Справа № 626/2140/20
Провадження № 1-кп/626/349/2020
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К
Іменем України

18 листопада 2020 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

адвоката: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Красноград об`єднане кримінальне провадження №0000327 та 000055 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Піщанка, Красноградського району, Харківської області, українець, громадянин України, який має професійно-технічну освіту, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України не судимий,

- в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.3 ст.186, ч.1 ст.162 КК України,

В С Т А Н О В И В:
12.07.2020 року близько о 19год. 30хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння прийшов до раніше знайомого йому ОСОБА_8 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , де перебуваючи в під`їзді, навпроти квартири останнього, ОСОБА_7 почав стукати йому у вхідні двері до квартири. В цей момент ОСОБА_8 перебував в приміщенні квартири, але не хотів нікому відчиняти двері. В свою чергу ОСОБА_7 , обурившись, що ОСОБА_8 йому не відчиняє, діючи з прямим умислом, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаним з проникненням до житла особи, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, розуміючи, що його дії є очевидними для потерпілого та оточуючих, наніс декілька ударів ногою по вхідним дверям останнього, внаслідок чого, в нижній частині дверей утворився отвір, через який ОСОБА_7 просунув руку і відчинив замок з внутрішнього боку, таким чином проник до квартири ОСОБА_8 . Після цього продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_7 достовірно знаючи, що в квартирі перебуває потерпілий, відкрито заволодів його велосипедом марки «Десна», який знаходився в коридорі та покинув приміщення квартири. Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 завдав ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 1300 грн.
У подальшому, ОСОБА_7 в цей же день 12.07.2020 року, через кілька хвилин після вищезазначених подій по заволодінню велосипедом, будучи в стані алкогольного сп`яніння, викотив велосипед ОСОБА_8 , яким заволодів напередодні з під`їзду будинку АДРЕСА_4 на вулицю, однак в цей момент потерпілий ОСОБА_8 , пішов за ним з метою утримати своє майно. В той час, коли потерпілий наздогнав ОСОБА_7 , останній, усвідомлюючи свою силову перевагу над потерпілим, діючи з прямим умислом, спрямованим на нанесення тілесних ушкоджень, з метою уникнення ймовірного затримання, поставив велосипед біля лавки та наніс ОСОБА_8 один удар кулаком лівої руки в область обличчя справа, внаслідок чого потерпілий впав на спину. Після цього ОСОБА_7 продовжуючи свої злочинні дії схопив потерпілого за комір його одягу, протягнув його декілька метрів, після чого наніс не менше 2 ударів ногою в область бокової поверхні грудної клітини праворуч, в момент, коли потерпілий знаходився в лежачому положенні.
В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя та тулуба, рани обличчя, тупої травми грудної клітини, перелом 8-го правого ребра, з яких тупа травма грудної клітини з переломом ребра відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`ю, а синці та рана обличчя, синці грудної клітини відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Крім того, ОСОБА_7 10 вересня 2020 року близько 01:30 години перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи раптово виниклий умисел на незаконне проникнення до житла, а саме до приміщення квартири громадянки ОСОБА_9 , що розташовується за адресою: АДРЕСА_5 , діючи всупереч волі законного власника квартири ОСОБА_9 та всупереч вимогам ст.30 Конституції України, якою передбачено право на недоторканість житла, не маючи визначених законом підстав та відповідного дозволу власника, шляхом вибиття скла з вікна балконної рами, незаконно проник до квартири громадянки ОСОБА_9 , чим порушив право на недоторканість житла.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні вказаних трьох кримінальних правопорушень, за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та показав, як викладено вище, а саме, що прокурором в обвинувальному акті, викладено все вірно(час, місце, спосіб скоєного та інші обставини справи), а також пояснив, що дійсно 12.07.2020 року близько о 19год. він перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, оскілки перед цим вжили зі своїм знайомим близько по одному літру «самогону» на кожного. Після вживання спиртного він направився до раніше знайомого йому ОСОБА_8 , який мешкає неподалік, задля заволодінням чужим майном. Перебуваючи в під`їзді, навпроти квартири потерпілого, він почав стукати йому у вхідні двері до квартири, однак двері ніхто не відчиняв. На такі його дії він обурився, що ОСОБА_8 йому не відчиняє та діючи з умислом на викрадення чужого майна, поєднаним з проникненням до житла особи, наніс 2-3 удари ногою у нижню частину вхідних дверей останнього, внаслідок чого, він розбив двері і в нижній частині яких, утворився отвір, через який він просунув руку і відчинив замок з внутрішньої сторони, таким чином проник до квартири ОСОБА_8 . Перебуваючи в квартирі він побачив, що потерпілий ОСОБА_8 лежав на дивані, після чого він відкрито заволодів його велосипедом марки «Десна», який був у квартирі та викотив його на вулицю. При цьому сам потерпілий бачив, як він забирає його велосипед.
Через декілька хвили, коли він вже перебував на вулиці разом з велосипедом, на вулицю вийшов потерпілий та став вимагати повернення його майна. При цьому в той час, коли потерпілий наздогнав його( ОСОБА_7 ), він поставив велосипед біля лавки та наніс ОСОБА_8 один удар кулаком лівої руки в область обличчя справа, внаслідок чого потерпілий впав на спину. Після цього він схопив потерпілого за комір його одягу, протягнув його декілька метрів та ще наніс потерпілому, який тоді вже знаходився в лежачому положенні, кілька ударів ногою в область бокової поверхні грудної клітини праворуч. Після чого вій забрав викрадений велосипед, який через кілька днів був вилучений у нього дома працівниками поліції.
Крім того, 10 вересня 2020 року в нічний час доби, десь між першою та другою години ночі, він перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння, захотів поспілкуватися з малознайомою йому дівчиною - ОСОБА_9 , яка живе в одному будинку з його товаришем, яку він кілька разів там бачив. За для цього він почав стукати їй у двері, у квартиру, що розташовується за адресою: АДРЕСА_5 . На його стук дівчина відчинила двері квартири, однак не впустила його до квартири, а навпаки покликала сусідку, щоб та допомогла його вигнати, після чого він вийшов на вулицю. Однак коли він вийшов з під`їзду, то він все одно вирішив проникнути до квартири через балкон. За для чого він по трубі заліз до балконупотерпілої, розбив вікно на балконі та через нього проник до квартири ОСОБА_9 , де в подальшому був затриманий працівниками поліції. До цього часу спричинену шкоду він так і не відшкодував, вікно не застеклив.
Потерпілий ОСОБА_8 надав по суті аналогічні покази та пояснив, що з моменту тих подій, ОСОБА_7 спричинені ним збитки так досі і не відшкодував, покарання просить призначити відповідно до діючого законодавства.
Потерпіла ОСОБА_9 до суду не з`явилася, від неї надійшла заява в якій вона просила проводити розгляд справи за її відсутності, міру покарання призначити на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу, не оспорювали всі фактичні обставини справи(час, місце, спосіб, кількість ударів та інші обставини), і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження тих доказів по справі, які ніким не оспорюються, а обмежився дослідженням даних про особу обвинуваченого, які можуть вплинути на призначення останньому міри та виду покарання.

За таких обставинах суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена повністю і кваліфікує його дії:

- за ч.3 ст.186 КК України, як грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло;

- за ч.1 ст.122 КК України, як спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження;

- за ч.1 ст.162 КК України, як порушення недоторканості житла, тобто незаконне проникнення до житла.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується ст.50, 65-67 КК України, яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами і не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Також ст.65 КК України передбачає, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що останній не працює, міцних соціальних зав`язків не має, хоча останній в силу ст.89 КК України не судимий, однак він впродовж 2017-2020 років неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за умисні правопорушення, що підтверджується довідкою «АРМОР» та відповідними постановами суду; за місцем мешкання характеризується негативно, оскільки до сільської ради неодноразово від мешканців села Піщанка надходили скарги з приводу того, що ОСОБА_7 у нетверезому стані веде себе неадекватно, висловлюється у бік мешканців нецензурною лайкою та на зауваження не реагує.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд визнає повне визнання провини, каяття у скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень; конкретні обставини справи та зухвалість скоєного; дані про особу обвинуваченого, викладені вище, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, приймає до уваги думку потерпілих і вважає, що покарання ОСОБА_7 , яке необхідно і достатньо для його виправлення перевиховання і попередження нових злочинів, повинно бути призначено в межах санкції інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

При цьому оскільки ОСОБА_7 скоїв кілька кримінальних правопорушень, то суд вважає за необхідне застосувати положення ч.1 ст.70 КК України, призначивши йому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим.

Крім того, відповідно до ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Таким чином, враховуючи дані про особу обвинуваченого, які викладені вище, беручи до уваги конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх цинічність та зухвалість, спосіб скоєння, той факт що на момент ухвалення вироку завдана шкода обом потерпілим не відшкодовано та спричинені збитки не полагоджені; також враховує, що епізод за незаконне проникнення до житла від 10.09.2020 року ним було скоєно в період, коли він вже перебував під слідством за скоєння попередніх злочинів за ч.3 ст.186 та ч.1 ст.122 КК України та в період дії міри запобіжного заходу, обраної за дані злочини ухвалою слідчого судді 27.08.2020 року, то підстав для застосування ст.69 чи 75 КК України, суд не вбачає.

Що стосується міри запобіжного заходу, то з урахуванням викладеного, а також враховуючі обставини справи та дані про особу обвинуваченого, суд вважає що з метою недопущення вчинення обвинуваченим нових злочинів, а також з метою реального виконання вироку, ОСОБА_7 необхідно змінити раніше обрану міру запобіжного заходу ухвалою слідчого судді від 27.08.2020 року у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши останнього під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою та відбування покарання ОСОБА_7 , необхідно рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 18.11.2020 року.

Питання щодо речових доказів, вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України. Судові витрати, відсутні. Цивільний позов, не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.3 ст.186 та ч.1 ст.162 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.122 КК України 1(один) рік позбавлення волі;

- за ч.3 ст.186 КК України 4(чотири) роки позбавлення волі;

- за ч.1 ст.162 КК України 2(два) роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70, 72 КК України, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим у вигляді 4(чотирьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком чинності змінити з особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши останнього під варту в залі суду з послідуючим триманням в умовах Державної установи виконання покарання.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 , необхідно рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 18 листопада 2020 року, зарахувавши його в строк відбування покарання.

Речові докази по справі: велосипед «Десна», який повернутий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити у власності останнього.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя