Справа № 283/1181/20
провадження №1-кс/283/643/2020
У Х В А Л А
25 серпня 2020 року слідчий суддя Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах заявника ОСОБА_5 на постанову слідчого Малинського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_6 від 30 липня 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000258 від 22 травня 2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2020 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Малинського ВП від 30 липня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000258 від 22.05.2020 року, у зв`язку з тим, що дії слідчого в рамках вказаного провадження спрямовано не на розслідування, а на його закриття. Відповідно до постанови, слідчий припустила, що діями посадових осіб Малинської районної державної адміністрації не здійснюється ухиляння чи невиконання рішення суду щодо виплати майнової шкоди ОСОБА_5 . Просить скасувати постанову, як таку що прийнята без належних на те правових підстав та без достатньо зібраних мотивованих доказів.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав скаргу.

Прокурор заперечив відносно скасування постанови, у зв`язку з тим, що вона повністю відповідає вимогам законодавства .

Перевіривши матеріали кримінального провадження №0000258, вважаю, що скарга підлягає задоволенню.
Статтею 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення, слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Положення ч. 2 ст. 9 КПК України встановлюють, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, тому він зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Як вбачається з наданих матеріалів, відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 травня 2020 року за ч.1 ст.382 КК України (умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню).

Об`єктом вказаного злочину є точне і своєчасне виконання рішення органу правосуддя.

З об`єктивної сторони невиконання судового рішення може характеризуватися:

- невжиттям службовою особою, до якої звернуто виконання рішення, передбачених законом заходів щодо його виконання;

- прямою відмовою виконати судове рішення, що означає явне, відкрите, висловлене усно або письмово небажання службової особи виконати судове рішення;

- ухиленням від його виконання, що є завуальованою відмовою від виконання рішення.

З об`єктивної сторони перешкоджання виконання рішення суду передбачає протидію службової особи, наділеної законом певними повноваженнями щодо реалізації вимог, які у ньому містяться, з метою недопущення його реалізації

Для наявності складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, не потрібно, щоб невиконання судового рішення було злісним. Злочин є закінченим з моменту відмови виконати судове рішення (з початку ухилення від виконання судового рішення) або з моменту перешкоджання його виконанню.

Для визначення моменту закінчення цього злочину важливим є встановлення моменту надходження судового рішення до службової особи, яка повинна його виконувати, і строку виконання судового рішення, який встановлено законом або судом.

Суб`єктом злочину може бути лише службова особа, яка відповідно до повноважень повинна була вчинити дії по виконанню судового рішення або завдяки своїм повноваженням мала можливість перешкодити останньому.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000258, 30 липня 2020 року слідчим СВ Малинського ВП на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Дана правова підстава для закриття кримінального правопорушення застосовується у випадках, коли встановлено, що подія, з приводу якої проводиться розслідування, мала місце, була результатом діянь певної особи, проте це діяння не є кримінальним правопорушенням внаслідок: а) відсутності хоча б одного з елементів складу правопорушення (об`єкта, суб`єкта, об`єктивної та суб`єктивної сторін); б) непричетності особи до кримінального правопорушення.

Тобто, закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч. 1 ст.284 КПК України можливе лише щодо конкретної особи за умови, що в її діях відсутній склад кримінального правопорушення, але наявна подія кримінального правопорушення. В такому випадку, слідчий повинен продовжувати досудове розслідування кримінального провадження до моменту встановлення осіб, причетних до його вчинення.
Всупереч вище викладеного постанова про закриття кримінального провадження від 30.07.2020 року мотивована тим, що в ході досудового розслідування не було знайдено достатніх доказів умисного невиконання рішення Малинського районного суду та постанови Житомирського апеляційного суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню посадовими особами Малинської районної державної адміністрації.
І разом з цим, слідчий зазначає, що зібрані у кримінальному провадженні докази не дозволяють зробити обґрунтований висновок про наявність кримінального правопорушення.
Зазначені обставини у мотиваційні частині постанови є взаємовиключними і стосуються різних правових підстав для закриття кримінального провадження.
Так, відсутність події кримінального правопорушення і відсутність в діянні складу кримінального правопорушення регламентуються відповідно пунктом 1 та пунктом 2 ч.1 ст.284 КПК України.
Закриваючи кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, слідчим в постанові не вказано який елемент складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, відсутній в діях конкретної посадової особи Малинської районної державної адміністрації.
Окрім цього, в постанові не зазначено:
- інформації щодо об`єкту злочину, а саме: рішення суду, що підлягає виконанню Малинською районною державною адміністрацією, дати його ухвалення та набрання законної сили;
- інформації щодо посадової особи Малинської районної державної адміністрації, яка в силу своїх повноважень повинна виконати рішення суду, та моменту надходження рішення до виконання
- обґрунтування відсутності в діях конкретної особи об`єктивної сторони злочину.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

З огляду на вищенаведене слідчий суддя дійшов висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, отже, постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 303, 305, 307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах заявника ОСОБА_5 про скасування постанови про закриття кримінального провадження задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Малинського відділення поліції Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_6 від 30 липня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000258 від 22 травня 2020 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя