ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2020 року м.Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біличин Барського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого Жмеринським міськрайонним судом від 03.12.2018 за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі з однорічним іспитовим строком, в силу ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2019 в 21:00 год. ОСОБА_4 шляхом злому вхідних дверей проник до сараю, який розташований на території домоволодіння АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 , звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, вчинив крадіжку бувших у використанні побутових казанів виготовлених із алюмінієвого сплаву: 1 ємністю 12 літрів, 2 ємністю 10 літрів, 3 ємністю 2 літра, 4 ємністю на 3 літра, 1 ємністю 4 літра та котел ємністю 75 літрі. Довівши свій злочинний намір до кінця, з місця вчинення злочину разом з викраденим зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3 488 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні, свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся, дав пояснення, які узгоджуються з обвинувальним актом.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що їй повністю відшкодовано заподіяну шкоду, претензій майнового та немайнового характеру до обвинуваченого не має та в подальшому мати не буде, просила обвинуваченого суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого, допиту потерпілої та дослідження письмових доказів.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина також доводиться дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами: рапортом від 26.12.2019, згідно якого потерпіла ОСОБА_5 повідомила про крадіжку речей з її будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 22.01.2020, згідно якої визнано речовими доказами розбиті побутові баняки виготовлені із алюмінієвого сплаву..
Усі вище перераховані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог законів, не суперечать один одному, і є допустимими доказами в контексті ст. 86 КПК України. Фактичні обставини в кримінальному провадженні встановлені у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом, та винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним інкримінованого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, є доведеною. Наведені докази у провадженні суд вважає належними і допустимими.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 була повністю доведена i його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України (крадіжка), тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

Кваліфіковану досудовим слідством ознаку повторності з обвинувачення слід виключити, оскільки на час вчинення злочину 28.12.2019 обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України визнавався таким, що не має судимості.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості, згідно даних довідки характеристики Ялтушківської сільської ради Барського району Вінницької області № 108 від 27.01.2020 на ім`я обвинуваченого до сільської ради усні скарги по порушенню громадського порядку та незадовільній поведінці у громадських місцях не надходили, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину, відшкодував шкоду.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , що передбачені ст. 67 КК України, не встановлені.

Крім того, суд бере до уваги висновок досудової доповіді від 24.06.2020, яка складена провідним інспектором Барського РС філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_7 щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , де зазначено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, високу ймовірність вчинення повторного правопорушення,а також середній рівень небезпеки, що становить обвинувачений для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб).

Враховуючи викладене, суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

У кримінальному провадженню проводилася судово-товарознавча експертиза експертом Вінницького відділення Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, за проведення вказаної експертизи та виготовлення висновка № 2499/20-21 від 07.04.2020 склали 653,76 гривень, а тому, відповідно до ст. 139 ЦПК України підлягають до стягнення на користь держави з обвинуваченого.

На підставі наведеного, керуючись ст. 349, 368, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Застосувавши ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з трирічним іспитовим строком, протягом якого зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 653,76 гривень судових витрат, пов`язаних із залученням експерта за проведення судової експертизи.

Речові докази: побутові казани виготовлені із алюмінієвого сплаву: 1 ємністю 12 літрів, 2 ємністю 10 літрів, 3 ємністю 2 літра, 4 ємністю 3 літра, 1 ємністю 4 літра та котел ємністю 75 літрів, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, повернути власнику ОСОБА_5 .

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Барський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя: