Провадження №1-кс/932/6382/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м.Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судвого засідання ОСОБА_2 , у залі суду, в м. Дніпрі, розглянувши клопотання слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001958 від 31.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.152 КК України, про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, -
ВСТАНОВИВ:
19.11.2020 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання з якого вбачається наступне.
У провадженні СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0001958 від 31.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що невідомий чоловік, знаходячись в покинутому гаражному приміщені, вчинив відносно неї дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло без добровільної згоди ОСОБА_5 .
Слідча просить надати доступ до інформації про зв`язок абонентського номеру НОМЕР_1 .
У судове засідання слідчий не з`явився. Надав заяву з проханням розглядати клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та прохав задовольнити.
Відповідно до ч ч.2 ст. 163 КПК України вважаю можливим розгляд справи за відсутності представника ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »
Згідно ст. 31 Конституції України кожному гарантується таємниця телефонних розмов, винятки можуть бути встановлені судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншим способом одержати інформацію неможливо, а вищевказана інформація може носити характер конфіденційної інформації і стосуватися безпосередньо особистого життя осіб, згода на ознайомлення з якою надається виключно судом або за згодою особи, якої вона стосується, тому дана інформація може бути використана тільки в досудовому слідстві в межах даної кримінальної справи.
Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 162 КПК України інформація, яка знаходиться у операторів і провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонентів, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалість, зміст, маршрути передачі й таке інше, відноситься до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Згідно ч.5, 6 ст. 163 КПК України суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Відповідно до ст. 132 КПК України застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до документів, не допускається, якщо сторона кримінального провадження не доведе, що потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні.
Дослідивши матеріали клопотання, в частині надання тимчасового доступу, а саме єдиний доказ, що вказує на номер абонентського номеру інформування т.в.о. заступника начальника ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, слідчий суддя вважає таке необґрунтованим.
Зокрема, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати: 1) матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні); 2) матеріали, отримані внаслідок здійснення під час кримінального провадження заходів, передбачених чинними міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; 3) складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії; 4) висновки ревізій та акти перевірок.
Матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність", за умови відповідності вимогам цієї статті, є документами та можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази.
Відтак долучене інформування не є документом в розумінні КПК України та не є достатнім для підтвердження належності абонентського номера певній особі.
Внаслідок чого не можливо встановити, чи не належать такий номер мобільного, який зазначений у клопотанні, іншим особам, права яких можуть бути порушені чи обмежені в разі задоволення клопотання.
За таких обставин, клопотання обґрунтовано лише формально, до нього не додано жодного доказу на обґрунтування викладених слідчим доводів необхідності отримання тимчасового доступу до зазначених речей; що потреби досудового розслідування виправдовують такий високий ступінь втручання у права і свободи невизначеного кола осіб. Зважаючи на вище викладене слідчий суддя, вважає що підстав для задоволення клопотання не вбачається.
Отже, з урахуванням наведених вище обставин клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.40, 131, 132, 159,-164, 309 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001958 від 31.10.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України, про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів - відмовити.

Ухвала не може бути оскаржена та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1