Єдиний унікальний номер 243/6777/16-к
Номер провадження 11-кп/804/1404/20

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Ковалюмнус Е.Л.,

суддів: Акуленка В.В., Залізняк Р.М.,

при секретарі: Долі В.В.,

за участю

прокурора Цяпи Ю.О.,

захисника Шурхна К.А.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0001067 за ч. 2 ст. 415 КК України відносно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника Шурхна К.А., який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, військовослужбовця військової частини А4009, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України та призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Згідно до вироку суду, старшина ОСОБА_1 призначений на посаду начальника радіостанції військової частини А4009, на підставі наказу командира військової частини А4009 № 6 ПМ від 29 жовтня 2009 року, де у теперішній час проходить військову службу на посаді начальника технічного забезпечення другої батареї, нині у військовому званні «молодший лейтенант».

У відповідності до наказу командира військової частини А4009 № 489 від 26 листопада 2014 року за ОСОБА_1 був тимчасово закріплений автомобіль Урал 4320 в/н НОМЕР_1 .

Згідно паспорту серії НОМЕР_2 автомобіль Урал 4320 в/н НОМЕР_1 відноситься до категорії транспортних машин, призначених для перевезення вантажів.

На підставі наказу командира військової частини А4009 № 261 від 26.11.2014 р. ОСОБА_1 вибув у розпорядження командира військової частини А1352 (м. Балаклея, Харківської області) з метою забезпечення боєприпасами військових частин ЗСУ, які приймають участь в антитерористичній операції.

Відповідно до наказу командира військової частини А1352 № 1305 від 28 листопада 2014 року був організований марш з метою перевезення боєприпасів у період з 29 по 30 листопада 2014 року зведеним підрозділом у складі п`яти машин за маршрутом: м. Балаклія - смт. Савинці - м. Ізюм - м. Слов`янськ - базовий табір антитерористичного центру м. Краматорська - м. Артемівськ, у тому числі автомобілем Урал 4320 в/н НОМЕР_1 під керуванням прапорщика ОСОБА_1 .

З цією метою відповідно до накладної № 4104 від 28.11.2014 р. та перепустки № 5740 до автомобілю Урал 4320 в/н НОМЕР_1 , були завантажені 60 шт. ящиків з 82 мм мінами, 6 шт. ящиків з підривниками М-6 та 2 шт. ящиків із зарядами 4Д2, при цьому загальна вага вантажу складала - 3158 кг.

Відповідно до обов`язків водія, зазначених у ст.ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», п. 2.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі Правил) та п.п. 2.2.8 Настанови з автомобільної служби Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій ОСОБА_1 , був зобов`язаний знати та забезпечувати виконання Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху і точно їх дотримуватись; не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам установам, організаціям і громадянам; перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан транспортного засобу.

Так, згідно п.п. 31.1, 31.4, 31.4.1, 31.4.5 Правил, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств виробників та іншої нормативно-технічної документації; забороняється експлуатація транспортних засобів при наявності наступних технічних несправностей та невідповідності наступним умовам, а саме вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою вище 3,5 т. які мають остаточну висоту рисунку протектору шин менше 1,0 мм., а також транспортних засобів із зміненою конструкцією гальмівних систем.

В той же час, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, що безпосередньо керує рухом транспортної машини, 29 листопада 2014 року близько 04-00 год. перед виїздом транспортного засобу на марш з військової частини А1352, всупереч вищевказаних правил експлуатації транспортної машини, в порушення покладених на нього та передбачених п.п. 2.3,31.4, 31.4.1, 31.4.5 Правил обов`язків не перевірив справний стан транспортного засобу та допустив виїзд з технічно несправною гальмівною системою автомобілю Урал 4320 в/н НОМЕР_1 , через від`єднання гальмівного механізму лівого колеса середньої вісі від гальмівної системи, при якому ефективність гальмування була зниженою, тобто зі зміненою конструкцією гальмівної системи, а також із шинами коліс задньої вісі та шиною лівого колеса середньої вісі автомобілю Урал 4320 в/н НОМЕР_1 , які перебували в технічно несправному стані через повний знос малюнку протектора, експлуатація якого при наявності зазначених технічних несправностей та невідповідності передбаченим умовам була заборонена.

Окрім того, відповідно до обов`язків водія, передбачених п.п. 2.3 та 12.1 Правил, для забезпечення безпеки дорожнього руху прапорщик ОСОБА_1 зобов`язаний був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, а при виборі у встановлених межах безпечної швидкості руху ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Так, згідно повідомлення метеорологічної станції Артемівськ 29 листопада 2014 року спостерігалися наступні погодні умови, а саме з 6 год. до 8 год. 40 хв. мався серпанок з видимістю 2-4 км., на дорогах малася ожеледиця, висота снігового покриву складала 2 см., при цьому середньодобова температура складала 2,3 градусів морозу.

29 листопада 2014 року близько 06.00 години, в районі 665 км. + 500 м. автодороги сполученням Київ-Харків-Довжанське? на території Слов`янського району Донецької області, військовослужбовець військової частини польова пошта А4009 прапорщик ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, що безпосередньо керував рухом транспортної машини, керуючи автомобілем Урал 4320 в/н НОМЕР_1 , в порушення ст.ст. 14, 16 Закону України Про дорожній рух?, п.п. 2.3 та 12.1 Правил під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого на спуску на слизькій дорозі втратив керованість транспортного засобу та допустив виїзд на зустрічну смугу руху автомобілю Урал 4320 в/н НОМЕР_1 з наступним зіткненням з автомобілем Тoyota Сorolla, державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирам автомобіля Тoyota Сorolla, державний номер НОМЕР_3 , - ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: множинних саден на шкірі обличчя, крововиливи на повіках обох очей, перелом кісток носу, крововиливи в м`які покриви голови з боку внутрішньої поверхні впродовж всієї лобно-тім`яної області голови, багатоуламковий перелом в лобно-тім`яній області з розповсюдженням тріщин на основу черепу та деформацією черепу, множинні розриви твердої мозкової оболонки, розлиті крововиливи під м`які мозкові оболонки великих півкуль головного мозку та мозочку, кров`янистий ліквор у шлуночках головного мозку, крововиливи у речовині лобових та тім`яних часток великих півкуль головного мозку, садни на шкірі шиї, лівої кисті, правого плечового суглобу, правого гомілковостопного суглобу, крововиливи в м`язах шиї в проекції садни, крововиливи під легеневу плевру, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів з переважним малокрів`ям, набряк головного мозку, які у своїй сукупності мали ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, від яких настала смерть потерпілої; ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: забійних ран обличчя, крововиливів під тверду мозкову оболонку, крововиливи під м`яку мозкову оболонку лівої потиличної долі, тупа травма грудної клітини: закритий перелом 2,3,4 ребер зліва по навколохребцевій лінії, закритий перелом правої стегнової кістки, садни правого стегна та гомілки, крововилив правого стегна, крововиливи плечей, правого передпліччя, які у своїй сукупності мали ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, від яких настала смерть потерпілої; ОСОБА_5 отримала ушкодження у вигляді гострої черепно-мозкової травми: забійні рани правої вушної раковини, багатоуламковий перелом кісток лицьового черепу та основи черепу з наявністю гемосінусу, правобічного посттравматичного отиту, забоєм головного мозку з гемморагічним просочуванням у лівій лобній долі; забійні рани правої верхньої кінцівки, які у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень; ОСОБА_6 були спричинені ушкодження у вигляді гострої черепно-мозкової травми: забійних ран лобної області голови, припухлості м`яких тканин лобної частини голови, струсу головного мозку; тупої травми шиї з закритим компресійним переломом тіл 5-го та 6-го шийних хребців, закритий перелом суглобних відростків 4-го та 5-го шийних хребців з підвивихом в міжхребцевому суглобі, антелістез 3-го та 4-го шийних хребців, закриті перелами шийок обох 1-х ребер, які у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, а водію вказаного транспортного засобу ОСОБА_2 були спричинені ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: множинних забійних ран лобної області голови, обличчя, струсу головного мозку; закриті осколкові переломи обох кісток правого передпліччя в середній третині зі зміщенням уламків; закритий перелом зовнішньої щиколотки малогомілкової кістки лівої гомілки, які у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

На вказаний вирок суду захисником Шурхном К.А., який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга, в якій він просить вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2020 року змінити в частині призначеного покарання, а саме звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Вважає, що суд не врахував пом`якшуючи обставини, а саме його визнання вини, щире каяття у вчиненому та активне сприяння слідству у розкритті злочину, наявність у нього на утриманні 2 малолітніх дітей, позитивну характеристику за місцем мешкання та служби, наявність захворювань, участь обвинуваченого в АТО, вибачення перед потерпілими, які в свій час не мали претензій до ОСОБА_1 .

В запереченнях на апеляційну скаргу, прокурор Цяпа Ю.О. зазначає, що вирок суду першої інстанції є законними та зміні не підлягає. Просить вирок залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення. Вважає, що судом не допущено ніяких порушень вимог КПК України, які б тягнули за собою скасування вироку, дана оцінка всім доказам, перевірені всі доводи захисника, про що докладно викладено у вироку.

Потерпілі ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та цивільні відповідачі - представники моторно (транспортного) страхового бюро та військової частини А 4009 до Донецького апеляційного суду не з`явились, будучі повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду вказаного кримінального провадження, заяв про відкладення слухання апеляційної скарги не надходило. Захисник Овчаренко С.М. надав заяву про розгляд даної апеляційної скарги без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_1 та його захисника Шурхна К.А., які підтримали доводи своєї апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, думку прокурора Цяпи Ю.О., який заперечував проти доводів апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд, ухвалюючи вирок, відповідно до ст. 368 КПК України, повинен вирішити, зокрема, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

На думку колегії суддів, вказані вимоги судом першої інстанції виконано в повному обсязі.

Оскільки фактичні обставини справи та доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення ніким не оскаржується, в тому числі і обвинуваченим, колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 винним себе в інкримінованому йому злочині визнав повністю та відмовився від пояснень щодо фактичних обставин справи, на підставі ст. 63 Конституції України.

Абзацами 1, 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з частиною другою статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості.

На думку колегії суддів, міра покарання ОСОБА_1 призначена у відповідності з вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, з урахуванням тяжкості злочину, який відноситься до тяжких злочинів, конкретних обставин справи, а саме 2 потерпілих померло, 2 потерпілих отримали тяжкі тілесні ушкодження та 1 потерпіла отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, даних про його особу, який вину визнав в повному обсязі, раніше не судимий, є військовослужбовцем, має двох малолітніх дітей на утриманні, має позитивну характеристику за місцем мешкання та служби, вибачився перед потерпілими.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ОСОБА_1 жодного разу не запропонував потерпілим та їх сім`ям надати матеріальну допомогу в рахунок відшкодування завданої їм шкоди, що б дійсно свідчило про намагання зменшити негативні наслідки своїх дій та хоча б частково усунути заподіяну шкоду.

Оскільки за вимогами ст. 65 КК України покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів, колегія суддів вважає, що призначене покарання у виді 6 років позбавлення волі є саме таким.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_1 обґрунтовано прийняті до уваги всі зазначені обставини, в тому числі пом`якшуючі.

Доводи апеляційної скарги захисника про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_1 покарання з іспитовим строком, на думку колегії суддів, не є слушними, оскільки щире каяття, активне сприяття розкриттю злочину, участь в зоні АТО та наявність захворювань, не є безумовним обов`язком суду для застосування положень ст. 75 КК України.

Згідно до ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, колегія суддів, відповідно до вимог ст. 75 КК України, позбавлена можливості звільнити обвинуваченого ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, з огляду на те, що призначене судом першої інстанції покарання, у виді 6 років, не передбачає можливості звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Також не заслуговують на увагу і доводи захисника, що обвинувачений має на утриманні двох малолітніх дітей, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілі, які постраждали та загинули під час даної ДТП, також мають дітей.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_1 враховано всі обставини, на які послався захисник в своїй апеляційній скарзі.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, даних про особу обвинуваченого, колегією суддів не знайдено підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Шурхна К.А. залишити без задоволення.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2020 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: