Справа № 621/3503/20
Пр. № 1-кс/621/1033/20
Ухвала
Іменем України

29 грудня 2020 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої - ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , про арешт майна,

у с т а н о в и в:

21.12.2020 слідчий Зміївського відділу поліції ОСОБА_3 , під час досудового розслідування кримінального провадження №0000935 від 17.12.2020 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України, звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на земельну ділянку №63217825:01:000:0464 та земельну ділянку №:01:000:0465 та розташоване на них нерухоме майно, а саме: садовий будинок "Л-2", загальною площею 200,2 кв.м., житловою площею 126 кв.м; садовий будинок "Б-3", загальною площею 239,0 кв.м, житловою площею 124,6 кв.м; господарчу будівлю "В"; огорожу №1, огорожу №2, колонку питної води №3, басейн №4 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 17), які знаходяться на земельних ділянках №:01:000:0465 та №:01:000:0464 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом тимчасового позбавлення права на їх відчуження, розпорядження із забороною вчиняти дії по переобладнанню, реконструкції перебудові, зміні існуючих параметрів, зміні конструктивних елементів об`єктів вказаного нерухомого майна та дії щодо зміни властивостей, зниження вартості, зменшення цінності чи знищення вищевказаного нерухомого майна до вирішення питання по суті.
На обґрунтування клопотання зазначено, що 17.12.2020 до чергової частини Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт о/у СКР Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про те, що в ході розгляду матеріалів ЖЕО №11246 за заявою ОСОБА_6 було встановлено наявність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України.
Під час досудового розслідування, потерпіла ОСОБА_6 показала, що вона мала у власності земельну ділянку із кадастровим номером :01:000:0464 за адресою: АДРЕСА_2 та земельну ділянку кадастровий номер :01:0000465 за адресою: АДРЕСА_3 , земельні ділянки 178, АДРЕСА_4 із садовими будинками та господарчими будівлями розташованих на них, які зареєстровані в Державному реєстру прав на нерухоме майно. У 2012 році вона надала довіреність на розпорядження вищевказаними земельними ділянками та домоволодіннями ОСОБА_10 , на підставі якої останній міг розпоряджатися вищевказаними ділянками із садовими будинками розташованими на них, з правом підпису від неї, при цьому у випадку їх відчуження ціна договору мала бути узгоджуватися із нею, а сама копія зазначеної довіреності знаходиться в матеріалах касаційної скарги. В 2013 році із Єдиного реєстру прав на нерухоме майно їй стало відомо, що вищевказані земельні ділянки із домоволодіннями були продані ОСОБА_11 ОСОБА_12 . Після чого, вона намагалася зателефонувати ОСОБА_11 , однак останній на зв`язок вже не виходив. В подальшому, вона дізналася, що вказані земельні ділянки були продані за занадто заниженою оціночною вартістю, що стало підставою для звернення до Зміївського районного суду Харківської області із позовом про визнання договорів-купівлі продажу недійсними. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 17.08.2020 зазначені договори купівлі-продажу були визнані недійсними, та постановою Харківського апеляційного суду від 24.11.2020, рішення суду першої інстанції було залишено без змін, на що ОСОБА_4 було подано касаційну скаргу, за якою на цей час остаточне рішення не прийнято. Водночас, зазначені будинки та домоволодіння розбираються ОСОБА_4 , та з них вивозиться майно.
Також, під час досудового розслідування було встановлено, що 03.07.2013 за ОСОБА_6 зареєстроване право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку №:01:000:0464 площею 0,12 га, та на земельну ділянку №:01:000:0465 площею 0,12 га. Окремо у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_6 було зареєстроване право власності на: садовий будинок "А-2", загальною площею 200,2 кв.м, житловою площею 126 кв.м.; садовий будинок "Б-3" загальною площею 239,0 кв.м., житловою площею 124,6 кв.м.; господарчу будівлю "В", огорожу №1, огорожу №2; колонку питної води №3, басейн №4 від 06.11.2013 (реєстровий номер об`єкту нерухомого майна 17), зазначене нерухоме майно розташоване на земельній ділянці №:01:000:0465 площею 0,12 га та на земельній ділянці №:01:000:0464 площею 0,12 га., за адресою: АДРЕСА_1 .
06.08.2012 потерпілою ОСОБА_6 видано довіреність посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_13 №13189, на підставі якої ОСОБА_10 надано право підписувати договори купівлі-продажу, іпотеки, отримати належні грошові кошти, скрізь розписуватися, узгоджувати всі питання, що виникають в процесі виконання повноважень, щодо земельних ділянок №0:01:000:0464, №:01:000:465 та будівель, які розташовані на них.
06.11.2013 ОСОБА_10 на підставі вищевказаної довіреності від імені ОСОБА_6 , як продавця уклав із ОСОБА_4 , наступні договори: - договір купівлі-продажу земельної ділянки №:01:000:0464, який посвідчений приватним нотаріусом Зміївського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_14 та зареєстрований у реєстрі за №2823, ціна 14 600 грн 00 коп.; договір купівлі-продажу земельної ділянки №:01:000:0465, який посвідчений приватним нотаріусом Зміївського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_14 та зареєстрований у реєстрі за №2825, ціна 14 600 грн 00 коп.; - договір купівлі-продажу садового будинку "А-2", загальною площею 200,2 кв.м., житловою площею 126 кв.м; садового будинку "Б-3", загальною площею 239,0 кв.м, житловою площею 124,6 кв.м; господарчої будівлі "В"; огорожі №1, огорожі №2, колонки питної води №3, басейну №4, який посвідчений приватним нотаріусом Зміївського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_14 та зареєстрований у реєстрі за №2821 від 06.11.2013, ціна 108 100 грн 00 коп. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 17), які знаходяться на земельних ділянках №:01:000:0465 та №:01:000:0464 за адресою: АДРЕСА_1 .
Водночас, потерпіла ОСОБА_6 про укладання даних договорів не знала, що було підставою 07.11.2016 для звернення нею до Зміївського районного суду Харківської області із позовною заявою про визнання недійсними зазначених договорів купівлі-продажу.
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 17 серпня 2020 року позов ОСОБА_6 задоволено та було визнано недійсними зазначені договори купівлі-продажу.
Постановою Харківського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року рішення від 17 серпня 2020 року залишено без змін.
Водночас, ОСОБА_4 було подано касаційну скаргу на зазначені судові рішення.
17.12.2020 потерпілою ОСОБА_6 було подано в зазначеному кримінальному провадженні клопотання про накладення арешту на земельні ділянки з розташованими на них будівлями, на підставі відомостей про заволодіння зазначеного нерухомого майна ОСОБА_11 шахрайським шляхом, та про зміну цілісності вказаного майна.
Крім того, 17.12.2020 потерпілою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні подано цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3 056 720 грн 00 коп., внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
На підставі викладеного, слідчий дійшов висновку, що існують підстави вважати, що незастосування заборони на використання чи реконструювання цього майна може призвести до його знищення чи істотного зниження ринкової вартості, що може спричинити потерпілій ОСОБА_6 істотну шкоду, тому необхідно вжити заходів щодо накладення на зазначене нерухоме майно арешту.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 , наполягала на задоволенні клопотання, з підстав викладених у ньому.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_5 під час судового розгляду проти клопотання заперечував мотивуючи тим, що на вказане майно вже накладено арешт під час розгляду цивільної справи в Зміївському районному суді, та на цей час накладені заборони не скасовані, по справі відкрито касаційне провадження. Крім того зазначив, що доводи слідчого щодо необхідності заборони вчиняти дії по переобладнанню, реконструкції перебудові, зміні існуючих параметрів, зміні конструктивних елементів об`єктів вказаного нерухомого майна та дії щодо зміни властивостей, зниження вартості, зменшення цінності чи знищення вищевказаного нерухомого майна до вирішення питання по суті не відповідають нормам КПК України.
Представник потерпілої - ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_6 під час судового розгляду наполягали на задоволенні клопотання слідчого, з підстав існування загрози знищення чи реконструкції нерухомого майна та забезпечення цивільного позову.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

Частиною першою, пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна.

Відповідно до частин 1 - 4, 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Забороняється накладати арешт на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання" і статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 128 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Так, відповідно до витягу з кримінального провадження №0000935, 17.12.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України, з наступною фабулою: 17.12.2020 до чергової частини Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт оперуповноваженого сектору карного розшуку Зміївського ВП ОСОБА_9 про те, що в ході розгляду матеріалів ЖЄО №11246 за заявою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено ознаки складу злочину, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України.

Частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України передбачено кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 17 серпня 2020 року, залишеним без змін постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Харківського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року, позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_10 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, третя особа - приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_14 задоволено, та вирішено:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки № :01:000:0464 від 06.11.2013, посвідчений приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_14 , та зареєстрований у реєстрі за № 2823;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки № :01:000:0465 від 06.11.2013, посвідчений приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_14 , та зареєстрований у реєстрі за № 2825;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу садового будинку "А-2", загальна площа 200,2 кв.м, житлова площа 126 кв.м; садового будинку "Б-3", загальна площа 239,0 кв.м, житлова площа 124,6 кв.м; господарчої будівлі "В"; огорожі № 1; огорожі № 2; колонки питної води № 3; басейну № 4 від 06.11.2013, посвідчений приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_14 , та зареєстрований у реєстрі за № 2821 (реєстровий номер об`єкту нерухомого майна 17), що знаходяться на земельних ділянках з кадастровими номерами № :01:000:0464 та № :01:000:0465 за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас, дія рішення зупинена до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №237842865, №237843223 від 19.12.2020 підтверджується, що земельні ділянки № :01:000:0464 та № :01:000:0465 перебувають у власності ОСОБА_4 , та які 11.11.2016 накладено арешт Зміївським РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області.

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №238003387 від 21.12.2020 підтверджується, що садові будинки, літ. А-2, літ. Б-3, з наступним описом: садовий будинок літ. А-2. (цегла) загальна площа 200,2 кв.м, літня житлова площа 126,0 кв.м, садовий будинок літ. Б-3 (цегла) загальна площа 239,0 кв.м, літня житлова площа 124,6 кв.м та надвірні будівлі: господарча будівля літ. В., огорожа №1, огорожа №2, колонка питної води №3, басейн №4, за адресою: АДРЕСА_1 , перебувають у власності ОСОБА_4 , а відомості про державну реєстрацію обтяжень відсутні.

17.12.2020 потерпілою ОСОБА_6 в порядку статті 128 Кримінального процесуального кодексу України у цьому кримінальному провадженні було подано цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3 056 720 грн 00 коп., завданої в наслідок скоєння злочину.

17.12.2020 потерпіла ОСОБА_6 під час допиту показала про обставини за яких вчиняються дії спрямовані на перетворення нерухомого майна щодо якого не винесено остаточне судове рішення у цивільній справі.

Клопотання слідчого про накладення арешту відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий у клопотанні та у судовому засіданні обґрунтовано зазначила, що майно, щодо якого вимагається накладення арешту, має доказове значення у цьому кримінальному провадженні, що вимагає заходів для забезпечення його збереження.

Таким чином, слідчим у клопотанні, а також і під час його судового розгляду, доведено, що арешт зазначеного у клопотанні нерухомого майна сприятиме меті досягнення дієвості цього провадження.

Заборона у користуванні або розпорядженні майном можуть бути застосовані у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення, пересування, передачі майна, ризик чого, власне й було встановлено в ході розгляду клопотання.

Крім того, слід зауважити, що слідчий у клопотанні в межах вирішення питання про арешт майна просить, окрім заборони відчуження та розпорядження, заборонити вчиняти дії по переобладнанню, реконструкції перебудові, зміні існуючих параметрів, зміні конструктивних елементів об`єктів вказаного нерухомого майна та дії щодо зміни властивостей, зниження вартості, зменшення цінності чи знищення вищевказаного нерухомого майна, що по своїй суті не узгоджується з положеннями КПК України.
Виходячи з наведеного, з метою збереження речових доказів, забезпечення дієвості кримінального провадження та цивільного позову, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання, а саме задовольнити вимоги щодо заборони відчудження та розпорядження нерухомим майном.

Крім того, слід роз`яснити, що статтею 174 Кримінального процесуального кодексу України встановлений порядок скасування арешту майна підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно. Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

На підставі викладеного і керуючись статтями 98, 131, 132, 170-173, 175 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

1. Клопотання задовольнити частково.

2. Накласти арешт, який полягає у забороні відчуження та розпорядження, земельними ділянками кадастровий номер 63217825:01:000:0464 та 63217825:01:000:0465, садовий будинок А-2 та Б-3, господарчу будівлю «В», огорожу №1, огорожу №2, колонку питної води №3, басейн №4 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 17), розташованих за адресою АДРЕСА_3 , №178

3. В іншій частині клопотання відмовити.

4.Ухвала про арешт тимчасово вилученого майна підлягає виконанню негайно слідчим СВ Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 .

5. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів зі дня її оголошення.

6. Повний текст ухвали складено о 16 год. 30.12.2020.

Слідчий суддя: