Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
Справа № 215/2131/20
Провадження 1-в/215/145/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
секретар: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі подання начальника Тернівського районного відділу м. Кривий Ріг філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання по закінченню строку випробування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2018 року за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі
ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбуття призначеного покарання з випробувальним терміном на 2 роки,

В С Т А Н О В И В:

08.04.2020 року до суду надійшло вказане подання, яке обґрунтоване тим, що на обліку в Тернівському районному відділі м. Кривий Ріг філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, засуджений перебуває
з 15.11.2018 року.
За час перебування на обліку ОСОБА_5 характеризувався задовільно. Покладені на нього судом обов`язки виконував. Протягом іспитового строку двічі притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, але станом на
06.04.2020 року рішення по вказаному кримінальному провадженню судом не прийняте.
У судове засідання представник Тернівського районного відділу м. Кривий Ріг філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області не з`явився, подав заяву, в якій вказав, що подання підтримує та просить проводити розгляд подання без його участі.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву в якій просить проводити розгляд подання без його участі.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на розгляді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, відповідно до якого останній обвинувачується у вчиненні злочину у період іспитового строку, що, на його думку, унеможливлює звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Розглянувши подання, вивчивши матеріали додані до нього, вислухавши думку прокурора, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питання, передбаченого пунктом 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Як слідує з матеріалів подання начальника Тернівського районного відділу

м. Кривий Ріг філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області засуджений ОСОБА_5 під час строку випробування, покладені на нього судом обов`язки виконував. Згідно характеристики за місцем проживання характеризується позитивно. Іспитовий строк у засудженого ОСОБА_5 за вироком Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06.04.2018 року закінчився 06.04.2020 року. Також судом встановлено, що 09.11.2019 року

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення по кримінальному провадженню № 0001563 за ч. 1 ст. 263 КК України. Дані матеріали перебувають в провадженні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, проте станом на 06.04.2020 року вина ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення в законному порядку не доведена та обвинувальним вироком не встановлена. На підставі викладеного, згідно вимог ч. 1 ст. 78 КК України, ч. 2 ст. 165 КВК України начальник органу з питань пробації ставить перед судом питання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання по закінченню строку випробування.

В той же час, згідно відповіді Довгинцівського районного суду міста

Кривого Рогу Дніпропетровської області слідує, що кримінальне провадження за

ч. 1 ст. 263 КК України відносно ОСОБА_5 на даний час не розглянуто і по ньому здійснюється судовий розгляд.

Зі змісту ч. 3 ст. 75 та ч. 1 ст. 78 КК України вбачається, що обов`язковими умовами звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є не вчинення засудженим у період іспитового строку, визначеного судом, нового злочину.

Разом з цим, ч. 1 ст. 62 Конституції України закріплює основоположний принцип кримінального судочинства презумпцію невинуватості, згідно якої, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, стверджувати про вчинення особою нового злочину та, відповідно, про її винуватість у скоєному можливо лише після набрання законної сили відповідним вироком суду, яким особа буде визнана винуватою у вчиненні відповідного злочину.

Окрім того, принцип презумпції невинуватості закріплений у міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та які відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 19 Закону України від 29.06.2004 року № 1906-IV «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства України.

Так, у ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини зазначається, що кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, поки її винність не буде встановлена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту.

Згідно з п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права кожен обвинувачений у кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно із законом.

Аналогічна норма міститься й у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також у рішеннях Європейського суду з прав людини, що містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акта, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) як джерело права, що знайшло своє втілення і в ч. 5 ст. 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Так, ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегеу і Джабардо проти Іспанії» зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, оскільки обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

У рішенні у справі «Фатуллаєв проти Азербайджану» від 22.04.2010 року ЄСПЛ зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в п. 2 ст. 6 Конвенції, є одночасним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», є винною до того, як це доведено в законному порядку. ЄСПЛ послідовно дотримується підходу, відповідно до якого принцип презумпції невинуватості порушується, якщо судове рішення або твердження офіційної особи щодо особи, яка обвинувачується в скоєнні злочину, схиляє до думки про те, що вона винна до того, як її винуватість була встановлена в законному порядку. Аналогічні порушення констатовано ЄСПЛ у справах: «Шагін проти України», «Грабчук проти України».

З огляду на наведене вище, а також, враховуючи імперативний характер норм ч. 3 ст. 75, ч. 1 ст. 78 КК України та ч. 2 ст. 165 КВК України, за якими представник органу з питань пробації після закінчення іспитового строку зобов`язаний звернутися з поданням про звільнення від відбування покарання, а суд, відповідно, ухвалити рішення про таке звільнення, якщо він протягом цього строку виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, що повинно бути встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, приймаючи до уваги, що як на момент закінчення іспитового строку, так і на цей час Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України не ухвалювалося обвинувального вироку, враховуючи, що з часу закінчення іспитового строку минуло вже 4 місяці і вина ОСОБА_5 у вчиненні нового злочину під час іспитового строку не доведена, подання представника органу пробації про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 78 КК України, ч. 2 ст. 165 КВК України, ст.ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання начальника Тернівського районного відділу м. Кривий Ріг філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області
ОСОБА_4 - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2018 року.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом
7 днів з дня її проголошення через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: