1Справа № 335/8882/20 1-кс/335/5263/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі клопотання Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк „Укргазбанк про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0002260, -

ВСТАНОВИВ:
Представник ПАТ АБ „Укргазбанк звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про скасування арешту нерухомого майна - майнового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного на підставі ухвали слідчого судді від 21.10.2020 року, у кримінальному провадженні № 0002260, посилаючись на те, що арешт на зазначене майно накладено необґрунтовано, та його застосування порушує права заявника на іпотеку, предметом якої є зазначене майно.

Представник заявника у судовому засіданні підтримала подане клопотання з підстав, викладених у ньому, наполягала на його задоволенні.

Прокурор у судовому засіданні проти клопотання заперечував, наполягав на тому, що потреби досудового розслідування виправдовують подальше застосування арешту зазначеного майна, з метою збереження речового доказу.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В ході розгляду клопотання встановлено, що СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002260 від 06.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за фактом незаконного передання в іпотеку майна підприємства в якості забезпечення власних фінансових зобов`язань, посадовими особами ТОВ "Харчовик", за попередньою змовою із посадовими особами АБ "Укргазбанк", шляхом надання підроблених документів і зловживання довірою засновників підприємства, і як наслідок, незаконного заволодіння коштами банку.

За клопотанням прокурора у вказаному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2020 року у справі № 335/8882/20, 1-кс/335/4475/2020 було накладено арешт на нерухоме майно - майновий комплекс, розташований за адресою: Запорізька область, м. Пологи, вул. Радянська, 18.

Слідчим суддею, в ході розгляду клопотання встановлено, що арешт на вказане майно було накладено відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, за наявності на час розгляду клопотання про арешт майна даних, що нерухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом з тим, в ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що нерухоме майно - майновий комплекс за адресою: Запорізька область, м. Пологи, вул. Радянська, 18, яке, згідно з відомостями Державного реєстру речових прав, належить ТОВ «Харчовик», є предметом Договору іпотеки № 161/17/М4/13 від 14.05.2008 року, укладеного між ВАТ АТ „Укргазбанк та ТОВ „Харчовик в забезпечення виконання умов Кредитного договору № 161/17/М4 від 14.05.2008 року, укладеного між ВАТ АТ „Укргазбанк та ОСОБА_5 .

Рішенням Господарського районного суду Запорізької області від 02.06.2014 року у справі № 908/1125/14 звернуто стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно - майновий комплекс, загальною площею 955,9 кв.м., який заходиться за адресою: Запорізька область, м. Пологи, вул. Радянська, 18, та належить ТОВ «Харчовик», в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 161/17/М4 від 14.05.2008 року. Рішення набрало законної сили, звернуто до виконання та наданий час не скасовано, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, наданими слідчому судді матеріалами підтверджено, що на час розгляду даного клопотання Договір іпотеки № 161/17/М4/13 від 14.05.2008 року, укладений між ВАТ АТ „Укргазбанк та ТОВ „Харчовик в забезпечення виконання умов Кредитного договору № 161/17/М4 від 14.05.2008 року, є чинним і у встановленому законом порядку не був визнаний недійсним.

Таким чином, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи заявника щодо порушення його права на предмет іпотеки шляхом накладення арешту на вищезазначене майно.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

В свою чергу, за положеннями ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Серед засад діючого кримінального процесуального законодавства закріплені, зокрема, верховенство права, доступ до правосуддя відповідно до ст. 7 КПК України.

Прокурором в ході розгляді клопотання слідчому судді не надано обґрунтованих даних про необхідність подальшого застосування арешту вищезазначеного нерухомого майна.

За змістом положень ст. 3 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Поряд із цим, статтями 7, 16 КПК України установлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить висновку, що арешт на нерухоме майно - майновий комплекс, розташований за адресою: Запорізька область, м. Пологи, вул. Радянська, 18, у кримінальному провадженні № 0002260, було накладено необґрунтовано, оскільки на час розгляду відповідного клопотання прокурора слідчий суддя не мав у своєму розпорядженні актуальних даних про звернення стягнення на арештоване майно в рахунок забезпечення вимог кредитора, яким є заявник, а також даних про наявність судового рішення, яке набрало законної сили та було звернуто до виконання.

Таким чином, враховуючи, що обставини належності заявнику прав на нерухоме майно - майновий комплекс, розташований за адресою: Запорізька область, м. Пологи, вул. Радянська, 18, були предметом перевірки судом під час розгляду справи за позовом про звернення стягнення на зазначене у даному клопотанні майно, на підставі Договору іпотеки № 161/17/М4/13 від 14.05.2008 року, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість поданого клопотання про скасування арешту майна, у зв`язку з чим вважає за необхідне його задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк „Укргазбанк про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0002260 задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді від 21.10.2020 року, у кримінальному провадженні № 0002260, а саме: нерухомого майна - майнового комплексу, розташованого за адресою: Запорізька область, м. Пологи, вул. Радянська, 18.

Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1