ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/371/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 листопада 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 та застосовано щодо ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту з зали суду. Одночасно визначено ОСОБА_12 розмір застави у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168160 грн. У випадку внесення застави вирішено покласти на підозрюваного процесуальні обов`язки. Датою закінчення дії ухвали визначено 23 год. 59 хв. 22 січня 2021 року.

В апеляційних скаргах:

прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком 60 діб з моменту взяття під варту, без визначення розміру застави. Свої вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції безпідставно визначено розмір застави при наявності матеріалів, які підтверджують, що злочин було вчинено із безпосереднім застосуванням насильства, а тому оскаржуване рішення в цій частині постановлене всупереч положень ст.370 КПК України та не відповідає конкретним обставинам кримінального провадження. Вважає, що оскільки підозрюваний є іноземцем, то при внесенні ним застави, існує велика ймовірність, що він залишить у законний чи незаконний спосіб територію України. Просить врахувати, що ОСОБА_13 не одружений, на утриманні у нього не перебуває ніхто, також він немає постійного законного заробітку, на території України перебуває незаконно, без постійного місця проживання, уродженець Азербайджану, не має у власності рухомого та нерухомого майна, що свідчить про слабку міцність його соціальних зв`язків. Стверджує, що застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою з визначенням застави, не попередить наявних ризиків та не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а орган досудового розслідування не матиме можливості запобігти встановленим ризикам;

захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу та застосувати до його підзахисного цілодобовий домашній арешт за його місцем проживання ( АДРЕСА_1 ). Свої вимоги мотивує тим, що судом застосовано надто жорстокий запобіжний захід і такий що не відповідає особі і обставинам пред`явленого обвинувачення, а визначена сума застави є непомірною і непосильною для підозрюваного. Зазначає, що ОСОБА_14 не є особою, стосовно якої необхідно застосовувати виключну міру запобіжного заходу, оскільки він вперше підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, незважаючи на те, що він іноземець, влаштувався на роботу на підприємстві ОСОБА_15 , однак змушений був звільнитись через постійні приниження та образи з боку співвласника. Також захисник звертає увагу суду на те, що його підзахисний має місце проживання, так як бажаючи створити сім`ю, з вересня 2018 року перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_16 та проживає з нею та її дванадцятилітньою дочкою у м.Тернополі у трьох кімнат ній квартирі. Вважає, що цілодобовий домашній арешт зможе запобігти ризикам вказаним слідчим в клопотанні та позбавить його можливості будь-якого спілкування чи впливу на потерпілих, свідків чи інших осіб. Стверджує, що ОСОБА_14 не зможе переховуватись від органів досудового слідства чи суду і виїхати за межі країни, оскільки в нього вилучили документи (паспорт).

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного і доводи захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу, доводи прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, перевіривши надані суду матеріали кримінального провадження та доводи сторін, колегія суддів з`ясувала наступне.

З наданих суду матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_14 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років з конфіскацією майна.

Також, на переконання колегії суддів, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що застосування до підозрюваного тримання під вартою в даному випадку відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і на даному етапі досудового розслідування такий запобіжний захід є виправданим та необхідним для досягнення завдань кримінального провадження у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_12 підозри за ч.2,4 ст.186, ч.2 ст.187 КК України та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в апеляційних скаргах не оспорюються, а тому не підлягають перевірці в ході апеляційного розгляду.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги захисника про те, що для запобігання встановленим ризикам і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного достатнім є застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту колегія суддів приходить до висновку про їх безпідставність у зв`язку з наступним.

Так, доводи апеляційної скарги захисника про можливість визначення місця перебування під домашнім арештом за місцем проживання ОСОБА_17 у квартирі АДРЕСА_2 є безпідставними, оскільки з доданих до його апеляційної скарги документів слідує, що вказана квартира є власністю її брата ОСОБА_18 і будь-яких відомостей, які би підтверджували законне право підорюваного користуватися цим житлом сторона захисту не надала.

Крім того, дослідженням доданих до клопотання слідчого матеріалів у ході судового розгляду встановлено, що підозрюваний ОСОБА_13 постійного зареєстрованого місця проживання на території України не має. Крім того, з відміток у його паспорті вбачається, що 22 листопада 2019 року Тернопільським міським відділом Управління державної міграційної служби України було прийнято рішення про примусове повернення ОСОБА_7 і він зобов`язаний був залишити територію України.

Враховуючи наведені обставини, а також відомості про особу підозрюваного та конкретні обставини вчинення інкримінованих йому тяжких злочинів, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що при застосуванні положень ч.4 ст.183 КПК України, яка надає право слідчому судді при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави слідчий суддя не навів мотивів, з яких відхилив доводи сторони обвинувачення про відсутність підстав для визначення застави.

За змістом частин третьої і четвертої ст.183 КПК України в ухвалі слідчого судді має бути обґрунтовано обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали слідчий суддя не мотивував свого рішення в цій частині і не врахував, установлені в судовому засіданні обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме дані про особу підозрюваного, який на території України офіційно не працевлаштований, стабільних доходів не отримує, не одружений, постійного, зареєстрованого місця проживання на території України не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків на території України. Крім того, з доданої до клопотання слідчого копії проїзного документа за напрямком Львів-Баку слідує, що ОСОБА_13 03 грудня 2020 року намагався покинути територію України. Також, слідчий суддя не дав належної оцінки доводам слідчого про те, що конкретні обставини вчинення інкримінованих підозрюваному злочинів вказують на неможливість застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, зокрема, що дії підозрюваного кваліфіковано як тяжкі злочини, вчинені повторно із застосуванням насильства, якими завдано майнову шкоду на загальну суму близько 450 тисяч гривень. При цьому, у двох епізодах потерпілими були жінки, а в третьому до потерпілого застосовано насильство, яке було небезпечним для його життя і здоров`я.

На переконання колегії суддів наведені обставини в сукупності з обсягом встановлених у цьому випадку ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, та відомостями про особу підозрюваного, який на території України не має міцних соціальних зв`язків, свідчать про відсутність підстав вважати, що у разі визначення застави вона може бути достатньою для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

За таких обставин оскаржувану ухвалу в частині визначення розміру застави необхідно скасувати.

Керуючись ст.ст.7,9,404-419,422, 424 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 листопада 2020 року відносно ОСОБА_11 в частині визначення застави скасувати.

В решті ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 листопада 2020 року про застосування відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає і набирає законної сили з моменту проголошення.

Головуючий

Судді