Справа № 752/7677/16-к
Провадження № 1-кп/752/90/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

в ході судового розгляду у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001969, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка, Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за ч. 2 ст. 342 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ;

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :
Так, 07.02.2016 близько 01:15 години, інспектор патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 разом з інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_9 під час патрулювання квадрату 1011 в м. Києві та виконання покладених на них обов`язків з охорони громадського порядку, в момент перебування на просп. Перемоги в м. Києві, отримав повідомлення від оперативного чергового «Київ-55» про те, що один з екіпажів Солом`янського району в м. Києві переслідує автомобіль марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 , на великій швидкості, який на вимогу працівників поліції не зупиняється та прямує в сторону Повітрофлотського проспекту та вул. Борщагівська у місті Києві. В ході руху водій автомобіля «БМВ» ОСОБА_5 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, зухвало, цинічно здійснював виїзди на смуги зустрічного руху, нехтуючи правилами дорожнього руху та створюючи реальну загрозу життю та здоров`ю оточуючих громадян, створюючи аварійні ситуації, змушуючи водіїв різко гальмувати та змінювати свій напрямок руху.
Працівники патрульної поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_9 під час переслідування автомобіля «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_5 неодноразово звертались до останнього з законною вимогою, яка є обов`язковою для виконання всіма фізичними особами, - зупинити автомобіль, (відповідно до ст 31. ЗУ «Про національну поліцію» - зупинення транспортного засобу відноситься до превентивних поліцейських заходів), оскільки ОСОБА_5 під час керуванням автомобілем «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 неодноразово грубо порушував правила дорожнього руху та створював аварійні ситуації.
Продовжуючи переслідування автомобіля «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 , на території міста Києва, працівникам патрульної поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , близько 01:45-02:00 години 07.02.2016 року, перебуваючи за адресою місто Київ, вул. Заболотного 88-90, вдалося службовим автомобілем заблокувати автомобіль «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_11 , таким чином унеможливити його подальший рух та припинити вчинення ним правопорушення. В цей момент ОСОБА_7 вибіг з патрульного автомобіля та попрямував до дверей водія автомобіля «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 . Перебуваючи біля зазначеного автомобіля, ОСОБА_7 , через вікно дверей, схопив ОСОБА_11 руками за верхній одяг та в рамках своїх службових повноважень висунув вимогу йому припинити протиправні дії, на що останній не відреагував, поклав свої руки на кермо, після чого, не реагуючи на неодноразові законні вимоги працівника поліції ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що законні вимоги про припинення протиправних дій йому надає працівник поліції, який перебував під час виконання свої функціональних обов`язків у форменому одязі, розпочав рух на автомобілі «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 в напрямку бетонного блоку та паркану, що розмежовує напрямки руху на проїжджій частині дороги, вчинюючи опір працівнику поліції - представникові правоохоронного органу ОСОБА_7 , під час виконання ним службових обов`язків. В той час коли ОСОБА_11 розпочав рух на автомобілі, інспектор патрульної поліції ОСОБА_7 тримався за верхній одяг останнього, та неодноразово висував йому вимогу негайно припинити рух автомобіля та вийти з нього, однак вимогу останнього водій ОСОБА_11 не виконав, а навпаки підвищив швидкість, чим здійснив активну фізичну протидію здійсненню працівнику правоохоронного органу своїх повноважень та створив реальну загрозу життю та здоров`ю працівнику поліції, а також продовжив небезпечні дії створивши, загрозу і для інших учасників дорожнього руху.
Усвідомлюючи те, що при такому русі автомобіля виникає пряма загроза життю та здоров`ю, ОСОБА_7 , відпустив ОСОБА_11 та впав на дорожнє покриття.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст. 342 КК України, - опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.
В ході судового розгляду обвинувачений, який винним себе не визнав та не давши свідчення по суті, звернувся до суду з письмовим клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття провадження. Відмітив,що наслідки закриття провадження з цих підстав, які є нереабілітуючими, йому зрозумілі, на закритті наполягає.

Захисник погодився з позицією обвинуваченого, що необхідності закриття провадження за строками давності.

Прокурор клопотання підтримала та просила звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за строками давності. Даними, які би свідчили про зупинення та переривання строків давності, сторона обвинувачення не володіє.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 підтримала клопотання обвинуваченого та просила його задовольнити, оскільки існують підстави для звільнення від кримінальної відповідальності за строками давності. Потерпілий, інтереси якого вона представляє, проінформований нею про бажання обвинуваченого закрити провадження за строками давності і не заперечував щодо закриття.

Провівши судовий розгляд, в ході якого було досліджено докази сторони обвинувачення, вислухавши клопотання обвинуваченого, яке підтримала прокурор та представник потерпілого, суд надійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Як встановлено, 07.02.2016 року ОСОБА_5 вчинив дії, які підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Вищезазначене кримінальне правопорушення, на момент його вчинення, відносилося до категорії невеликої тяжкості, згідно вимог ст. 12 КК України, оскільки за його вчинення було передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років.

Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

п.2) три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Ураховуючи, що з моменту вчинення злочину минуло понад 3 (три) роки, перебіг давності не зупинявся та не встановлено переривання перебігу давності, - ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закриттю.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд вважає за необхідне також відмітити, що з 01.07.2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 20.12.2019 року, яким внесено зміни в Кримінальний кодекс України, та встановлено нову класифікацію кримінальних правопорушень. На час прийняття рішення, кримінальне правопорушення визначене ч.2 ст. 342 КК України, уже класифікується як нетяжкий злочин, що також дає підстави для звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України (редакція статті станом на 01.07.2020 року), оскільки визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Керуючись ст. 4, 5, 44,49 КК України, ч. 2 ст. 284, ст. 289 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 342 КК України, а кримінальне провадження, згідно ст. 49 КК України, закрити у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_12