КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
- ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 серпня 2020 року,
за участю сторін провадження:
особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 серпня 2020 року скаргу директора ТОВ «НІАН» ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР та зобов`язання вчинити дії, - повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу, визнати бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Києві, яка полягає у невнесенні ними відомостей по заяві ОСОБА_5 від 5 серпня 2020 вх. № Ж-8339 про вчинене кримінальне правопорушення з боку працівників ГУ ДФС у м. Києві до ЄРДР, зобов`язати працівників ТУ ДБР у м. Києві внести відомості вказаної заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань та виконати всі, без виключення, вимоги ст. 214 КПК України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 посилається на те, що ним, як заявником, до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, була подана заява вх. № Ж-8339 від 5 серпня 2020 року про вчинення кримінального правопорушення., передбаченого ст. 365 КК України, з боку працівників ГУ ДФС у м. Києві. Оскільки відомості не були внесені, ним така бездіяльність була оскаржена до суду.
Як зазначає апелянт, той факт, що у поданій ним скарзі на бездіяльність працівників ТУ ДБР у м. Києві зазначено місце його роботи та посада, яку він займає, без підтверджуючих з цього приводу документів, не позбавляє його статусу заявника, яким він дійсно являється, який звернувся 5 серпня 2020 року до ТУ ДБР у м. Києві
ОСОБА_5 зазначає про те, що він оскаржував невнесення працівниками ТУ ДБР у м. Києві, відомостей до ЄРДР саме його особистої заяви про вчинене кримінальне правопорушення, тому за таких умов слідчий суддя у своєму рішенні мав визначити його заявником, а не представником підприємства, оскільки ст. 365 КК України не передбачає провадження у формі приватного обвинувачення і досудове розслідування за даною категорією вчиненого кримінального правопорушення, в рамках кримінального провадження, може розпочатися та проводитися за заявою чи повідомленням будь-якої особи, якій стало відомо про вчинення кримінального правопорушення, незалежно від її належності до ТОВ «НІАН» та права представляти інтереси товариства.
Крім того ОСОБА_5 посилається на те, що судове засідання відбулося без його участі. Про розгляд справи за його відсутності, він з клопотаннями до Печерського районного суду м. Києва ніколи не звертався і судових викликів не отримував.
Апелянт акцентує увагу на тому, що копія його заяви від 5 серпня 2020 року, з якою він звертався до ТУ ДБР у м. Києві, була приєднана в якості додатку до скарги, яка була ним подана до Печерського районного суду м. Києва, у зв`язку з чим про статус заявника було відомо суду першої інстанції.
В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_5 наголошує на тому, що про наявність оскаржуваної ухвали від 20 серпня 2020 суду першої інстанції він дізнався лише 29 вересня 2020 року, і, фактично в цей же день отримав її копію.
Апелянт просить датою отримання ним оскаржуваної ухвали від 20 серпня 2020 року Печерського районного суду м. Києва вважати 29 вересня 2020 року, що відповідає даті, від якої копія вказаного судового рішення завірена в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Щодо строку оскарження ухвали слідчого судді, то відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Проте, згідно з положеннями ч. 3 вказаної статті, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до матеріалів судового провадження ухвала слідчого судді, яка наразі оскаржується, постановлена за відсутності особи, яка подала скаргу.
Згідно з копією листа Печерського районного суду м. Києва, наявного у справі, 2 листопада 2020 року копія ухвали направлена ОСОБА_5 (ас. 7).
Однак, з копії ухвали, долученої до апеляційної скарги, ОСОБА_5 її отримав 29 вересня 2020 року, про що свідчить дата, яка міститься на штампі суду (ас. 12).
Відповідно до інформації, розташованої на офіційному сайті ПАТ «Укрпошта» про відстеження пересилання поштових відправлень за трек-номером (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html), апеляційна скарга ОСОБА_5 подана 3 жовтня 2020 року (ас. 19).
За таких обставин, на думку колегії суддів, апелянтом строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не пропущений.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то колегія суддів доходить такого висновку.
Так ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 серпня 2020 року скаргу директора ТОВ «НІАН» ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР та зобов`язання вчинити дії, - повернуто особі, яка її подала.
Приймаючи рішення про повернення скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що скарга підписана ОСОБА_5 , як директором ТОВ «НІАН», проте, документів, що уповноважують його на звернення до слідчого судді зі скаргою, до матеріалів скарги додано не було, у зв`язку з чим немає можливості встановити права та обов`язки особи, яка подала скаргу, та ставить під сумнів питання щодо повноважень зазначеної особи.

Однак, на переконання колегії суддів, таке рішення слідчого судді є помилковим.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, серед іншого, можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, тобто,
З матеріалів, долучених до апеляційної скарги, встановлено, що 5 серпня 2020 року ОСОБА_5 , як директор ТОВ «НІАН», звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, із заявою про кримінальне правопорушення (ас. 15).
У зв`язку з невнесенням відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, ОСОБА_5 звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. До вказаної скарги була долучена копія поданої заяви (ас. 1-2).
Таким чином, ОСОБА_5 , як особа, яка звернулася до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, із заявою про вчинене кримінальне правопорушення, є заявником, а, відтак, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України має право оскарження бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, на що обґрунтовано посилається ОСОБА_5 в апеляційній скарзі.
В порушення вимог ст. 409 КПК України слідчий суддя дійшов помилкового висновку про повернення скарги ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю даних, що така скарга подана належною особою, який є передчасним та необґрунтованим, оскільки як вбачається з матеріалів даного провадження, слідчий суддя, повертаючи скаргу, не перевірив доводи особи, яка подала скаргу, що він є заявником, що вплинуло на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали.

За таких обставин висновок слідчого судді про те, що скарга подана особою, яка не має права її подавати, є передчасним, не відповідає фактичним обставинам справи, та відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 411 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду скарги ОСОБА_5 в суді першої інстанції, оскільки розгляд скарги ОСОБА_5 відповідно до положень ст. 306 КПК України не проводився.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 серпня 2020 рок, якою скаргу директора ТОВ «НІАН» ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР та зобов`язання вчинити дії, - повернуто особі, яка її подала, - скасувати, призначити новий розгляд скарги в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________________ ____________________________ ____________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3