Справа № 494/134/17
Провадження № 1-кп/504/91/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2020смт. Доброслав

Колегія суддів Комінтернівського районного суду Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 2, смт. Доброслав, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000905 від 01.11.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харцизьк Донецької області, громадянина України, українця за національністю, освіта середня, офіційно не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.04.2006 року Харцизьким районним судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі;

- 29.12.2007 року Микитівським районним судом м. Горлівки Донецької області за ч. 1 ст. 391 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднане не відбуте покарання за вироком Харцизького районного суду Донецької області від 21.04.2006 року, остаточно до відбуття призначено покарання у виді 5 років 10 місяців позбавлення волі;

- вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Баурчи Чадир-Лунського району республіка Молдова, громадянина України, українця за національністю, освіта середня, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 04.04.2016 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.ч. 1, 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

- вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Кринички Березівського району Одеської області, громадянина України, українця за національністю, освіта середня-технічна, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 (нині померлий),

представника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_11 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ВСТАНОВИЛА:

Будучи засудженим 21.04.2006 року Харцизьким районним судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді 7 років позбавлення волі та 29.12.2007 року Микитівським районним судом м. Горлівки Донецької області за ч. 1 ст. 391 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднане не відбуте покарання за вироком Харцизького районного суду Донецької області від 21.04.2006 року, остаточно до відбуття призначено покарання у виді 5 років 10 місяців позбавлення волі, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, повторно, скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах: у невстановлений час ОСОБА_6 разом із ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та невстановленою слідством особою, вступили в злочинну змову направлену на заволодіння майном ОСОБА_16 , розташованого в будинку АДРЕСА_3 .

Для безпечного заволодіння майном ОСОБА_16 та протистояння можливого опору, ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа, попередньо дійшли згоди між собою , що шляхом до реалізації їх злочинного наміру щодо заволодіння майном ОСОБА_16 є необхідність застосування насильства відносно останнього, яке є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_16 , з використанням зброї (пістолету, гранати, ножа), яку заздалегідь підшукали.

Діючи з вказаною метою, з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа, 02.11.2016 року приблизно о 22.40 годині будучи озброєними, одягнутими у камуфляжну форму, з метою не бути викритими, одягнувши на обличчя маски з прорізами для очей, проникли на територію домоволодіння ОСОБА_16 , та в подальшому проникли через незачинені на замок вхідні двері до одноповерхового будинку ОСОБА_16 , розташованого по АДРЕСА_3 , з метою вчинення розбійного нападу на родину Шевчуків.

У приміщенні будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , були затримані співробітниками правоохоронних органів, яким в ході досудового розслідування було відомо про факт готування вищевказаними особами до вчинення розбійного нападу на ОСОБА_16 .

У ході затримання нападники чинили опір правоохоронцям та намагались втекти з місця події, у зв`язку з чим правоохоронцями застосовано табельну вогнепальну зброю.

Таким чином, дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 187 КК України, - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчиняла розбій, поєднаний з проникненням у житло.

Крім того, ОСОБА_6 маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, в невстановлений час у невстановленому місці при невстановлених обставинах придбав ручну осколкову гранату РГД-5, яку став зберігати при собі без передбаченого законом дозволу.

02.11.2016 року в ході огляду місця події в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено ручну осколкову гранату РГД-5, яку ОСОБА_6 зберігав при собі без передбаченого законом дозволу.

Згідно висновку експерта № 150В/981Д від 12.12.2016 року надані на дослідження предмети являються корпусом ручної осколкової гранати модернізованим УЗРГМ. Корпус гранати РГД-5 та запал УЗРГМ конструктивно сумісні і в сукупності являються ручною осколковою гранатою РГД-5. Ручна осколкова граната РГД-5 являється вибуховим пристроєм та відноситься до бойових припасів. Ручна осколкова граната РГД-5 граната дистанційної дії, призначена для поразки живої сили противника в період наступу та в обороні. Радіус розлітання вбивчих осколків гранати, приблизно 25 м. Радіус зони ефективного ураження 5 м. Середня відстань метання гранати 40-50 м. Маса спорядженої гранати 310 г. Час горіння сповільнювача запалу 3,2-4,2 с. Корпус гранати РГД-5 та запал УЗРГМ промислового виготовлення.

Таким чином, дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування також кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, - придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

За сукупністю вчиненого ОСОБА_6 органом досудового розслідування пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Будучи засудженим 04.04.2016 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.ч. 1, 2 ст. 309 КК України, до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, повторно, скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах: у невстановлений час ОСОБА_7 разом із ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та невстановленою слідством особою, вступили в злочинну змову направлену на заволодіння майном ОСОБА_16 , розташованого в будинку АДРЕСА_3 .

Для безпечного заволодіння майном ОСОБА_16 та протистояння можливого опору, ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа, попередньо дійшли згоди між собою , що шляхом до реалізації їх злочинного наміру щодо заволодіння майном ОСОБА_16 є необхідність застосування насильства відносно останнього, яке є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_16 , з використанням зброї (пістолету, гранати, ножа), яку заздалегідь підшукали.

Діючи з вказаною метою, з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та невстановлена слідством особа, 02.11.2016 року приблизно о 22.40 годині будучи озброєними, одягнутими у камуфляжну форму, з метою не бути викритими, одягнувши на обличчя маски з прорізами для очей, проникли на територію домоволодіння ОСОБА_16 , та в подальшому проникли через незачинені на замок вхідні двері до одноповерхового будинку ОСОБА_16 , розташованого по АДРЕСА_3 , з метою вчинення розбійного нападу на родину Шевчуків.

У приміщенні будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , були затримані співробітниками правоохоронних органів, яким в ході досудового розслідування було відомо про факт готування вищевказаними особами до вчинення розбійного нападу на ОСОБА_16 .

У ході затримання нападники чинили опір правоохоронцям та намагались втекти з місця події, у зв`язку з чим правоохоронцями застосовано табельну вогнепальну зброю.

Таким чином, дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 187 КК України, - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

У невстановлений час ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та невстановленою слідством особою, вступили в злочинну змову направлену на заволодіння майном ОСОБА_16 , розташованого в будинку АДРЕСА_3 .

Для безпечного заволодіння майном ОСОБА_16 та протистояння можливого опору, ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа, попередньо дійшли згоди між собою , що шляхом до реалізації їх злочинного наміру щодо заволодіння майном ОСОБА_16 є необхідність застосування насильства відносно останнього, яке є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_16 , з використанням зброї (пістолету, гранати, ножа), яку заздалегідь підшукали.

Діючи з вказаною метою, з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа, 02.11.2016 року приблизно о 22.40 годині будучи озброєними, одягнутими у камуфляжну форму, з метою не бути викритими, одягнувши на обличчя маски з прорізами для очей, проникли на територію домоволодіння ОСОБА_16 , та в подальшому проникли через незачинені на замок вхідні двері до одноповерхового будинку ОСОБА_16 , розташованого по АДРЕСА_3 , з метою вчинення розбійного нападу на родину Шевчуків.

У приміщенні будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , були затримані співробітниками правоохоронних органів, яким в ході досудового розслідування було відомо про факт готування вищевказаними особами до вчинення розбійного нападу на ОСОБА_16 .

У ході затримання нападники чинили опір правоохоронцям та намагались втекти з місця події, у зв`язку з чим правоохоронцями застосовано табельну вогнепальну зброю.

Таким чином, дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 187 КК України, - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Крім того, ОСОБА_8 маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, в невстановлений час у невстановленому місці, при невстановлених обставинах придбав наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, для особистого вживання без мети збуту, який став незаконно зберігати при собі.

02.11.2016 року в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , під час затримання ОСОБА_8 , в порядку ст. 208 КПК України, здійснено його обшук, в ході якого виявлено та вилучено ковпак для викурювання наркотичних засобів, речовину рослинного походження та насіння.

Згідно з висновком експерта № 1415 від 16.11.2016 року надані на експертизу нашарування речовини, які містяться на внутрішніх стінках металево-дерев`яного предмету овальної форми, які згідно постанови про призначення експертизи вилучені у ОСОБА_8 містять особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу. Маса екстракту канабісу по сухому залишку становить 0,62 г.

Таким чином, дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування також кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

За сукупністю вчиненого ОСОБА_8 органом досудового розслідування пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_16 , який приведений до присяги, пояснив суду, що він проживає в будинку АДРЕСА_3 , займається фермерським господарством, вирощує сільськогосподарську продукцію, зокрема хліб, має у власності сільськогосподарську техніку, комбайн, трактор. Нещодавно він продав трактор за 5 000 доларів США та всі в селі про це знали. Вранці, 02.11.2016 року до нього приїхали працівники спецпідрозділу «Корд», які пред`явили відповідні службові посвідчення, та повідомили, що на нього готується напад з метою заволодіння коштів та просили посприяти в затриманні злочинців. Напад вони пов`язували з тим, що всі знають в селі, що в нього можуть зберігатися вдома грошові кошти від продажу трактору. Однак, він пояснив, що грошових коштів від продажу трактору не має в наявності, оскільки ним вже придбано інший трактор у родичів та про це ще не знають в селі. Проте, погодився посприяти в затриманні злочинців, оскільки проживає в селі, де всі займаються фермерським господарством, та вже були випадки пограбування односельців. Того ж дня, він вивіз дружину та сина в посадку, а сам залишився вдома з працівниками поліції, його зачинили в спальній кімнаті будинку разом з працівником поліції, де вони спостерігали на моніторі, з підключеними до нього відеокамерами, які напередодні встановив його син, за подіями що будуть відбуваються. Інші працівники спецпідрозділу перебували в засаді, в амбарі літньої кухні та в сараї. Зокрема, додатково працівниками поліції було ще встановлено прожектори на подвір`ї для кращого освітлення території. Як пояснив у судовому засіданні потерпілий, перша камера не спрацювала, тому вони не бачили як обвинувачені заходили на подвір`я, та вже побачили 4 осіб, які зайшли до будинку, 3 були одягнені в чорні маски з прорізами для очей, один був в капюшоні та камуфляжі, перший в бронежилеті, вони пройшли метра 3 вздовж коридора та спрацювала шумова граната. Через 6 секунд він вийшов в коридор та побачив там на підлозі 2 осіб, які лежали обличчям вниз, ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , між ногами у ОСОБА_15 лежала граната та поряд був револьвер біля стінки, де лежав ОСОБА_6 , ще один - ОСОБА_7 лежав поранений в саду. Також, в саду він бачив ніж, який лежав на землі. Далі, він пішов викликати швидку допомогу, а коли повернувся співробітники спецпідрозділу вже привели ОСОБА_8 , якого впіймали в полі, оскільки він намагався втекти. Двох осіб, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , він одразу впізнав, оскільки вони місцеві жителі, ОСОБА_6 та ОСОБА_15 раніше не бачив, чи була ще одна п`ята особа сказати не може, оскільки на камері бачив лише чотири силуети, які заходять до будинку. Вказані події відбувалися після десятої години вечора 02.11.2016 року. При ньому, співробітники поліції не запитували у ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , чия граната та револьвер, нічого не вилучали. Проте, прослуховували в будинку аудіо записи розмови між злочинцями щодо їх шляху пересування з міста до його будинку з метою вчинення нападу та заволодіння коштів.Далі працівники поліції принесли до будинку мішок з речами, які вилучили в автомобілі на якому приїхали обвинувачені, згодом, прийшов слідчий та почали проводити слідчі дії за участі понятих. Цивільного позову не заявляв.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , який приведений до присяги, пояснив суду, що був присутній в якості понятого під час огляду місця події 02.11.2016 року та 03.11.2016 року, а саме домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_16 , та автомобілю «Опель Омега», д/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 1991 року випуску, який перебував в користуванні ОСОБА_6 та належить ОСОБА_18 . На місце він прибув разом з водієм ОСОБА_19 близько першої години ночі та зі слів працівників поліції їм стало відомо, що на потерпілого ОСОБА_16 був вчинений розбійний напад, коли прибув за адресою, побачив, що двоє чоловіків, одягнені в камуфляжну форму лежали на землі, біля ніг яких бачив гранату та револьвер, у ОСОБА_8 вилучили з кишені речовину рослинного походження та пристрій для куріння, ОСОБА_7 було поранено при затриманні та доставлено в лікарню.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , який приведений до присяги, пояснив суду, що також був присутній в якості понятого під час огляду місця події 02.11.2016 року та 03.11.2016 року, а саме домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_16 , та автомобілю «Опель Омега», д/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 1991 року випуску, який перебував в користуванні ОСОБА_6 та належить ОСОБА_18 . Зокрема, підтвердив покази ОСОБА_17 в тій частині, що коли вони приїхали за вказаною адресою, ОСОБА_6 та ОСОБА_15 лежали в приміщенні котельні, біля їх ніг на підлозі лежала граната та револьвер, з кишені ОСОБА_8 вилучили речовину рослинного походження та пристрій для куріння.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , який приведений до присяги, підтвердив у суді, що у працівників поліції була оперативна інформація про те, що на фермера ОСОБА_16 готується розбійний напад, він у складі слідчо-оперативної групи виїхав на місце, влаштувати засідку в будинку, в будинок зайшли чотири особи, пролунав вибух, двоє залишились лежати в котельні будинку на підлозі, одного затримали в дворі, а іншого в полі, нападники були одягнені в камуфляжну форму, на обличчі були маски з прорізами для очей, біля ОСОБА_7 було виявлено ніж, біля ОСОБА_6 лежав предмет схожий на гранату та пістолет.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях (злочинах) не визнав у повному обсязі. Крім того, пояснив суду, що ОСОБА_15 влітку 2016 року познайомив його з чоловіком на ім`я ОСОБА_21 , якого він називав « ОСОБА_22 », та з яким вони підтримували стосунки. 02.11.2016 року вдень, коли він перебував на роботі на СТО ОСОБА_21 зателефонував йому та запропонував перевести запасні запчастини, оскільки у нього був легковий автомобіль «Опель». Спочатку на його пропозицію він відмовився, пояснюючи, ще немає бензину, але коли трубку взяв ОСОБА_15 та сказав, що можливо буде заробити, оскільки за його послуги вони віддячать, то він погодився. Виїхавши з м. Одеси, вони рухались по трасі в сторону Березівського району Одеської області, ОСОБА_21 їхав попереду, а він їхав за ним. З міста Одеси до населеного пункту їхали приблизно дві години. Потім на узбіччі дороги він побачив двох чоловіків, один із них сів до нього в автомобіль, оскільки ОСОБА_21 сказав, що він зможе показати де можливо придбати бензин. Так як, у нього взагалі закінчилось пальне, то один з чоловіків привіз йому пляшку з бензином, яку він залив до баку та вони проїхали ще декілька метрів. Потім зупинилися, ОСОБА_15 сказав взяти стамеску та йти з ними, оскільки в нього не було ані грошей, ані бензину, він, взявши стамеску та зрозумівши, що потрібно буде щось відкривати з метою викрадення, пішов до якогось приміщення, не зрозумівши чи є це житловим приміщенням чи гаражем, також ОСОБА_15 сказав взяти шапку, оскільки можливо на території працює камера відео спостереження, після чого вони всі разом зайшли в двір будинку, а згодом в якесь приміщення, де він почувши вибух, впав на землю, після чого вони були затримані працівниками поліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях (злочинах) не визнав у повному обсязі. Крім того, пояснив суду, що 02.11.2016 року до нього додому приїхав його дядько ОСОБА_7 , який попросив бензин, він знайшов дві пластикові пляшки, в які залив бензин, та разом з дядьком вивезли його з с. Кринички Березівського району Одеської області, де він мешкає на околицю с. Розквіт, де на узбіччі стояв автомобіль «Опель», заливши в його з пляшок бензин. Він сів у салон вказаного автомобіля, оскільки повинен був показати дорогу до чоловіка на ім`я ОСОБА_23 , у якого можливо було купити бензин, доїхавши до початку села Розквіт обидва автомобілі «Опель» та «Мерседес» зупинились, з них вийшли чоловіки, у тому числі і його дядько, які біля 5-10 хвилин між собою розмовляли, а потім кудись пішли, а він залишився в машині. Згодом, коли почув вибухи та крики, вибіг з машини та почав тікати, де в полі був затриманий працівниками поліції.
В судовому засіданні також було оголошено покази обвинуваченого ОСОБА_7 (нині померлий), які він надавав за участі захисника безпосередньо після затримання, пояснюючи, що перебуваючи в слідчому ізоляторі, він познайомився з чоловіком на ім`я ОСОБА_21 , з яким обмінялися телефонами та періодично спілкувалися, знаючи, про те, що потерпілий ОСОБА_16 напередодні продав трактор, за пропозицією вказаної особи погодився вчинити розбійний напад, про що 31.10.2016 року також повідомив своєму племіннику ОСОБА_8 . Зустрівшись вночі на околиці села Розквіт Березівського району Одеської області, де переодягнувшись в камуфляжну форму, всі разом поїхали до домоволодіння ОСОБА_16 , в двір зайшли всі разом, він в будинок не встиг зайти, почувши вибух, став тікати, був затриманий працівниками поліції.
Як вбачається з показів ОСОБА_7 про готуванні до вчинення розбійного нападу йому, ОСОБА_6 та ОСОБА_15 було відомо заздалегідь. ОСОБА_8 він покликав з собою з метою слідкувати за навколишнім середовищем, а також після вчинення злочину показати дорогу виїзду з села.

Незважаючи на невизнання обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (у судовому засіданні після проголошення короткого змісту обвинувального акту та до моменту смерті під час перебування справи на розгляді у суді) під час судового розгляду своєї вини та їх захисними версіями, колегія суддів вважає, що вина обвинувачених, за викладених вище обставин, у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 187 КК України, - є доведеною.
Вина обвинувачених ОСОБА_24 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 187 КК України, підтверджується, крім показань потерпілого та свідків, усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

Витягом з ЄРДР № 0000905 від 01.11.2016 року, відповідно до якого група осіб готується до вчинення розбійного нападу на території Одеської області.

Рапортом старшого оперуповноваженого УВБ в Одеській області ОСОБА_25 від 01.11.2016 року.

Заявою громадянина ОСОБА_16 від 02.11.2016 року, якою він дає добровільну згоду на проведення огляду території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

Протоколом огляду місця події від 02.11.2016 року зі схемою та фото таблицями до нього, в присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , відповідно до якого предметом огляду була територія домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_16 . З якого вбачається, що під час огляду було вилучено: одну пробірку зі змивами речовини бурого кольору зробленого з бронежилету пакет експертної служби № 2964834; маску вилучену з садочку пакет білого кольору б/н (п.3); жилетку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору поліетиленовий пакет чорного кольору б/н; металевий предмет ззовні схожий на револьвер пакет експертної служби № 2964826; перчатку вилучену з двору пакет експертної служби № 2964828 (п.10); перчатку вилучену з порогу будинку пакет білого кольору б/н (п.14); маску з прорізами вилучену з двору пакет білого кольору б/н (п.9); ніж з металевою ручкою вилучений з садка пакет білого кольору б/н (п.4); газовий балончик «Терен 4 м» вилучений з коридору будинку пакет експертної служби № 2964827; металевий фрагмент вилучений з подвір`я пакет експертної служби № 2964833 (п.8); металевий фрагмент вилучений з подвір`я пакет експертної служби № 2964832 (п.7); гільзу вилучену з подвір`я пакет експертної служби № 2964829 (п.18); гільзу вилучену з подвір`я пакет експертної служби № 2964830 (п.19); гільзу вилучену з подвір`я пакет експертної служби № 2964831 (п.6); набої вилучені з металевого предмету ззовні схожого на револьвер в кількості 5 штук - пакет експертної служби № 2964825; в`язану шапку темного кольору вилучену з садочку - пакет експертної служби № 2964835 (п.21); маску вилучену з коридору будинку пакет експертної служби № 1761290 (п.15); металевий предмет ззовні схожий на гранату поліетиленовий пакет чорного кольору; на землі біля порогу дверей, які ведуть до коридору вищезазначеного будинку, вилучено гільзу з подвір`я пакет експертної служби № 2964836 (п.22).
Заявою ОСОБА_6 від 03.11.2016 року, якою він дає добровільну згоду на огляд транспортного засобу «Опель Омега», д/н НОМЕР_1 , який перебував в його користуванні та належить ОСОБА_18 .
Протоколом огляду місця події від 03.11.2016 року зі схемою та фото таблицями до нього, в присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , відповідно до якого предметом огляду була ділянка місцевості в північно-східному напрямку на відстані 20 м від бетонної електроопори № 52. Вказана земельна ділянка місцевості розташована на відстані 7 м від проїжджої асфальтної дороги та має ґрунтову поверхню. На вказані земельній ділянці виявлено шапку темного кольору та тканину білого кольору, яка зав`язана у вузол. Вказана ділянка місцевості представляє собою ґрунтову дорогу, яка відходить в бік лісосмуги. Від вказаного місця на відстані 30 м в напрямку с. Онорівка Березівського району Одеської області на ґрунтовій дорогі між асфальтованою дорогою та с/г полем виявлено автомобіль «Опель Омега», д/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 1991 року випуску. На передньому та задньому бамперах вказаного автомобіля наявні ознаки деформації, задня права дверця авто має також ознаки деформації. В ході огляду вказаного автомобіля було виявлено та вилучено: металевий складний ніж; зимовий формений головний убір співробітника МВС (шапка) 58 розміру, з вишитою кокардою та гербом «Тризуб»; кепку; жилет; куртку зеленого камуфляжного кольору; темну тряпічну кепку; чорно-білі кросівки з логотипом фірми «Бона»; одну шкіряну рукавичку чорного кольору; тряпічну рукавичку з написом «Doloni»; відео реєстратор «Prestigio»; сумку з ремнем фірми «Bretton»; ранець тканинний чорного кольору з білою вставкою; рюкзак з тканини чорного кольору з зеленою вставкою; дорожню сумку чорного кольору з металевою бляхою (Dongda); експрес накладною № 3527 (Нова Пошта); видаткову накладну № 582679 від 29.06.2016 року на 2 аркушах; один змив на марлевому тампоні з поверхні керма та внутрішньої ручки авто. Вказані речі та предмети вилучені, опечатані та передані на відповідальне зберігання.
Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 02.11.2016 року в порядку ч. 4 ст. 208 КПК України, з якого вбачається, що ОСОБА_6 затриманий під час вчинення злочину, а саме 02.11.2016 року о 22.40 годині, в присутності понятих та захисника з підставами затримання ознайомлений в повному обсязі. В ході особистого обшуку якого виявлено та вилучено: стамеску з рукояткою помаранчевого кольору; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Opel Omega» синього кольору, д/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 1991 року випуску; патрони калібру 9 мм в кількості 8 одиниць.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.11.2016 року застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП-21 в Одеській області.
Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 02.11.2016 року в порядку ч. 4 ст. 208 КПК України, з якого вбачається, що ОСОБА_8 затриманий під час вчинення злочину, а саме 02.11.2016 року о 22.40 годині, в присутності понятих та захисника з підставами затримання ознайомлений в повному обсязі. Одночасно, особисто зазначив в протоколі, що із затриманням згоден, вчинив злочин, зізнався та щиро кається, про що міститься його особистий підпис. В ході особистого обшуку ОСОБА_8 виявлено та вилучено: ключі від транспортного засобу в кількості 3 штук на в`язці; металевий ковпак для викурювання наркотичних засобів; речовину рослинного походження, сіро-зеленого кольору; зернята речовини рослинного походження, сіро-зеленого кольору.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.11.2016 року застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП-21 в Одеській області.
Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 02.11.2016 року в порядку ч. 4 ст. 208 КПК України, з якого вбачається, що ОСОБА_7 затриманий під час вчинення злочину, а саме 02.11.2016 року о 22.40 годині, в присутності понятих та захисника, з підставами затримання ознайомлений в повному обсязі. Одночасно, особисто зазначив в протоколі, що співучасники запропонували поїхати до будинку потерпілого та відібрати у нього гроші; за попередньою змовою він повинен був стояти біля воріт домоволодіння, про що міститься його особистий підпис.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.11.2016 року застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП-21 в Одеській області.
Заявою потерпілого ОСОБА_16 про долучення до матеріалів кримінального провадження відеозапису на якому підтверджується факт проникнення чотирьох осіб 02.11.2016 року на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та безпосередньо до житлового будинку (веранди, прихожої), та вчинення розбійного нападу. Відео, яке знято з камер відео спостереження, встановлених ним особисто.

ДВД-диск з відеозаписом проникнення 02.11.2016 року ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 з метою вчинення розбою на території домоволодіння та безпосередньо житлового будинку (веранди, прихожої), розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , який добровільно наданий органу досудового розслідування самим потерпілим ОСОБА_16 .

Протоколом огляду предмету від 05.11.2016 року, а саме носія електронної інформації - ДВД-диск, який було оглянуто в судовому засіданні, на відео зображено коридор, а також вхід до іншого приміщення житлового будинку ОСОБА_16 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Камера направлена на сторону вхідної двері житлового будинку в період з 00 год. 03 хв. 04 сек. Повертається ручка вхідної двері та невідомі особи, відкриваючи вхідні двері входять до приміщення. До коридору житлового будинку входять чотири особи, три з яких одягнені в камуфляжну форму, на обличчях яких одягнені чорні маски з прорізами для очей та роту. Четверта особа, яка входить до приміщення останньою, вдягнена в темну зимову куртку з хутряним капюшоном, який закриває обличчя, що унеможливлює встановити чи є на обличчі маска.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.11.2016 року, якою накладено арешт на майно, вилучене в ході огляду 02.11.2016 року та 03.11.2016 року.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2016 року про надання дозволу на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_26 .
Протоколом обшуку від 08.11.2016 року, в присутності понятих, відповідно до якого предметом обшуку був будинок АДРЕСА_4 , де фактично проживає ОСОБА_6 , зякого вбачається, що під час обшуку було виявлено та вилучено: паперову коробку, в якій знаходиться відеокамера АРЕХ digital mini video camera 8 x digital zoom 12.0 mega pixel, в якій знаходиться флеш носій об`ємом 8 Гб; флеш носії в кількості 2 штуки (мікро СД) об`ємом 1 та 4 Гб; флеш носії сріблястого кольору об`ємом 32 Гб на якому збережено фото та відео файли; сріблястий металевий пневматичний цвяховий степлер «Jobi»; набої травматичної дії 9 мм в кількості 3 (трьох) штук; паяльник з червоною ручкою; флеш носії (мікро СД) в кількості 6 шт., об`ємом 1 Гб, 2 Гб (2 шт.), 8 Гб., 16 Гб., 512 Гб.; мобільний телефон марки «Нокіа Е52» з сім картою «Київстар Дж.См.Ем.», ІМЕІ: НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Самсунг», без сім карти, ІМЕІ: НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «Самсунг», с.н. НОМЕР_5 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , серії НОМЕР_6 від 17.12.2003 року видане ДАІ ГУ УМВС України; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , серія НОМЕР_7 від 04.04.1992 року видане ГЛИ МВС УВС; пластикову картку «Мастер кард» «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_29 НОМЕР_8 ; записну книжку «Note book» з твердою різнокольоровою обкладинкою; записну книжну зеленою обкладинкою «2014 Страхова компанія Добробут та захист»; записну книжку «Note book pp cover series Юлія Романовна»; записна книжка з коричневою обкладинкою «Щоденник Фімкі»; велосипед червоного кольору.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2016 року про надання дозволу на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 .
Протоколом обшуку від 08.11.2016 року, в присутності понятих, відповідно до якого предметом обшуку був будинок АДРЕСА_2 , де фактично проживав ОСОБА_7 . З якого вбачається, що під час обшуку було виявлено та вилучено: бензопилу «OIL SAW» моделі «ОС500А», жовтого кольору, без шини, б/в; бензопилу «STIHL» моделі «MS280», помаранчевого кольору, з шиною, б/в; бензопилу «POULAN» моделі «2150», зеленого кольору, без шини, б/в»; бензопилу без маркування, помаранчевого кольору, без шини, б/в; 3 пластикові каністри, зеленого кольору з написом «РЕАКОМ», з рідиною в каністрі; супутникову антену «VIASAT» білого кольору з кабелем; супутникову антену без маркування, білого кольору, без кабелю.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2016 року про надання дозволу на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 .
Протоколом обшуку від 08.11.2016 року, в присутності понятих, відповідно до якого предметом обшуку був будинок АДРЕСА_5 , де фактично проживає ОСОБА_8 . З якого вбачається, що під час обшуку було виявлено та вилучено: мобільний телефон «Fly» моделі «IQ440», чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_10 , без сім-карток, карт-пам`яті; частину від мобільного телефону «Samsung» моделі «SGH-X210» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_11 , без сім-карток, карт-пам`яті.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.11.2016 року, якою накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуків 08.11.2016 року.
Протоколом огляду предмету від 11.11.2016 року в присутності понятих та спеціаліста-вибухотехніка, відповідно до якого предметом огляду є металевий предмет зеленого кольору зовні схожий на ручну осколкову гранату РГД-5 «-30-75Т» споряджена запалом УЗРГМ «297-74 УЗРГМ-583», який було виявлено та вилучено 02.11.2016 року в ході огляду за адресою: АДРЕСА_3 . Під час огляду предмету його було знешкоджено шляхом розрядження. Вилучено (упаковано) корпус ручної осколкової гранати РГД-5 «-30-75Т» (АБ 018992); універсальний запал ручної гранати модернізований «297-74 УЗРГМ-583» (пакет АБ 018915).
Актом перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на нього предметів № 470 від 11.11.2016 року, актом знешкодження № 470/1 від 11.11.2016 року, довідками про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів до актів № 470 та 470/1 від 11.11.2016 року, відповідно до яких корпус ручної осколкової гранати РГД -5 належить до ІІІ вибухової категорії (обмежено небезпечний), а запал УЗРГМ «297-74 УЗРГМ-583» належить до ІІ категорії (небезпечний).
Висновком експерта № 150 В/981 від 12.12.2016 року з ілюстративною таблицею, відповідно до якого предмети, що надані на дослідження є корпусом ручної осколкової гранати РГД -5 та уніфікованим запалом ручної гранати модернізованим УЗРГМ. Корпус гранати РГД-5 та запал УЗРГМ конструктивно сумісні і в сукупності являться ручною осколковою гранатою РГД -5; ручна осколкова граната РГД -5 являється вибуховим пристроєм та відноситься до бойових припасів; ручна осколкова граната РГД -5 граната дистанційної дії, призначена для поразки живої сили противника в період наступу та в обороні. Радіус розлітання вбивчих осколків гранати, приблизно 25 м. Радіус зони ефективного ураження 5 м. Середня відстань метання гранати 40-50 м. Маса спорядженої гранати 310 г. Час горіння сповільнювача запалу 3,2 4,2 с. Корпус гранати РГД-5 та запал УЗРГМ промислового виготовлення.
Висновком експерта № 656 від 12.12.2016 року про проведення цитологічного дослідження речових доказів, відповідно до якого на форменому головному уборі співробітника МВС (шапці) в об`єкті № 5, на спортивній шапці в об`єктах №№ 6, 7 та на рукавичці зі штучної шкіри в об`єкті № 14, - знайдено по дві ядровмісні клітини.
Висновком експерта № 666 від 19.12.2016 року про проведення цитологічного дослідження речових доказів, відповідно до якого рукоятка ножа (об`єкт № 3), маски-балаклави (об`єкти №№ 4-7), спортивної маски (об`єкт № 10), маски (об`єкт №№ 12,13), рукавички № 1 (об`єкт № 16), рукавички № 2 (об`єкт № 19), газового балончика (об`єкт № 20), в`язаної шапки (об`єкт № 23), жилетки чорного кольору (об`єкти №№ 27, 28, 29), наданих на дослідження, при цьому в об`єктах №№ 12, 13, 16, 19, 23, 29 знайдено ядровмісні епітеліальні тканини - в об`єкті № 12 вісім клітин, в об`єкті № 13 шість клітин, в об`єктах №№ 16, 19 по три, в об`єктах №№ 23, 27 по дві клітини. В об`єктах №№ 3-7, 10, 20, 27, 28, знайдено лише рогові лусочки.
Висновком експерта № 1074 від 22.12.2016 року про проведення імунологічного дослідження, відповідно до якого кров ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутні антигеном Н за ізосерологічною системою АВО; кров ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутні антигеном Н за ізосерологічною системою АВО; кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутні антигеном Н за ізосерологічною системою АВО.
На форменій шапці співробітника МВС (об`єкти №№ 4-5), спортивній шапці (об`єкти №№ 6-7), кепці (об`єкти №№ 8-9), робочій рукавичці (об`єкти №№ 10-11), рукавичці із штучної шкіри (об`єкти №№ 12-14), жилеті № 1 (об`єкти №№ 15-18), парі кросівок (об`єкти №№ 26-29), синтетичній тканині (об`єкти №№ 30-31), шапці (об`єкти №№ 32-33), вилучені з місця події 03.11.2016 року в ході огляду автомобіля «Opel Omega», знайдено в об`єктах №№ 4, 7-9, 11, 13-14, 15, 29, 30, 31, 33 потові виділення без домішки крові; в об`єктах, що залишились, - кров та потові виділення не знайдено.
При дослідженні знайдених потових виділень на групову приналежність виявлено в об`єктах №№ 4, 7-9, 11, 30, 31, 33, - антигени А і Н, властиві особам носія вищевказаних групових властивостей, незалежно від категорії видільництва.
Таким чином, на вищевказаних речових доказах, не виключається походження потових виділень від ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 (носіїв антигенів А і Н).
В об`єктах №№ 13, 14, 15, 29 виявлено антигени А, В і Н, властиві особам носіям вищевказаних групових властивостей або від осіб у результаті змішування поту у різних сполученнях за системою АВО.

Отже, враховуючи групові характеристики осіб, неможливо виключити домішки поту від будь-кого із ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 .
Висновком експерта № 1090 від 23.12.2016 року про проведення імунологічного дослідження, відповідно до якого кров ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутні антигеном Н за ізосерологічною системою АВО; кров ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутні антигеном Н за ізосерологічною системою АВО; кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутні антигеном Н за ізосерологічною системою АВО; на масках-балаклавах (об`єкти №№ 4-7), спортивній масці (об`єкти №№ 8-10), рукавичці № 1 (маркування відділення) (об`єкти №№ 14-16), рукавичці № 2 (об`єкти №№ 17-19), змиві на ватному тампоні (об`єкт № 21), шапці (об`єкти №№ 22-23), жилеті (об`єкти №№ 24-29), вилучені в ході огляду за адресою: АДРЕСА_3 ; знайдено в об`єктах №№ 8, 9, 21, 24-26 кров людини без домішків потових виділень; в об`єктах №№ 6, 7, 10, 16, 19, 27-29 потові виділення без домішків крові; в об`єктах №№ 22-23 кров людини з домішкою потових виділень.

При дослідженні на групову приналежність в об`єктах №№ 8, 9, 21, 24-26 виявлені антигени А і Н, а в об`єктах №№ 24-25 також ізогемаглютиніни анти-В, властиві групі крові А з ізогемаглютиніном анти-В з супутні антигеном Н за ізосерологічною системою АВО, що не виключає її походження від ОСОБА_7 , за умови відсутності пошкоджень з зовнішньою кровотечою у ОСОБА_6 , ОСОБА_8 на момент події.
В об`єктах №№ 6, 7, 10, 16, 27- виявлені антигени А і Н, властиві особам-носіям вищевказаних групових властивостей, незалежно від категорії видільництва, що не виключає походження потових виділень від ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 .
В об`єктах №№ 22-23 виявлені антигени А і Н, властиві групі крові А з ізогемаглютиніном анти-В з супутні антигеном Н за ізосерологічною системою АВО, що не виключає походження крові та потовиділень від ОСОБА_7 , за умови відсутності пошкоджень з зовнішньою кровотечою у ОСОБА_6 , ОСОБА_8 на момент події.
В об`єктах №№ 19, 28-29 виявлені антигени А, В і Н властиві особі (особам) носіям вищевказаних групових властивостей, незалежно від категорії видільництва (якщо піт належить одній людині) або від осіб у результаті змішування потових виділень у різних сполученнях за системою АВО, тобто в даних об`єктах присутність потових виділень від ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 (носіїв антигенів А і Н) можлива тільки в якості домішки.
Постановою від 18.01.2017 року про визнання предметів та документів речовими доказами, долучення їх до матеріалів кримінального провадження та передачу їх на відповідальне зберігання, відповідно до якої предмети та речі, які було вилучено 02.11.2016 року під час огляду місця події, 03.11.2016 року під час проведення огляду ділянки місцевості та автомобіля «Opel Omega», 02.11.2016 року о 22.40 годині під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_8 , в ході його особистого обшуку, 02.11.2016 року о 22.40 годині під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 , в ході його особистого обшуку, 08.11.2016 року в ході санкціонованих обшуків за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , зазначені в постанові під літерою А передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області; під літерою В передані на зберігання до спеціалізованого сховища УЛМТЗ ГУНП в Одеській області; під літерою С залишити зберігати у Березівському ВП ГУНП в Одеській області; під літерою D залишити на зберіганні у ОСОБА_30 ; під літерою Е зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Висновком від 15.12.2016 року «Про результати службового розслідування за фактом застосування працівниками відділу фізичного забезпечення та оперативного супроводження управління оперативної роботи закріпленої вогнепальної зброї».

Постановою старшого слідчого другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_31 від 28.12.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000965 від 19.11.2016 року.

За змістом цієї постанови встановлено, що близько 23 години 02.11.2016 року група злочинців, яка складалась з 5 осіб, а саме: ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ще однієї особи, якій вдалося втекти з місця події, проникли до приватної оселі ОСОБА_16 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Під час затримання зловмисників безпосередньо під час вчинення кримінального правопорушення, один з нападників намагався втекти з місця події і побіг у бік групи, яка складалась з числа працівників ДВБ. Не реагуючи на законні вимоги працівників поліції, зловмисник підстрибнувши перед бронещитом, що тримав у руках один з працівників ДВБ, та рухався попереду групи, наніс удар ножем у шолом працівника ДВБ, який рухався другим. З метою захисту життя, здоров`я та затримання нападника двома працівниками ДВБ відповідно підпункту 5 пункту 4 пункту 6 статті 46 Закону України «Про Національну поліцію» було застосовано табельну вогнепальну зброю- пістолет «АПС» та здійснено три постріли. У результаті чого злочинець був поранений двома дотичними пораненнями стегна та тулуба. На місці події йому було надано першу медичну допомогу та у підсумку госпіталізовано до районної лікарні.

Отже, під час затримання ОСОБА_7 , внаслідок невиконання законних вимог працівників поліції та наявності загрози життя працівників поліції, ОСОБА_7 отримав травми у виді наскрізних поранень стегна.

Таким чином, слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутності складу злочину.

Крім того, факт застосування працівниками ДВБ вогнепальної табельної зброї при затриманні ОСОБА_7 , через застосування останнім проти працівників поліції металевого ножа, підтверджується протоколом огляду місці події від 02.11.2016 року, матеріалами фотофіксації до цього протоколу, а саме фото №№ 4, 5, 11, 12, 14, 15, 16, 17, 41, 42, 45, 46, 47, 48, 49.

Таким чином, у колегії суддів не має сумнівів в тому, що під час здійснення спецоперації працівниками поліції по фізичному затриманню обвинувачених на місці події, обвинувачений ОСОБА_7 чинив супротив законним вимогам працівників поліції, намагався втекти, завдав удару по захисному шолому працівника ДВБ металевим ножем, внаслідок чого отримав вогнепальні поранення стегна та тулуба.

Всебічне, повне та об`єктивне дослідження доказів по судовій справі (кримінальному провадженню) в їх сукупності не викликає у колегії суддів сумнівів щодо інкримінованого органами досудового слідства ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, вчиненого саме ними.
Безпідставними є твердження обвинувачених та їх захисників про існування провокації злочину з огляду на наступне:
В постанові від 06.03.2018 року справа № 727/6661/15-к ККС ВС відмітив, що відповідно до вимог ЄСПЛ для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів є низка критеріїв. Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним критерієм - наявність у суду можливостей перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання.
Тобто, будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що здатна бути перевіреною, а державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу .
В справі що розглядається, провокація злочину є тільки голослівними твердженнями сторони захисту, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні ознаки, притаманні провокації злочину правоохоронними органами, а саме спонукання до вчинення злочину, а у колегії суддів наявні всі можливості перевірити такі твердження засуджених.
Навпаки, дослідженими колегією суддів доказами встановлено, що обвинувачені самі зацікавлені у намірі заволодіти грошима потерпілого ОСОБА_16 , ретельно готувались до злочину.
Більш того, обвинувачені під час всього судового розгляду так і не змогли спростувати переконливі твердження потерпілого ОСОБА_16 про те, що він знайомий з обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як місцевими жителями.
У рішенні Європейського суду по справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року зазначено, що підбурювання з боку правоохоронних органів має місце тоді, коли їх працівники або особи, які діють за їх вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений.

Постановляючи зазначене рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» (п.38), суд дійшов висновку, що працівники поліції не обмежилися «пасивним розслідуванням протиправної діяльності п.Тейксейра де Кастро, а вплинули на нього, підбуривши до вчинення злочину». Суд установив, що їхні дії вийшли за межі функцій негласних агентів, оскільки вони спровокували злочин і не було підстав вважати, що його було б вчинено без їхнього втручання.

Жодного доказу впливу правоохоронних органів на обвинувачених не має.
Крім того, колегія суддів вважає, що вирішальним фактором є протиправні дії самих обвинувачених, які усвідомлювали їх, мали можливість відмовитися від них, але з власної ініціативи продовжували ці протиправні дії, а тому немає підстав стверджувати, що цей злочин (розбійний напад) спровоковано і за інших обставин його не було би вчинено.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи захисту щодо відсутності в діях їх підзахисних «проникнення» як кваліфікуючої ознаки розбою, оскільки обвинувачені потрапили в житло незаконно, тобто за відсутності права перебувати в місці, де міститься майно, яким вони бажали заволодіти. При цьому, незаконність проникнення стосується самого факту потрапляння до житла, та спосіб проникнення принципового значення для встановлення кваліфікуючої ознаки «проникнення» не має. Зокрема, обвинувачені мали на меті заволодіти майном, вчиняючи обрані дії, усвідомлювали характер вчиненого суспільно небезпечного діяння, також і факт незаконного входження (потрапляння) до приміщення (житла), та передбачали наслідки вчиненого діяння.
Колегія суддів звертає увагу, що розбій є окремим спеціальним різновидом суспільно небезпечного діяння проти власності, яке складається з двох нерозривних, взаємозалежних дій: нападу і насильства.
У розбої напад завжди пов`язаний із насильством або погрозою його застосування.
Зусилля нападника спрямовані насамперед проти особи (потерпілого, власника майна); застосовуються проти її волі та/або поза її волею (у разі застосування сильнодіючих, отруйних речовин чи газів тощо). Метою такого насильства є намір відразу подавити опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Нападник покладається й обирає форми (способи) насильства, які самі по собі становлять реальну небезпеку для життя і здоров`я потерпілого у разі їх негайного застосування чи впродовж тривання нападу. В уяві нападника таке насильство забезпечує безперешкодний перехід чужого майна на його користь або уможливити його утримання, якщо воно вже у нього перебувало.
Зовнішні прояви нападу і насильства (погрози його застосування) можуть збігатися у часі або між ними є часовий розрив, особливо тоді, коли насильство застосовується для утримання майна, яким особа володіла на момент його застосування. Має значення місце, пора доби, обстановка, обставини, форма та порядок перебігу нападу і застосування насильства.
При цьому, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій.
Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.
Посилання сторони захисту на те, що обставини та наслідки кримінального правопорушення суперечать умислу, не відповідають дійсності, оскільки колегією суддів було встановлено, що обвинувачені заздалегідь обговорили можливість супротиву з боку потерпілого та мали при собі засоби для подолання його супротиву, зокрема, гранату, стамеску, ніж з металевою ручкою, одягли камуфльований одяг, шапки з прорізами та рукавиці.
Також обвинувачені підшукали транспортні засоби, знайшли гроші на пальне, мали прилади мобільного зв`язку, який підтримували весь час між собою, заздалегідь розподілили між собою ролі у вчиненні злочину. Все вказане свідчить про те, що злочин вчинявся узгоджено, зі спільним умислом

Крім того, вказане свідчить, що обвинувачені, в ході змови допускали всі варіанти заволодіння майном потерпілого, як таємне так і відкрите, у тому числі шляхом розбійного нападу, у зв`язку з чим кваліфікація їх дій відповідає фактичним наслідкам скоєного злочину.
Більш того, оглянутий в судовому засіданні відеозапис, на якому зафіксований момент входження чотирьох осіб у жито ОСОБА_16 , чітко вказує, що у момент заходу обвинувачених у помешкання потерпілого у веранді (прихожій) горіло світло, тобто дана обставина не зупинила обвинувачених від подальшого вчинення протиправних дій, і вони в чотирьох, одягнувши рукавиці, три особи одягнувши маски, одна особа одягнувши капюшон, намагаючись приховати свої обличчя та уникнути викриття, безпосередньо зайшли у жиле помешкання потерпілого, проте їх протиправний намір був негайно зупинений працівниками правоохоронних органів шляхом застосування спецзасобів.
Посилання захисника адвоката ОСОБА_14 на те, що оголошені у судовому засіданні протоколи допиту ОСОБА_7 від 04.11.2016 року та від 31.01.2017 року на стадії досудового розслідування, не є належними доказами по справі, оскільки допит підозрюваного проведений за участі захисника адвоката ОСОБА_32 без відповідних повноважень, спростовується наявним в матеріалах кримінального провадження дорученням Центру безоплатної вторинної правової допомоги, яке діє до закінчення кримінального провадження.

Доводи захисту про невинуватість ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 187 КК України, оскільки насправді мав місце замах на крадіжку, спростовується вищевказаними доказами зібраними по справі.
Більш того, колегія суддів враховує, що обвинувачені не мали при собі засобів для відмикання сховищ, дверей, тощо.
Одягнені в камуфльований одяг, маски на обличчях, ніж з металевою ручкою, стамеска, граната, рукавиці, сам час вчинення злочину, одночасного входження в чотирьох до помешкання потерпілого, у сукупності повністю спростовує таку позицію сторони захисту, і вказує саме на ознаки розбою.
Колегія суддів вважає, що протоколи огляду місця події від 02.11.2016 року, від 03.11.2016 року складені та оформлені належним чином, в присутності понятих, про що міститься їх особистий підпис, тому вони є належними доказами по кримінальному провадженню.
Відомості до ЄРДР за № 0000905 внесені до фактичного проведення як огляду місця події так і інших слідчих (розшукових) дій, а саме 01.11.2016 року.
Крім того, колегія суддів не приймає до уваги посилання захисника адвоката ОСОБА_14 , що в показах ОСОБА_17 під час його допиту в судовому засідання в якості свідка, який був понятим при проведенні огляду 02.11.2016 року та 03.11.2016 року, містяться суперечності, оскільки ним же, як головою сільської ради надана позитивна характеристика на громадянина ОСОБА_6 , оскільки в даному випадку мають значення свідчення надані свідком безпосередньо колегії суддів у судовому засіданні під присягою.
Таким чином, стороною захисту протягом судового розгляду не надано жодного доказу, який би міг поставити під сумнів обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Враховуючи в сукупності досліджені докази, колегія суддів вважає за необхідне розцінити покази обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 щодо невизнання своєї вини у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, як спосіб захисту та бажання уникнути відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення (злочину), оскільки їх покази спростовуються доказами як в судовому засіданні, так і під час досудового розслідування, зокрема показами потерпілого та свідків, які узгоджуються між собою. Позиція обвинувачених про невизнання вини під час судового розгляду свідчить про те, що обвинувачені бажають уникнути відповідальності та ввести колегію суддів в оману, а не про їх непричетність до вчиненого правопорушення.
Покази потерпілого ОСОБА_16 під час допиту його безпосередньо в судовому засіданні були чіткими, послідовними, детальними та такими, що узгоджуються з показами свідків та письмовими доказами, у зв`язку з чим, не викликають сумніву у колегії суддів.
Зокрема, ним в судовому засіданні було підтверджено, що камери спостереження в будинку та на території домоволодіння встановлені його сином, а не працівниками правоохоронних органів.
Тим самим повністю спростовуються доводи сторони захисту про те, що працівники правоохоронних органів встановили системи спостереження не маючи на це відповідного дозволу суду.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, в ході затримання обвинувачені (нападники) чинили опір правоохоронцям та намагались втекти з місця події, ОСОБА_7 здійснив напад і застосував ніж щодо працівника спецпідрозділу, у зв`язку з чим правоохоронцями 02.11.2016 року застосовано табельну вогнепальну зброю.

Як наслідок, був важко поранений обвинувачений ОСОБА_7 .

По даному факту було проведено службове розслідування, про що складено відповідний висновок від 15.12.2016 року, який досліджено в ході судового розгляду.

Зокрема, колегія суддів вважає, що за вищевказаним фактом прокуратурою Одеської області проведено досудове розслідування, за результатами якого 28.12.2016 року цілком обгрунтовано та законно прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000965 від 19.11.2016 року за ч. 2 ст. 365 КК України.

Колегія суддів, зберігаючи об`єктивність і неупередженість протягом практично необмеженого періоду часу створювала необхідні умови для виконання як стороною обвинувачення, так і стороною захисту своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.
Колегія суддів в умовах повної змагальності процесу досліджені в повному обсязі всі докази, надані як обвинуваченням, так і захистом, проте достатніх допустимих доказів не винуватості обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, в ході судового розгляду не встановлено і можливість збирання доказів вичерпані, що визнано сторонами процесу, які підтвердили відсутність у них доповнень та інших доказів.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Згідно ст. 24 КК України злочин визнається скоєним умисно, якщо особа, яка його скоїла, усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, а також коли особа передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча і не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ч. 1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини "передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» сиди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини наголошує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумнім сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Виходячи із сукупності всіх встановлених обставин події, колегія суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, приходить до висновку, що по справі надано колегії суддів достатньо доказів у вчиненні обвинуваченими злочину за ч. 3 ст. 187 КК України. Винуватість обвинувачених, на думку колегії суддів, підтверджується встановленими та підтвердженими під час судового розгляду доказами, а саме: показами потерпілого, свідків та зазначеними у вироку письмовими доказами та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом.

Оцінюючи досліджені судом докази, колегія суддів приходить до висновку, що всі досліджені докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Всі зазначені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного та дають можливість колегії суддів прийти до висновку про те, що вина ОСОБА_24 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм злочину за ч. 3 ст. 187 КК України в повній мірі знайшла своє підтвердження.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України, також підтверджується:
Витягом з ЄРДР № 0000896 від 15.12.2016 року, відповідно до якого 02.11.2016 року в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , під час затримання ОСОБА_8 , в порядку ст. 208 КПК України, здійснено його обшук, вході якого виявлено та вилучено ковпак для викурювання наркотичних засобів, речовину рослинного походження та насіння.

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 02.11.2016 року в порядку ч. 4 ст. 208 КПК України, з якого вбачається, що ОСОБА_8 затриманий під час вчинення злочину, а саме 02.11.2016 року о 22.40 годині, в присутності понятих та захисника з підставами затримання ознайомлений в повному обсязі. Одночасно, особисто зазначив в протоколі, що із затриманням згоден, вчинив злочин, зізнався та щиро кається, про що міститься його особистий підпис. В ході особистого обшуку ОСОБА_8 виявлено та вилучено: ключі від транспортного засобу в кількості 3 штук на в`язці; металевий ковпак для викурювання наркотичних засобів; речовину рослинного походження, сіро-зеленого кольору; зернята речовини рослинного походження, сіро-зеленого кольору.

Постановою про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень від 17.12.2016 року, якою матеріали кримінального провадження № 0000905 від 01.11.2016 року та № 0000896 від 15.12.2016 року, об`єднано в одне провадження та зареєстровано в ЄРДР за № 0000905.

Вищевказаною по тексту постановою від 18.01.2017 року про визнання предметів та документів речовими доказами, долучення їх до матеріалів кримінального провадження та передачу їх на відповідальне зберігання.
Висновком експерта № 1415 від 16.11.2016 року, відповідно до якого надані на експертизу нашарування речовини, які містяться на внутрішніх стінках металево-дерев`яного предмету овальної форми, які згідно постанови про призначення експертизи вилучені у ОСОБА_8 містять особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу. Маса екстракту канабісу по сухому залишку становить 0,62 г.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що виявлений та вилучений у нього наркотичний засіб екстракт канабісу йому не належить, спростовується всією сукупністю вищевказаних доказів, які безпосередньо та уважно досліджені колегією суддів у судовому засіданні, та вищевказаними показами понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , які підтвердили колегії суддів, що під час затримання у ОСОБА_8 із кишені було вилучено пакет з рослинною речовиною та пристрій для куріння.
Решта доводів обвинуваченого ОСОБА_8 розцінюються колегією суддів як власна захисна позиція обвинуваченого з метою уникнення відповідальності.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу також підтверджується:
Витягом з ЄРДР № 0000041 від 24.01.2017 року, відповідно до якого 02.11.2016 року у ході проведення огляду місця події, в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено осколкову гранату РГД -5, яку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , придбав у невстановленому місці при невстановлених обставинах та зберігав при собі без передбаченого законом дозволу.

Рапортом старшого слідчого СУ ГУ НП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_33 від 24.01.2017 року зі змісту якого вбачається, що 02.11.2016 року в ході огляду місця події в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено ручну осколкову гранату РГД-5, яку ОСОБА_6 зберігав при собі без передбаченого законом дозволу.

Згідно висновку експерта № 150В/981Д від 12.12.2016 року надані на дослідження предмети являються корпусом ручної осколкової гранати модернізованим УЗРГМ. Корпус гранати РГД-5 та запал УЗРГМ конструктивно сумісні і в сукупності являються ручною осколковою гранатою РГД-5. Ручна осколкова граната РГД-5 являється вибуховим пристроєм та відноситься до бойових припасів. Ручна осколкова граната РГД-5 граната дистанційної дії, призначена для поразки живої сили противника в період наступу та в обороні. Радіус розлітання вбивчих осколків гранати, приблизно 25 м. Радіус зони ефективного ураження 5 м. Середня відстань метання гранати 40-50 м. Маса спорядженої гранати 310 г. Час горіння сповільнювача запалу 3,2-4,2 с. Корпус гранати РГД-5 та запал УЗРГМ промислового виготовлення.

Постановою від 30.01.2017 року, складеною прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_34 , про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень № 000905 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України та № 0000041 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у одне кримінальне провадження та присвоєнням об`єднаному кримінальному провадженню № 000905.

Вищевказаними (по тексту):
протоколом огляду місця події від 02.11.2016 року зі схемою та фото таблицями до нього, в присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , відповідно до якого предметом огляду була територія домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_16 . З якого вбачається, що під час огляду було вилучено (серед іншого): металевий предмет ззовні схожий на гранату;
протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 02.11.2016 року в порядку ч. 4 ст. 208 КПК України, з якого вбачається, що ОСОБА_6 затриманий під час вчинення злочину, а саме 02.11.2016 року о 22.40 годині, в присутності понятих та захисника з підставами затримання ознайомлений в повному обсязі;

протоколом огляду предмету від 11.11.2016 року в присутності понятих та спеціаліста-вибухотехніка, відповідно до якого предметом огляду є металевий предмет зеленого кольору зовні схожий на ручну осколкову гранату РГД-5 «-30-75Т» споряджена запалом УЗРГМ «297-74 УЗРГМ-583», який було виявлено та вилучено 02.11.2016 року в ході огляду за адресою: АДРЕСА_3 . Під час огляду предмету його було знешкоджено шляхом розрядження. Вилучено (упаковано) корпус ручної осколкової гранати РГД-5 «-30-75Т» (АБ 018992); універсальний запал ручної гранати модернізований «297-74 УЗРГМ-583» (пакет АБ 018915);
Актом перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на нього предметів № 470 від 11.11.2016 року, актом знешкодження № 470/1 від 11.11.2016 року, довідками про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів до актів № 470 та 470/1 від 11.11.2016 року, відповідно до яких корпус ручної осколкової гранати РГД -5 належить до ІІІ вибухової категорії (обмежено небезпечний), а запал УЗРГМ «297-74 УЗРГМ-583» належить до ІІ категорії (небезпечний);
висновком експерта № 150 В/981 від 12.12.2016 року з ілюстративною таблицею, відповідно до якого предмети, що надані на дослідження є корпусом ручної осколкової гранати РГД -5 та уніфікованим запалом ручної гранати модернізованим УЗРГМ. Корпус гранати РГД-5 та запал УЗРГМ конструктивно сумісні і в сукупності являться ручною осколковою гранатою РГД -5; ручна осколкова граната РГД -5 являється вибуховим пристроєм та відноситься до бойових припасів; ручна осколкова граната РГД -5 граната дистанційної дії, призначена для поразки живої сили противника в період наступу та в обороні. Радіус розлітання вбивчих осколків гранати, приблизно 25 м. Радіус зони ефективного ураження 5 м. Середня відстань метання гранати 40-50 м. Маса спорядженої гранати 310 г. Час горіння сповільнювача запалу 3,2 4,2 с. Корпус гранати РГД-5 та запал УЗРГМ промислового виготовлення;
показами свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , потерпілого ОСОБА_16 ;
заявою потерпілого ОСОБА_16 про долучення до матеріалів кримінального провадження відеозапису.

ДВД-диск з відеозаписом проникнення 02.11.2016 року ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 з метою вчинення розбою на території домоволодіння та безпосередньо житлового будинку (веранди, прихожої), розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , який добровільно наданий органу досудового розслідування самим потерпілим ОСОБА_16 ;

протоколом огляду предмету від 05.11.2016 року, а саме носія електронної інформації - ДВД-диск.

Доводи сторони захисту, що граната, як на їх думку, була «підкинута» працівниками поліції при затриманні обвинуваченому ОСОБА_6 спростовується всією сукупністю наведених доказів.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеним те, що будучи засудженим 21.04.2006 року Харцизьким районним судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді 7 років позбавлення волі та 29.12.2007 року Микитівським районним судом м. Горлівки Донецької області за ч. 1 ст. 391 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднане не відбуте покарання за вироком Харцизького районного суду Донецької області від 21.04.2006 року, остаточно до відбуття призначено покарання у виді 5 років 10 місяців позбавлення волі, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, повторно, скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах: у невстановлений час ОСОБА_6 разом із ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (кримінальне провадження відносно якого закрито 03.02.2017 року у зв`язку зі смертю), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та невстановленою слідством особою, вступили в злочинну змову направлену на заволодіння майном ОСОБА_16 , розташованого в будинку АДРЕСА_3 .

Для безпечного заволодіння майном ОСОБА_16 та протистояння можливого опору, ОСОБА_6 , ОСОБА_15 (кримінальне провадження відносно якого закрито 03.02.2017 року у зв`язку зі смертю), ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа, попередньо дійшли згоди між собою , що шляхом до реалізації їх злочинного наміру щодо заволодіння майном ОСОБА_16 є необхідність застосування насильства відносно останнього, яке є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_16 , з використанням ножа, ручної осколкової гранати, стамески, масок, рукавиць, відповідного камуфльованого одягу, який заздалегідь підшукали.

Діючи з вказаною метою, з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 , ОСОБА_15 (кримінальне провадження відносно якого закрито 03.02.2017 року у зв`язку зі смертю), ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа, 02.11.2016 року приблизно о 22.40 годині будучи озброєними, одягнутими у камуфляжну форму, з метою не бути викритими, одягнувши на обличчя маски з прорізами для очей, проникли на територію домоволодіння ОСОБА_16 , та в подальшому проникли через незачинені на замок вхідні двері до одноповерхового будинку ОСОБА_16 , розташованого по АДРЕСА_3 , з метою вчинення розбійного нападу на родину Шевчуків.

У приміщенні будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_6 , ОСОБА_15 (кримінальне провадження відносно якого закрито 03.02.2017 року у зв`язку зі смертю), ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , були затримані співробітниками правоохоронних органів, яким в ході досудового розслідування було відомо про факт готування вищевказаними особами до вчинення розбійного нападу на ОСОБА_16 .

У ході затримання нападники чинили опір правоохоронцям та намагались втекти з місця події, у зв`язку з чим правоохоронцями застосовано табельну вогнепальну зброю.

Крім того, колегія суддів вважає доведеним те, що ОСОБА_6 маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, в невстановлений час у невстановленому місці при невстановлених обставинах придбав ручну осколкову гранату РГД-5, яку став зберігати при собі без передбаченого законом дозволу.

02.11.2016 року в ході огляду місця події в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено ручну осколкову гранату РГД-5, яку ОСОБА_6 зберігав при собі без передбаченого законом дозволу.

Колегія суддів кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 :

- за ч. 3 ст. 187 КК України за кваліфікуючою ознакою напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчиняла розбій, поєднаний з проникненням у житло.

- за ч. 1 ст. 263 КК України, - придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Колегія суддів вважає доведеним, що будучи засудженим 04.04.2016 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.ч. 1, 2 ст. 309 КК України, до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, повторно, скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах: у невстановлений час ОСОБА_7 разом із ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (кримінальне провадження відносно якого закрито 03.02.2017 року у зв`язку зі смертю), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та невстановленою слідством особою, вступили в злочинну змову направлену на заволодіння майном ОСОБА_16 , розташованого в будинку АДРЕСА_3 .

Для безпечного заволодіння майном ОСОБА_16 та протистояння можливого опору, ОСОБА_6 , ОСОБА_15 (кримінальне провадження відносно якого закрито 03.02.2017 року у зв`язку зі смертю), ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа, попередньо дійшли згоди між собою , що шляхом до реалізації їх злочинного наміру щодо заволодіння майном ОСОБА_16 є необхідність застосування насильства відносно останнього, яке є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_16 , з використанням ножа, ручної осколкової гранати, стамески, масок, рукавиць, відповідного камуфльованого одягу, який заздалегідь підшукали.

Діючи з вказаною метою, з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 , ОСОБА_15 (кримінальне провадження відносно якого закрито 03.02.2017 року у зв`язку зі смертю), ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та невстановлена слідством особа, 02.11.2016 року приблизно о 22.40 годині будучи озброєними, одягнутими у камуфляжну форму, з метою не бути викритими, одягнувши на обличчя маски з прорізами для очей, проникли на територію домоволодіння ОСОБА_16 , та в подальшому проникли через незачинені на замок вхідні двері до одноповерхового будинку ОСОБА_16 , розташованого по АДРЕСА_3 , з метою вчинення розбійного нападу на родину Шевчуків.

У приміщенні будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_7 , ОСОБА_15 (кримінальне провадження відносно якого закрито 03.02.2017 року у зв`язку зі смертю), ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , були затримані співробітниками правоохоронних органів, яким в ході досудового розслідування було відомо про факт готування вищевказаними особами до вчинення розбійного нападу на ОСОБА_16 .

У ході затримання нападники чинили опір правоохоронцям та намагались втекти з місця події, у зв`язку з чим правоохоронцями застосовано табельну вогнепальну зброю.

Колегія суддів кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 187 КК України за кваліфікуючою ознакою напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Колегія суддів вважає доведеним, що у невстановлений час ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (кримінальне провадження відносно якого закрито 03.02.2017 року у зв`язку зі смертю), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та невстановленою слідством особою, вступили в злочинну змову направлену на заволодіння майном ОСОБА_16 , розташованого в будинку АДРЕСА_3 .

Для безпечного заволодіння майном ОСОБА_16 та протистояння можливого опору, ОСОБА_6 , ОСОБА_15 (кримінальне провадження відносно якого закрито 03.02.2017 року у зв`язку зі смертю), ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа, попередньо дійшли згоди між собою, що шляхом до реалізації їх злочинного наміру щодо заволодіння майном ОСОБА_16 є необхідність застосування насильства відносно останнього, яке є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_16 , з використанням ножа, ручної осколкової гранати, стамески, масок, рукавиць, відповідного камуфльованого одягу, який заздалегідь підшукали.

Діючи з вказаною метою, з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 , ОСОБА_15 (кримінальне провадження відносно якого закрито 03.02.2017 року у зв`язку зі смертю), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа, 02.11.2016 року приблизно о 22.40 годині будучи озброєними, одягнутими у камуфляжну форму, з метою не бути викритими, одягнувши на обличчя маски з прорізами для очей, проникли на територію домоволодіння ОСОБА_16 , та в подальшому проникли через незачинені на замок вхідні двері до одноповерхового будинку ОСОБА_16 , розташованого по АДРЕСА_3 , з метою вчинення розбійного нападу на родину Шевчуків.

У приміщенні будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_6 , ОСОБА_15 (кримінальне провадження відносно якого закрито 03.02.2017 року у зв`язку зі смертю), ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , були затримані співробітниками правоохоронних органів, яким в ході досудового розслідування було відомо про факт готування вищевказаними особами до вчинення розбійного нападу на ОСОБА_16 .

У ході затримання нападники чинили опір правоохоронцям та намагались втекти з місця події, у зв`язку з чим правоохоронцями застосовано табельну вогнепальну зброю, поранення дістав обвинувачений ОСОБА_7 .

Крім того, ОСОБА_8 маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, в невстановлений час у невстановленому місці, при невстановлених обставинах придбав наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, для особистого вживання без мети збуту, який став незаконно зберігати при собі.

02.11.2016 року в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , під час затримання ОСОБА_8 , в порядку ст. 208 КПК України, здійснено його обшук, в ході якого виявлено та вилучено ковпак для викурювання наркотичних засобів, речовину рослинного походження та насіння.

Згідно з висновком експерта № 1415 від 16.11.2016 року надані на експертизу нашарування речовини, які містять на внутрішніх стінках металево-дерев`яного предмету овальної форми, які згідно постанови про призначення експертизи вилучені у ОСОБА_8 містять особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу. Маса екстракту канабісу по сухому залишку становить 0,62 г.

Колегія суддів кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 :

-за ч. 3 ст. 187 КК України за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло;

-за ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Колегія суддів дійшла до висновку про особливу небезпеку вказаної групи осіб.

Відповідно до абз. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадян» № 7 від 30.05.1997 року, суди як органи державної влади зобов`язані своєчасно й дієво захищати ці права та свободи шляхом розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення.

У відповідності до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року призначаючи покарання у кожному, конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно пункту 3 зазначеного Пленуму Верховного суду України, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, стадія вчинення кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо.)

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

З урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, - колегією суддів не встановлено.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст. 66 КК України, - колегією суддів не встановлено.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 згідно ст. 66 КК України, - колегією суддів не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України, - колегією суддів не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, колегія суддів враховує, що обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 згідно ст. 67 КК України, - колегією суддів не встановлено.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 колегія суддів враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких.

При цьому, враховуючи думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суспільну небезпеку вчиненого, характер умисних злочинів, наслідки вчинення злочинів, особу обвинуваченого, відсутність міцних соціальних зв`язків та офіційного місця роботи, задовільний стан здоров`я обвинуваченого, зокрема, те, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, ставлення обвинуваченого до своїх діянь, беручи до уваги обставини щодо судимостей обвинуваченого, свідчить про сформованість стійкої направленості особистості ОСОБА_6 на вчинення корисливих злочинів корисливого характеру та про підвищений ступінь його суспільної небезпеки, враховуючи принцип індивідуалізації призначення покарання, що обвинувачений скоїв умисні злочини, поведінку обвинуваченого в судовому засіданні, яка свідчить про відсутність будь - якого каяття за вчинене, те, що він не усвідомлює суспільну небезпеку своїх діянь, колегія суддів приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, та вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, що перебуває у його власності, в дохід держави, в межах санкцій ч. 3 ст. 187 та ч.1 ст. 263 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 колегія суддів враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості та особливо тяжким.

При цьому, враховуючи думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суспільну небезпеку вчиненого, характер умисних злочинів, наслідки вчинення злочинів, особу обвинуваченого, відсутність міцних соціальних зв`язків та офіційного місця роботи, задовільний стан здоров`я обвинуваченого, зокрема, те, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, ставлення обвинуваченого до своїх діянь, враховуючи принцип індивідуалізації призначення покарання, що обвинувачений скоїв умисні злочини, колегія суддів приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, та вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, що перебуває у його власності, в дохід держави, в межах санкцій ч. 3 ст. 187 та ч. 1 ст. 309 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 колегія суддів враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким.

При цьому, враховуючи думку прокурора, представника обвинуваченого та його захисника, суспільну небезпеку вчиненого, характер умисного злочину, наслідки вчинення злочину, особу обвинуваченого, наявність обтяжуючої обставини, враховуючи принцип індивідуалізації призначення покарання, що обвинувачений скоїв умисний злочин, колегія суддів приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, та вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, що перебуває у його власності, в дохід держави, в межах санкції ч. 3 ст. 187 КК України. Зокрема, на підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком необхідно частково приєднати не відбуту ОСОБА_7 частину покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 04.04.2016 року.

Крім того, призначення такого покарання обвинуваченим буде відповідати принципу необхідності і достатності для їх виправлення, і є дотриманням колегією суддів принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

При цьому, колегія суддів не знаходить підстав для застосування до обвинувачених ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки будь-яких обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів не встановлено, а призначення умовного покарання не буде сприяти їх виправленню та перевихованню.

Відповідно до постанови колегії суддів другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26.04.2018 року № 757/15167/15-к загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначати покарання або звільняти від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально - вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи не застосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначені покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Зокрема, відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_12 , виданого 05.12.2018 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, обвинувачений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про смерть № 12613, під час судового розгляду, таким чином, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 підлягає закриттю у зв`язку з його смертю.

Крім того, під час судового розгляду даного кримінального провадження раніше ані представником обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_11 , ані захисником адвокатом ОСОБА_13 не було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 187 КК України, на підставі п.5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_7 , а навпаки сторона захисту та законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_11 наполягали на розгляді даного кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 187 КК України, з метою його виправдання.

При призначенні покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 колегія суддів також враховує правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), викладений у п.106 Постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 663/537/17 від 29.08.2018 року, яким визначено, що якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 року (включно) та щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21.06.2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в строк покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 необхідно зарахувати строк їх попереднього ув`язнення з 02.11.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ухвалами слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.11.2016 року було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, до суду обвинувачені утримувалися в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та більше на волі не знаходилися. Таким чином, колегією суддів не буде погіршено становище обвинувачених та не будуть порушені їх права.

Кримінальним правопорушенням майнової шкоди не завдано.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Питання речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по провадженню на залучення експертів для проведення судових експертиз, документально підтвердженні, тому відповідно до ст. 124 КПК України підлягають відшкодуванню на користь держави за рахунок обвинувачених в межах пред`явленого обвинувачення.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 371 - 373, 374 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

за санкцією ч. 3 ст. 187 КК України у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що перебуває у його власності, в дохід держави;

за санкцією ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням за даним вироком, призначити обвинуваченому ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що перебуває у його власності, в дохід держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 02.11.2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, в строк покарання ОСОБА_6 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 02.11.2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання:

за санкцією ч. 3 ст. 187 КК України у виді 7 (семи) років 4 (місяців) 12 (дванадцяти) днів позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що перебуває у його власності, в дохід держави;

за санкцією ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням за даним вироком, призначити обвинуваченому ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 7 (семи) років 4 (чотирьох) місяців 12 (дванадцяти) днів позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що перебуває у його власності, в дохід держави.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, в строк покарання ОСОБА_8 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 02.11.2016 року по 08.07.2020 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання, призначеного за даним вироком, у зв`язку з фактичним відбуттям строку призначеного покарання, та звільнити з-під варти в залі суду негайно на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що перебуває у його власності, в дохід держави.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати не відбуту ОСОБА_7 частину покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 04.04.2016 року і остаточно визначити до відбуття ОСОБА_7 покарання у виді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що перебуває у його власності, в дохід держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.11.2016 року, - скасувати частково, а саме скасувати арешт на пробірку зі змивами речовини бурого кольору; 3 маски чорного кольору; жилетку чорного кольору зі слідами речовини червоно-бурого кольору; металевий предмет ззовні схожий на револьвер; набої вилучені з металевого предмету, зовні схожого на револьвер, в кількості 5 штук; 2 рукавички; ніж з металевою рукояткою; газовий балончик «Терен 4 м»; в`язану шапку темного кольору; 2 металевих фрагменті та 4 гільзи; металевий предмет ззовні схожий на гранату «РГД-5»; шапку темного кольору та тканину білого кольору, яка зав`язана у вузол; металевий складний ніж; зимовий формений головний убір співробітника МВС (шапка) 58 розмір з вишитою кокардою та гербом; кепка; жилет; куртка зеленого камуфльованого кольору; темна тряпічна кепка; чорно-білі кросівки з логотипом фірми «Бона»; одна шкіряна рукавичка чорного кольору; тряпічна рукавичка з написом Doloni; сумку з ремнем фірми «Bretton»; ранець тканинний чорного кольору з білою вставкою; рюкзак з тканини чорного кольору з зеленою вставкою; дорожню сумку чорного кольору з металевою бляхою (Dongda); один змив на марлевому тампоні з поверхні керма та внутрішньої ручки авто; стамеску з рукояткою помаранчевого кольору; патрони калібру 9 мм в кількості 8 одиниць; металевий ковпак для викурювання наркотичних засобів; речовину рослинного походження, сіро-зеленого кольору; зернята речовини рослинного походження, сіро-зеленого кольору.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.11.2016 року, - скасувати частково, а саме скасувати арешт на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_28 ( ОСОБА_35 ) ІНФОРМАЦІЯ_7 , серія НОМЕР_7 від 04.04.1992 року видане ГЛИ МВС УВС.
Речові докази по кримінальному провадженню: пробірку зі змивами речовини бурого кольору; 3 маски чорного кольору; жилетку чорного кольору зі слідами речовини червоно-бурого кольору; 2 рукавички; ніж з металевою рукояткою; газовий балончик «Терен 4 м»; в`язану шапку темного кольору; шапку темного кольору та тканину білого кольору, яка зав`язана у вузол; металевий складний ніж; зимовий формений головний убір співробітника МВС (шапка) 58 розмір з вишитою кокардою та гербом; кепка; жилет; куртка зеленого камуфльованого кольору; темна тряпічна кепка; чорно-білі кросівки з логотипом фірми «Бона»; одна шкіряна рукавичка чорного кольору; тряпічна рукавичка з написом Doloni; сумку з ремнем фірми «Bretton»; ранець тканинний чорного кольору з білою вставкою; рюкзак з тканини чорного кольору з зеленою вставкою; дорожню сумку чорного кольору з металевою бляхою (Dongda); один змив на марлевому тампоні з поверхні керма та внутрішньої ручки авто; стамеску з рукояткою помаранчевого кольору; металевий ковпак для викурювання наркотичних засобів; речовину рослинного походження, сіро-зеленого кольору; зернята речовини рослинного походження, сіро-зеленого кольору, які передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, - знищити.

металевий предмет ззовні схожий на револьвер, набої вилучені з металевого предмету, зовні схожого на револьвер, в кількості 5 штук, 2 металевих фрагменти та 4 гільзи, металевий предмет ззовні схожий на гранату «РГД-5», патрони калібру 9 мм в кількості 8 одиниць, набої травматичної дії 9 мм в кількості 3 штук, які передані на відповідальне зберігання до спеціалізованого сховища УЛМТЗ ГУНП в Одеській області, - спрямувати до дозвільної системи ГУНП в Одеській області для передання за належністю;

посвідчення водія на ім`я ОСОБА_28 ( ОСОБА_35 ) ІНФОРМАЦІЯ_7 , серія НОМЕР_7 від 04.04.1992 року видане ГЛИ МВС УВС, вважати повернутим власнику ОСОБА_36 ;
СД-диск, наданий потерпілим ОСОБА_16 , на якому зафіксовано протиправні дії підозрюваних, з приводу факту проникнення до домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_3 , з метою вчинення розбійного нападу, - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_8 процесуальні витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів (висновок № 1415 від 16.11.2016 року) в розмірі 3 301 (три тисячі триста одна) гривня 50 (п`ятдесят) копійок на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в рівних частках процесуальні витрати на проведення комплексної експертизи № 150В/981Д від 12.12.2016 року в розмірі 2 641 (дві тисячі шістсот сорок одна) гривня 20 (двадцять) копійок на користь держави.

Витрати на оплату судово-балістичних експертиз № 675-Б від 09.12.2016 року в розмірі 527 (п`ятсот двадцять сім) гривень 76 (сімдесят шість) копійок, № 660-Б від 12.12.2016 року в розмірі 879 (вісімсот сімдесят дев`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок та комплексної експертизи № 713-Б/983-Д від 12.12.2016 року в розмірі 2 111 (дві тисячі сто одинадцять) гривень 04 (чотири) копійки віднести на рахунок держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3