуальним статусом, а тому висновок токсикологічної експертизи є неналежним доказом, є невірним, так як кров відбиралась слідчим на підставі постанови прокурора у відповідності до протоколу отримання зразків для експертизи згідно ст.245 КПК України лікарем в присутності понятих, зі згоди самого ОСОБА_5 , належним чином упаковувалась, жодних скарг з приводу відібрання крові ні від кого не поступало.
Суд також не вбачає підстав для визнання неналежним та недопустимим доказом висновок судово медичної з підстав порушення порядку її проведення, з тих підстав, що в ухвалі слідчого судді про призначення експертизи не вказано, які матеріали скеровуються для її проведення, сама експертиза була проведена на підставі медичної карти з посиланням на рентген знімок, експерт лише візуально оглядав потерпілу, при візуальному огляді бачив лише численні садна, у відповідності до ст. 290 КПК України матеріали не були надані стороні захисту, з однією медичною картою експерт ознайомилася з власної волі сама, другу надіслав слідчий, у висновку невірно зазначено тяжкість отриманої травми ноги «відкритий правого правого стегна», який міг бути віднесений до категорії тяжких тілесних ушкоджень, при умові, що несе загрозу для життя,чого експертом не зазначено у висновку, замість правильного у відповідності до п.п. 2,1,3 Наказу № 6 МОЗ України від 17. 01. 1995 року «Про розвиток і вдосконалення судово медичної служби України» - «відкритий перелом діафізу стегна», відсутні документи, на підставі яких проводилась експертиза, так як експертиза проводилась на підставі ухвали слідчого судді, висновок експерта відповідає положенням ст.101 КПК України, у відповідності до частини 3 цієї норми такий ґрунтується на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали відомі йому під час дослідження матеріалів. Потерпіла, ураховуючи характер отриманої травми, не могла бути повністю оглянута, у зв`язку з чим досліджувались її медичні карти, у достовірності записів в яких ніхто не ставив сумніву. Беручи до уваги, що вони не були визнані речовим доказом, в силу ст. 290 КПК України стороні захисту відкриті не були.

Суд також не бере до уваги посилання сторони захисту на те, що висновок судової
автотехнічної експертизи № 1/1595 є недопустимим доказом, так як експерт не дослідив, чи гальмівна система автомобіля працювала до ДТП, оскільки причиною ДТП було порушення водієм ОСОБА_5 п. 13.1 діючих ПДР, який не дотримався безпечної дистанції і здійснив наїзд на перешкоду - опору моста. Будь яких технічних перешкод для здійснення такого наїзду у водія не було. Порушення зазначених правил перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП, що було достатньо для встановлення причини настання даної пригоди, не досліджено гальмівної системи автомобіля, а допущення технічного характеру помилки не могла вплинути на причину настання ДТП.

З тих же підстав суд не вбачає підстав для визнання недопустимим доказом висновок інженерно - транспортно - технічної експертизи оскільки експерт не дослідив, чи гальмівна система автомобіля працювала до ДТП. Будь яких технічних перешкод для здійснення такого наїзду у водія не було. Порушення зазначених правил перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП, що було достатньо для встановлення причини настання даної пригоди.

Суд не бере до уваги посилання сторони захисту на те, що потерпіла своєю неправомірною поведінкою сприяла скоєнню ДТП, так як сіла в салон автомобіля, не пристібнувшись, знаючи, що водій автомобіля перебував у стані алкогольного сп`яніння, сама наражалась на небезпеку, зробила все можливе, щоб настали наслідки ДТП, бажала настання таких наслідків, так як сам обвинувачений ОСОБА_5 , знаючи, що керуватиме транспортним засобом, свідомо вживав у надмірній кількості спиртні напої, на прохання потерпілої передати кермо іншій особі, не реагував, рухався на високій швидкості, внаслідок чого не справився з керуванням. Сам факт непристібнення потерпілою ременя безпеки не стало причиною ДТП, про що не зазначено в жодному висновку проведених судових експертиз.

Таким чином, досліджені безпосередньо в судовому засіданні докази суд оцінює їх в сукупності за критеріями належності та допустимості. За критерієм належності, закріпленим у ст. 85 КПК України, суд вважає всі досліджені докази належними, допустимими, стабільними, послідовними, логічними, узгодженими один з одним, отримані без порушень прав та свобод людини, у законний спосіб, їм надана правильна юридична оцінка та не має підстав їм не довіряти.

При цьому суд, вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, виходить з принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення. Винуватість особи має бути доведена поза розумним сумнівом.
Правова позиція ЄСПЛ щодо цього відображена, зокрема, у п.43 рішення від
14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих,чітких і взаємоузгоджених.
Відповідно до ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Допустимість доказів визначається положеннями цього Кодексу, які були чинними на момент їх отримання.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає безспірно встановленим те, що всі інші процесуальні дії по збиранню доказів по даному провадженню, які були досліджені судом, були проведені у спосіб, з дотриманням порядку і на підставах, передбачених процесуальним законом з дотриманням загальних засад кримінального провадження, які гарантують права і свободи людини та громадянина (п. п. 1-10 ч. 1 ст. 7, ч. ч. 2, 4 та 6 ст. 246, 251, 252, 271, 273, 275 КПК України).

Таким чином, проаналізувавши безпосередньо отримані у судовому засіданні показання потерпілої, свідків, а також досліджені під час судового розгляду письмові та речові докази, суд приходить до висновку, що підстав для їх неврахування, а також визнання неналежними чи недопустимими сторонами не наведено, а судом встановлено, що вони є переконливими, послідовними, та такими, що узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального правопорушення, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь-якими іншими обставинами. Вказані докази суд покладає в основу свого рішення по суті висунутого ОСОБА_5 обвинувачення по даному кримінальному провадженню.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що ОСОБА_5 , як особа, що керувала транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, а тому кваліфікація його дій за ч. 2 ст.286 КК України є вірною. Обвинуваченим ОСОБА_5 було допущено порушення наведених вище приписів Правил дорожнього руху України, що перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце, та заподіянням потерпілій ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень.
З огляду на наведене, об`єктивна сторона кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 , полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілому, яка є елементом складу злочину, відповідальність за вчинення якого встановлена ч. 2 ст. 286 КК України.
Із суб`єктивної сторони вина ОСОБА_5 характеризується необережністю у формі злочинної недбалості, оскільки, передбачаючи настання суспiльно-небезпечних наслiдкiв своїх дій, ОСОБА_5 легковажно розраховував на їх запобігання.
Суд зазначає, що ч. 2 ст. 286 КК України містить санкцію за вчинення передбаченого у ній злочину, яка дозволяє його класифікувати відповідно до ст. 12 КК України як тяжкий злочин.
При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами від 12 червня 2009 року, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення.

При виборі обвинуваченим заходу примусу і порядку його відбування у відповідності до даної норми разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, суд враховує дані про особу кожного обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, в тому числі, ст. ст. 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір такого заходу примусу та порядок його відбування, а також форму вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості та наслідків, що настали.

Обставинами, які, відповідно до норми ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, у даному випадку, є часткове відшкодування обвинуваченим заподіяної шкоди в сумі
51 тис. грн. та 500 доларів США, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами(а.с. 19 23).
Незважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому він не розкаявся.
Обставина, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, є скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Приймаючи рішення про призначення обвинуваченому покарання, суд, серед іншого, враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується на рішенні Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Вимога додержувати справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема, у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Визначаючи вид і розмір покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про його особу, а саме те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, є особою молодого віку, думку потерпілої про обрання міри покарання ОСОБА_5

За таких обставин суд, зважаючи на тяжкість вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наслідків, які настали, у зв`язку з чим потерпіла, будучи особою молодого віку, дотепер продовжує лікування, на що необхідні кошти, а обвинувачений, з вини якої вона отримала тілесні ушкодження, відмовляється добровільно їх сплачувати, пом`якшуючу та обтяжуючу обставини, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах ч. 2 статті 286 КК України.
Оскільки ОСОБА_5 раніше несудимий, є особою молодого віку, добровільно частково відшкодував потерпілій заподіяну шкоду, що підтверджується письмовими розписками, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_19 від відбуття покарання у відповідності до ст. 75 КК України.
Окрім того, беручи до уваги, що ОСОБА_5 було вчинено злочин проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, спричинення тяжких наслідків вчиненого злочину безпосередньо пов`язаних з наявністю у нього права керувати транспортними засобами, враховуючи те, що злочин було вчинено в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає за необхідне застосувати до нього додаткове покарання, передбачене санкцією
ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на
2 (два) роки.
Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз № 1/1595 від

26.11.2018 року, № 1/1553 від 22.11.2018 року, на загальну суму 2860,00 грн., слід стягнути з ОСОБА_5 в користь держави.

З речовими доказами по справі слід поступити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та засудити на 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Установити ОСОБА_5 іспитовий строк терміном 2 (два) роки.

У відповідності до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз:

згідно висновку № 1/1595 від 26.11.2018 року 1 430, 00 грн.;

згідно висновку № 1/1553 від 22.11.2018 року - 1 430,00 грн., а всього на загальну суму 2 860,00 грн.

Речовий доказ, а саме: автомобіль марки «OPEL OMEGA» р.н. НОМЕР_1 , який згідно розписки повернуто на зберігання ОСОБА_5 , вважати йому повернутим. (а.с.23).

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для ОСОБА_5 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя