ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження № 1-кс/201/4310/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000769 від 30.09.2016 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Новотроїцьке, Новотроїцького району, Херсонської області, громадянина України, не працюючого, з середньою-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-07.03.2002 році, Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185, ч. 3, 4 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 16.05.2003 умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 4 дні;
-28.12.2005 році, Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, за ст. 189 ч. 3, 75,76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
-26.07.2007 році, Комунарівським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185, ч. 2, 187 ч. 2, 190 ч. 2, 289 ч. 2, 71 ч. 1, 4 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. По цій же справі засуджений 06.11.2007 року Комунарівським районним судом м. Запоріжжя, за ст. ст. 358 ч. 1, 263 ч. 1, 187 ч. 4, 289 ч. 3, 70 ч. 1, 70 ч. 4КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь
прокурор ОСОБА_4
слідчий ОСОБА_3
підозрюваний ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшло клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000769 від 30.09.2016 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що на початку жовтня 2013 року, більш точно встановити дату та час під час досудового розслідування встановити не вдалося ОСОБА_5 , відбуваючи покарання в Ладижський ВК максимального рівня безпеки №39 Вінницької області за адресою: с. Губник, Тростянецького району, Вінницької області, під час спілкування засобами мобільного зв`язку НОМЕР_1 , НОМЕР_2 від раніше знайомого ОСОБА_6 , який в той час відбував покарання у Городищенській ВК №96 Рівненської області, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, дізнався від останнього про існування у м. Дніпропетровську приватного підприємця ОСОБА_7 , в якого нібито є готівкою значна сума грошей.
Під час розмови співучасник ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 , що інформацію стосовно приватного підприємця отримав від своєї рідної сестри ОСОБА_8 , матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, яка мешкає у м. Дніпропетровську та підтримує з ним дружні стосунки.
Далі, ОСОБА_5 , на початку жовтня 2013 року, більш точний час та дату під час досудового розслідування встановити не вдалося, знаходячись в Ладижський ВК максимального рівня безпеки №39 Вінницької області за адресою: с. Губник, Тростянецького району, Вінницької області, використовуючи номери мобільних операторів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 під час спілкування у режимі конференц-зв`язку з раніше знайомими особам, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження - ОСОБА_9 , який знаходився в Артемівському СІ Донецької області за адресою: м. Артемівськ, вул. Ціолковського 4а, Донецька область та ОСОБА_10 , який в цей час відбував покарання і знаходився в Селідівській ВК №82 Донецької області за адресою: м. Селідове, смт. Гостре, вул. Погранична, буд. 1 повідомив останнім інформацію стосовно приватного підприємця ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_5 та ОСОБА_10 організувати і вчинити відносно приватного підприємця злочини, пов`язані з викраденням ОСОБА_7 з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, способом, що супроводжується заподіянням йому фізичних страждань, вимаганні, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, із нанесенням тілесних ушкоджень з метою отримання викупу, визначивши його тим самим як об`єкт злочинного посягання, а здобутий незаконним шляхом прибуток розподілити між собою.
Ознайомившись із зазначеним планом, усвідомлюючи протиправність та злочинний характер дій ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 надали свою добровільну згоду у вчиненні злочину та таким чином досягли спільного злочинного наміру (вступили у попередньою змову), на викрадення людини з корисливих мотивів та вимаганні грошових коштів.
ОСОБА_5 та співучасники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 визначаючи, що самотужки вони не зможуть реалізувати і довести свої злочинні наміри до кінця, тобто домогтися своїх корисливих цілей, так як знаходяться в місцях позбавлення волі, одностайно прийняли рішення про залучення до вчинення злочину інших співучасників злочину, з якими у подальшому поділити незаконно отриману винагороду у рівних частинах.
З метою вчинення злочину і досягнення корисливих цілей, співучасник ОСОБА_5 , на початку жовтня 2013 року, запропонував раніше знайому ОСОБА_6 , з яким познайомився у місцях позбавлення волі та перебував у дружніх стосунках, а через нього його сестрі ОСОБА_8 , яка добре була усвідомлена про матеріальний стан потерпілого, так як знаходилась у дружніх стосунках з дружиною потерпілого та неодноразово бувала у їх квартирі, вчинити відносно приватного підприємця ОСОБА_7 злочин, тобто викрасти його з метою вимагання грошей і за матеріальну винагороду (викуп) відпустити, а здобутий незаконним шляхом прибуток розподілити між собою та іншими співучасниками, на що останні погодились.
Ознайомившись із зазначеним планом, усвідомлюючи протиправність та злочинний характер дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 надали свою добровільну згоду у вчиненні злочину та таким чином досягли спільного злочинного наміру (вступили у попередньою змову), на викрадення ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, способом, що супроводжується заподіянням йому фізичних страждань, вимаганні, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, із нанесенням тілесних ушкоджень з метою отримання викупу.
Такми чином ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вступили у попередню змову розподіливши при цьому ролі у виконанні злочину.
Так, відповідно до відведеної йому ролі, ОСОБА_9 повинен був керувати підготовкою та виконанням злочину, та безпосередньо приймати учать у вчиненні злочину шляхом проведення переговорів із потерпілим ОСОБА_7 .
ОСОБА_5 відповідно до відведеної йому ролі повинен був підібрати співучасників злочину та керувати підготовкою та виконанням злочину.
ОСОБА_10 відповідно до відведеної йому ролі повинен був підібрати співучасників злочину та керувати підготовкою та виконанням злочину.
ОСОБА_6 відповідно до відведеної йому ролі повинен був підібрати співучасників злочину та керувати підготовкою та виконанням злочину.
ОСОБА_8 відповідно до відведеної їй ролі повинна була визначитися з об`єктом злочинного посягання, з місцем вчинення злочину та можливими шляхами відходу після скоєння злочину та передати ці данні іншим учасникам злочинної групи.
Далі, згідно відведеній ролі, співучасниця ОСОБА_8 у період з початку жовтня до 13 жовтня 2013 року зібрала інформацію відносно потерпілого ОСОБА_7 , а саме: його адресу місце проживання, склад сім`ї, місце роботи, спосіб життя, коло спілкування, комерційні зв`язки, вид підприємницької діяльності, номери мобільних телефонів, марки та номери автомобілів якими він користується, яким саме займається бізнесом, яку в телефонному режимі надала співучасникам ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які в свою чергу виконуючи свої ролі надали цю інформацію ОСОБА_9 .
13 жовтня 2013 року ОСОБА_9 , маючи злочинний намір, спрямований на вчинення корисливих умисних злочинів проти людини, на викрадення людини, на вимагання чужого майна за попередньою змовою групою осіб, вчиняючи злочин повторно, умисно із корисливих мотивів, знаходячись в Артемівському СІ № 6 Донецької області за адресою: м. Артемівськ, вул. Ціолковського 4а, Донецької області, з`єднавшись із співучасниками ОСОБА_5 та ОСОБА_10 по засобам телефонного зв`язку, підключивши їх в режим конференц-зв`язку зателефонував потерпілому ОСОБА_7 , та, не представляючись, повідомив, що з ним бажають поговорити, та немов передав слухавку іншій особі. Далі, ОСОБА_9 , проявляючи артистизм та витонченість, використовуючи засоби конспірації, змінив свій голос на голос з акцентом особи «кавказської» національності, представився ім`ям « ОСОБА_11 », почав здійснювати психологічний тиск на потерпілого ОСОБА_7 , якому повідомив, що його «замовила» жінка і він хоче йому допомогти.
Не даючи часу на роздум, ОСОБА_9 , з метою подальшого заплутування дійсних фактів, повідомив потерпілому ОСОБА_7 , що з ним бажає поговорити інший чоловік, та, немов передав слухавку іншій особі, представився ім`ям іншої особи. Продовжуючи співбесіду, ОСОБА_9 повідомив, що все про нього знає, а саме: де він залишає автомобіль, чим займається та інше, про його особисте життя, про його дружину та, погрожуючи, запропонував надати матеріальну допомогу особам, які відбувають покарання у місцях позбавлення волі і перевести на його рахунок будь яку суму грошей.
Потерпілий ОСОБА_7 , знаходячись в шоковому стані, побоюючись за своїх рідних та близьких погодився виконати умови ОСОБА_9 та перевести на його рахунок 1000 гривен, що і зробив 15.10.2013 року, перевівши гроші на телефонний рахунок яким користувався ОСОБА_9 .
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_9 розуміючи, що у потерпілого ОСОБА_7 є готівкою певна сума грошей, діючи із корисливих спонукань, дав вказівки співучаснику ОСОБА_10 підшукати співучасників та зв`язатися із ними, і дати команду виїжджати у м. Дніпропетровськ.
В свою чергу ОСОБА_10 , діючи згідно відведеної йому ролі, з метою вчинення злочину і досягнення корисливих цілей, 15 жовтня 2013 року, зателефонував раніше знайомому ОСОБА_12 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, і запропонував йому вчинити корисливий злочин з метою заробітку відносно раніше незнайомого ОСОБА_7 , тобто викрасти його з метою вимагання грошей і за матеріальну винагороду (викуп) відпустити, а здобутий незаконним шляхом прибуток розподілити між собою, повідомивши при цьому ОСОБА_12 , що він, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , використовуючи засоби телефонного зв`язку, будуть безпосередньо керувати його діями під час вчинення злочину, надавати їм вказівки і говорити куди їхати та що робити.
Ознайомившись із зазначеним планом, усвідомлюючи протиправність та злочинний характер зазначених дій ОСОБА_12 надав свою добровільну згоду у вчиненні злочину та таким чином досяг спільного злочинного наміру із ОСОБА_10 (вступили у попередньою змову), на викрадення людини з корисливих мотивів та вимаганні грошових коштів.
В свою чергу, ОСОБА_12 16.10.2013 року підшукав серед кола свого спілкування двох раніше знайомих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, які, за його думкою, могли піти на вчинення злочину. Після чого, приблизно о 19.00 годині, знаходячись у м. Запоріжжя, Запорізької області, в телефонному режимі запропонував ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вчинити злочин, а саме: викрасти чоловіка у м. Дніпропетровську з метою вимагання та отримання винагороди. Так як ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не мали постійного прибутку та доходу, то вони погодилися на пропозицію ОСОБА_12 (вступили у попередньою змову), на викрадення людини з корисливих мотивів та вимаганні грошових коштів.
15.10.2013 року ОСОБА_5 на виконання визначеної йому ролі, засобами телефонного зв`язку зателефонував ОСОБА_6 та разом із ним організував зустріч ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , так як останні ніколи не були у м. Дніпропетровську та не знали місця розташування вулиць.
15.10.2013 року ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою у групі осіб, виконуючи вказівки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на виконання відведеної їм ролі виконавців злочину, разом із ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , приблизно о 20.00 годині на автомобілі «Мерседес Бенс 260 Е», д/з НОМЕР_3 під керуванням останнього виїхали з м. Запоріжжя у м. Дніпропетровськ.
По шляху проходження, ОСОБА_12 , підтримуючи телефонний зв`язок із ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , які керували його діями, разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_14 приїхав до ресторану «Макдональдс», який розташований на ж/м Підстанція на пр. Гагаріна, біля буд.128 у м. Дніпропетровську, де приблизно о 21.30 годині, вони зустрілися із ОСОБА_8 , яка, діючи відведеній їй ролі, надала ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 інформацію про об`єкт злочинного посягання - приватного підприємця ОСОБА_7 , показала його фотокартку і запропонувала проїхати до його дому 33-В, розташованому по вулиці Дзержинського, у м. Дніпропетровську, тобто виступила провідником.
Після чого ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою групою осіб, на автомобілі «Мерседес Бенс 260 Е», д/з Т4- НОМЕР_4 разом із ОСОБА_14 , ОСОБА_12 і ОСОБА_8 прослідував по маршруту вказаному останньою. Приблизно о 22.00 годині ОСОБА_8 , доводячи свої функції дії до кінця, повідомила співучасникам ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 поверх та номер квартири потерпілого ОСОБА_7 та, вийшовши із машини, зникла у невідомому напрямку.
Далі, ОСОБА_12 , діючи згідно відведеної йому ролі, діючи умисно за попередньої змовою у групі осіб, разом із ОСОБА_14 , увійшли у під`їзд будинку АДРЕСА_2 , піднялися на другий поверх до дверей квартири АДРЕСА_3 та почали стукати у двері квартири, кликати ОСОБА_7 , з метою його викрадення, а ОСОБА_13 , в цей час, згідно відведеної йому ролі, діючи за попередньою змовою, знаходився в салоні автомобіля і забезпечував шляхи відступу та надання їм сигналів тривоги у разі виникнення небезпеки.
Потерпілий ОСОБА_7 , побачивши незнайомих двох осіб, побоюючись за своє життя та здоров`я, з квартири не вийшов та двері їм не відчинив.
На стук та шум у під`їзді, які вчиняли співучасники ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , намагаючись силою відкрити двері квартири потерпілого ОСОБА_7 , вийшли сусіди та почали робити зауваження. Після чого ОСОБА_12 та ОСОБА_14 вийшли з під`їзду будинку. В свою чергу ОСОБА_12 , виконуючи свої функції, зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що їм не вдалося затримати та викрасти потерпілого ОСОБА_7 , тому що останній не відчинив двері. ОСОБА_10 в цей же час, виконуючи свої функції, зателефонував ОСОБА_9 і підключив його в режим конференц-зв`язоку з ОСОБА_12 , який розповів, що не вдалося викрасти потерпілого ОСОБА_7 .
Після чого ОСОБА_9 , діючи згідно із розподілом ролей, зателефонував на номер телефону потерпілого ОСОБА_7 та, проявляючи артистизм і витонченість, використовуючи засоби конспірації, представився особою на ім`я « ОСОБА_15 », та доводячи свої злочинні наміри до кінця під надуманим приводом - дати його довіреним людям, що приїхали 100 гривен на пиво, змусив вийти потерпілого ОСОБА_7 у двір будинку АДРЕСА_2 .
Приблизно о 23.00 годині потерпілий ОСОБА_7 вийшов з квартири за вищевказаною адресою.
Після чого, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 і ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою групою осіб, керуючись єдиним умислом, спрямованим на викрадення ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, способом, що супроводжується заподіянням йому фізичних страждань, вимаганні, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, із нанесенням тілесних ушкоджень з метою отримання викупу, підійшли до потерпілого ОСОБА_7 і, застосовуючи до нього фізичну силу, в супереч його волі, насильно усадили на заднє сидіння в автомобіля «Мерседес Бенс 260 Е», д.н. Т4- НОМЕР_4 , після чого повезли у невідомому для нього напрямку, таким чином викрали його.
Згідно умов змови, ОСОБА_13 керував вказаним автомобілем та їхав на виїзд із міста Дніпропетровська в місто Запоріжжя, а ОСОБА_12 і ОСОБА_14 в цей час сиділи поруч з потерпілим ОСОБА_7 та подавляли його можливу волю до опору, шляхом періодичного нанесення останньому тілесних ушкоджень.
Знаходячись за містом Дніпропетровськ співучасник ОСОБА_12 , згідно із планом та попередньою змовою, виконуючи свої функції, в телефонному режимі повідомив ОСОБА_10 про успішне викрадення потерпілого ОСОБА_7 , який в свою чергу виконуючи свої функції згідно плану в режимі конференц-звязку повідомив про це ОСОБА_16 та ОСОБА_5 ..
Після чого ОСОБА_16 , перебуваючи із співучасниками злочину ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 в телефонному режимі конференц - зв`язку, висунув вимоги потерпілому ОСОБА_7 заплатити 50 тисяч доларів США за своє життя і повернення до нормального способу життя, на що останній повідомив, що в нього не має таких грошей. Почувши відмову від потерпілого ОСОБА_7 виконати їх вимоги, ОСОБА_9 , за погодженням із іншими членами групи, віддав наказ ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , спричинити потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, щоб він зрозумів всю вагомість ситуації, що з ним виникла. Виконуючи вказівки ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою у групі осіб разом із ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , знаходячись на ділянці місцевості траси Дніпропетровськ-Запоріжжя в Дніпропетровській області, з метою залякування та вимагання грошей, спричинили потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: черепно - мозкової травми, струсу головного мозку, перелому 7 ребра праворуч по під паховій лінії, синця по правій бічній поверхні грудної клітини в проекції 6 - го міжребір`я з переходом до 12 - го міжребір`я по середньо - паховій лінії, які згідно із висновком експерта СМЄ № 5035е від 03.12.2013 року, відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, що зумовили тривалий розлад здоровья, строком понад 3 тижні (більш ніж 21 день).
Після чого, ОСОБА_12 знову зателефонував ОСОБА_10 , який в подальшому встановив мобільний конференц-зв`язок із ОСОБА_9 та ОСОБА_5 для сумісного спілкування. Під час телефонної розмови із потерпілим ОСОБА_7 ОСОБА_9 , здійснюючи на нього психологічний тиск, висунув умови, щоб потерпілий ОСОБА_7 , чи його родичі до ранку 16.10.2013 року знайшли та передали йому гроші у сумі 50 тисяч доларів, інакше він його живим не відпустить, на що потерпілий погодився виконати умови ОСОБА_9 та почав дзвонити родичам для того, щоб останні шукали гроші.
Далі, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , виконуючи вказівки ОСОБА_9 , примусово посадили потерпілого ОСОБА_7 в автомобіль «Мерседес Бенс 260 Е», д.н. Т4- НОМЕР_4 та поїхали у м. Запоріжжя, очікуючи привезення родичами винагороди.
У продовж часу з 23.00 годин 15.10.2013 року до 15.00 годин 16.10.2013 року ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою в групі осіб, разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , за допомогою співучасників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 незаконно утримували потерпілого ОСОБА_7 в автомобілі «Мерседес Бенс 260 Е», д.н. НОМЕР_3 , та здійснювали відносно нього вимагання грошей у сумі 50 000 доларів США за його життя та повернення свободи.
Злочинні дії ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 було припинено 16 жовтня 2013 року, під час їх затримання у м. Запоріжжі Запорізької області.
Своїими умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочини передбачені ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 27 ч.2 ст. 146, ч. 3 ст. 27 ч.2 ст. 189 КК України, а саме, організація викрадення людини, вчиненого з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, способом, що супроводжувалося заподіянням їй фізичних страждань, організація вимагання, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, організація умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але такого, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

12 травня 2014 року ОСОБА_5 на підставі отриманих доказів, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 122 КК України.
19.07.2016 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000141 щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 .
Апеляційним судом Дніпропетровської області визначено підсудність кримінальних правопорушень № 0000141 за Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська.
21.09.2016 ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000141 відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , у зв`язку з переховуванням ОСОБА_5 від суду та невстановленим фактичного його місця проживання.
21.09.2016 матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_5 виділено в окреме провадження в цей же день останнього оголошено у розшук.
18.11.2016 матеріали кримінальних проваджень щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_9 об`єднано в одне кримінальне провадження № 0000769.
03.08.2020 постановою слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області кримінальне провадження № 0000769 від 30.09.2016 відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_5 було зупинене у зв`язку з переховуванням від органів слідства та суду.
03.08.2020 постановою слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області підозрюваного ОСОБА_5 було оголошено у розшук.
10.12.2020 постановою слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області досудове розслідування кримінального провадження № 0000769 від 30.09.2016 було відновлено у зв`язку з встановленням перебування ОСОБА_5 та вручення йому підозри у вчиненні кримінальних правопорушень.
Вважаючи обґрунтовану оголошену підозру та посилаючись на наявність всіх можливих ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий вважає, що більш м`які запобіжні заходи ніж цілодобовий домашній арешт не здатні запобігти цим ризикам, а тому просить обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, на його задоволенні наполягали.
Підозрюваний заперечував проти його задоволення посилаючись на те, що він з 2016 року на свободі і не вчиняв жодних дій по переховуванню від слідства. Він проживав за місцем реєстрації, працював, проходив лікування. В 2016 році йому стало відомо про те, що він начебто в розшуку, а тому від з`явився до м. Дніпро, де було складено певні процесуальні документи і його відпустили. Після цього його ніхто не викликав незважаючи на те, що правоохоронці знають його місце проживання.

Суд, заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що 12.05.2014 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 122 КК України у кримінальному провадженні № 0000141 від 04.04.2014.

Стороною обвинувачення до свого клопотання не надано жодного документа, з якого би суд міг вірно встановити перебіг строку досудового розслідування, оскільки відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 219 КПК України (в редакції Закону № 4651-VI від 13.04.2012) досудове розслідування повинно бути закінчено: протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

В матеріалах клопотання наявна постанова від 03.08.2020 про зупинення кримінального провадження № 0000769 від 30.09.2016 відносно ОСОБА_5 , яке було виділено начебто з кримінального провадження № 0000141 від 04.04.2014. (а.с.15-20)
Також до свого клопотання стороною обвинувачення надано постанову від 10.12.2020 про відновлення провадження № 0000769 від 30.09.2016 відносно ОСОБА_5 (а.с. 22), цього ж дня останньому повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри. (а.с. 90-94).

Відповідно до положень ст. 217 ч.7 КПК України днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали.

Однак з клопотання не можливо встановити, чи було після оголошення підозри від 12.05.2014 ОСОБА_5 протягом 2-х місяців прийнято стороною обвинувачення рішення про продовження досудового розслідування, або ж зупинення строків досудового розслідування з тих чи інших підстав.

Згідно зі ст. 3 ч. 1 п. 5 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 28 ч.ч.1,2 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Згідно з ч. 1 ст. 113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Відповідно до ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Ці строки мають бути дотримані слідчим і прокурором, оскільки останні, як вже вказувалось вище, зобов`язані в силу приписів ст. 19 Конституції і ст. 9 КПК неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства

Водночас, ці строки дають можливість особі, яка притягується до кримінальної відповідальності, не перебувати у стані невизначеності і розуміти, що завершення цих строків тягне за собою або ж направлення справи до суду, або ж закриття провадження.

Отже встановлення цих строків і їх додержання є гарантією реалізації принципу юридичної визначеності і, відповідно, верховенства права.

Наведені вимоги кримінального процесуального законодавства свідчать про те, що встановлений законодавством строк проведення досудового розслідування є тим строком, виключно протягом якого слідчий та прокурор можуть реалізовувати надані законом владні повноваження, зокрема, виключно протягом якого прокурор має право прийняти процесуальне рішення про повідомлення особи про підозру, звернутися із клопотанням про продовження процесуального строку тощо.
Таким чином, суд на теперішній час не може впевнитись, що починаючи з 12.07.2014 всі подальші процесуальні та слідчі дії, процесуальні рішення у кримінальному провадженні № 0000769 від 30.09.2016 були вчинені/прийняті в межах строку досудового розслідування, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Повний текст ухвали буде оголошено 11.12.2020 о 14-00 годин

Слідчий суддя ОСОБА_1