Справа №463/9947/20
Провадження №1-кс/463/5468/20
У Х В А Л А

22 жовтня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області, погоджене прокурором Львівської місцевої прокуратури № 1 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Азербайджану, з середньою освітою, не одруженому, проживаючому за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимому, підозрюваному у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного таких обов`язків:
1) прибувати до слідчого СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , прокурора, судді за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту та місця проживання, де він зареєстрований, проживає та перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) утримуватися від спілкування із потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, за винятком необхідності, викликаної проведенням слідчої дії чи судового розгляду;
4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина Республіки Азербайджан, (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.
Згідно клопотання, ОСОБА_3 , 16 жовтня 2020 року в період часу з 10:30 по 12:30 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, перебуваючи в приміщенні роздягальні спортивного комплексу «Олімп», що за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 176, шляхом вільного доступу, із шафки № 76, яку відчинив за допомогою заздалегідь підготовленої викрутки, викрав грошові кошти у сумі 1500 гривень, які знаходились у гаманці потерпілого ОСОБА_5 .
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1500 гривень 00 копійок.
Окрім цього, ОСОБА_3 , 16 жовтня 2020 року, приблизно о 12.00 год. маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, перебуваючи в приміщенні роздягальні спортивного комплексу «Олімп», що за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 176, шляхом вільного доступу, із шафки № 85, яку відчинив за допомогою заздалегідь підготовленої викрутки, із сумки ОСОБА_6 викрав пристрій «ПМР УОС» К-9 №КІВР-2931, чорного кольору, із магазином в якому знаходились сім патронів для відстрілу гумових куль.
В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 вказаний пістолет із магазином та сімома патронами заховав у свій рюкзак, та з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 28 000 гривень 00 копійок.
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за яке передбачено покарання в тому числі у виді позбавлення волі. Обґрунтованість підозри доводиться зібраними доказами, а відтак, існують підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, у зв`язку з вчиненням нетяжкого злочину репутація ОСОБА_3 істотно погіршена.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, хоча про дату, місце та час розгляду клопотання повідомлялись належним чином. Скерували до суду заяву про розгляд клопотання у їх відсутності. Клопотання підтримують та просять задовольнити.
Підозрюваний, а також його захисник в судове засіданні теж не з`явились, хоча про дату, місце та час розгляду клопотання повідомлялись належним чином. Скерували до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Щодо обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не заперечують.
Оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
До Єдиного реєстру досудового розслідування 16.10.2020р. року внесені дані з приводу вчинення кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України. Злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України є нетяжким.
Про підозру у вчинені даних злочинів ОСОБА_3 повідомлено 19.10.2020р.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
У відповідності до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про обрання запобіжного заходу має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про обрання запобіжного заходу і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема:
протоколами огляду місця події від 16.10.2020 та від 17.10.2020;
протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 16.10.2020 та протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 18.10.2020 та протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 19.10.2020, який повідомив про обставини таємного викрадення його майна;
протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 17.10.2020, який також повідомив про обставини викрадення його майна;
протоколом огляду предметів, зокрема компакт-диску з відеозаписом, згідно якого ОСОБА_3 16.10.2020 знаходився у спортивного комплексу «Олімп», що за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 176;
протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 20.10.2020, який надав самовикривальні покази щодо обставин викрадення ним з двох шкафчиків грошових коштів та пістолета;
протоколом огляду предмета від 18.10.2020, зокрема металевого предмета, схожого на пістолет з написом «ПМР УОС» К-9 №КІВР-2931»;
письмовим дозволом на носіння зброї пістолета марки «ПМР УОС» К-9 № НОМЕР_1 », який видано на ім`я потерпілого ОСОБА_6 ;
іншими матеріалами кримінального провадження, зокрема протоколом проведення слідчого експерименту від 20.10.2020.
Такі докази в об`єктивному взаємозв`язку вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , оскільки несуть в собі достатню кількість фактів та відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення.
При цьому, оцінюючи вказані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності слідчим суддею не встановлено істотного порушення прав та свобод людини при отриманні таких доказів. Зрештою, сторона захисту на такі обставини не посилається.
Також, виходячи з фактичних обставин справи, слід погодитись з правильністю кримінально-правової кваліфікації дій ОСОБА_7 .
Отже, стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Далі, слідча суддя оцінює наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Так, статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
В мотивах клопотання слідчий покликається виключно на існування першого, третього, четвертого та п`ятого ризиків. Відповідно, враховуючи таку засаду кримінального провадження як диспозитивність слідчий суддя детального розгляне можливість існування цих ризиків та не буде перевіряти можливість існування інших ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Санкція ч. 2 ст. 185 КК України, за якою в тому числі підозрюється ОСОБА_7 , передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк. В силу вимог статті 12 КК України, такий злочин є нетяжким.
В п. 36 рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
З огляду на матеріали клопотання, підозрюваний не працює, не одружений, не має на утриманні інших осіб та немає постійного місця проживання, а зазначене у клопотанні житло ним лише орендується. Згідно договору оренди квартири від 13.10.2020 строк оренди становить 2 місяці.
Вказане в сукупності свідчить про те, що у підозрюваного немає міцних соціальних зав`язків, а з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, вважаю, що ризик переховуватись від органу досудового розслідування та суду існує, враховуючи при цьому наявність у підозрюваного паспорта для виїзду за кордон та можливості виїхати за межі України.
Що ж стосується інших ризиків, про які зазначено у клопотанні, такі жодними доказами не підтверджені та крім цього, сторона обвинувачення нічим не обґрунтовує існування таких ризиків. Відповідно, такі ризики слідчий суддя вважає недоведеними.
Незважаючи на те, що інші ризики залишились недоведеними, стороною обвинувачення в загальному також доведено наявність обставин, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Далі, слідча суддя оцінить можливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання згаданому вище ризику.
При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам слід врахувати, що така оцінка стосується перспективних фактів. Зокрема, використовується стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж домашній арешт не зможуть запобігти встановленим ризикам лише за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Відповідно до частин першої та другої статті 182 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
За своєю природою такий запобіжний захід як домашній арешт носить ізоляційний характер і по відношенню до нього більш м`якими запобіжними заходами є особисте зобов`язання, особиста порука та застава.
В межах даного кримінального провадження слідчий суддя враховує інформацію про стан здоров`я підозрюваного, який не має тяжких патологічних захворювань, той факт, що він є громадянином іншої держави, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, про що слідчий суддя детально описав вище, а також інші обставини, визначені у ст. 178 КПК України.
Вказане в сукупності свідчить про те, що підозрюваний має реальну можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, а відтак, застосування відносно нього запобіжного заходу, який не має ізоляційного характеру, на думку слідчого судді, не зможе запобігти такому ризику.
Відтак слід вважати встановленим, що стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України. При цьому, з огляду на обставини кримінального провадження та враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя вважає неможливим застосування відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби.

У зв`язку з застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою далі слідчий суддя вирішить питання про покладення на нього відповідних обов`язків.
Так, згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
З огляду на обставини кримінального провадження та доведений ризик, необхідність покладення на підозрюваного зазначених у клопотанні обов`язків вважаю доведеною, оскільки такі об`єкти направлені на запобігання цим ризикам та не становитимуть непропорційного втручання в особисте життя особи.
Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного цією ухвалою слід обмежити строком досудового розслідування, який відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України не може перевищувати двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Керуючись вимогами статей 176-178, 182, 194, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , прокурора, судді за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту та місця проживання, де він зареєстрований, проживає та перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) утримуватися від спілкування із потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, за винятком необхідності, викликаної проведенням слідчої дії чи судового розгляду;
4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина Республіки Азербайджан, (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали становить два місяці та закінчується 19.12.2020 року.

Ухвалу передати в Личаківський ВП ГУНП у Львівській області для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного ОСОБА_3 , про що необхідно повідомити слідчого.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1