Справа № 202/5074/20
Провадження № 1-кс/202/6135/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

31 серпня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000627, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській областіперебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000627від 23 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється прокуратурою Дніпропетровської області.
28 серпня 2020 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська на виконання ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська (справа № 202/5074/20, провадження № 1-кс/202/6025/2020) від 27 серпня 2020 року про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000627.
Дане клопотання, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 25 серпня 2020 року.

Відповідно до матеріалів клопотання, 23.08.2020 року близько 20 год. 15 хв. водій ОСОБА_4 , 1987 р.н., керуючи автомобілем «Opel Omega», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухаючись у м. Дніпрі по пр. Богдана Хмельницького з боку проїзду Олександра Гальченко у напрямку вул. Адміральської, в районі АЗС «Sentosa Oil», розташованої по пр. Б. Хмельницького, 164, під час випередження, допустив зіткнення правою задньою частиною керованого ним автомобіля «Opel Omega» з лівою передньою частиною автомобіля «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , 1988 р.н., який рухався в попутному напрямку, після чого продовжуючи рух у вказаному напрямку допустив наїзд передньою частиною керованого автомобіля «Opel Omega» на задню частину напівпричепа «Schmitz SKO 24SCB», реєстраційний номер НОМЕР_3 з`єднаного зі спеціалізованим сідловим тягачем «Volvo FH 12.420», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який стояв у правого краю проїзної частини дороги пр. Богдана Хмельницького. В результаті ДТП водій автомобіля «Opel Omega» ОСОБА_4 та його пасажир ОСОБА_6 загинули на місці пригоди.
Під час огляду напівпричепа «SCHMITZ SKO 24SCB», реєстраційний номер НОМЕР_3 з`єднаного зі спеціалізованим сідловим тягачем «Volvo FH 12.420», реєстраційний номер НОМЕР_4 23.08.2020 року, виявлено в задній його частині механічні пошкодження, тобто вказаний транспортний засіб зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому відповідно до ст.98 КПК України має значення речового доказу.
Напівпричіп «SCHMITZ SKO 24SCB», реєстраційний номер НОМЕР_3 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 29.01.2019 належить ОСОБА_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Напівпричіп «SCHMITZ SKO 24SCB», реєстраційний номер НОМЕР_3 вилучено та розміщено на спеціальному майданчику тимчасово вилучених транспортних засобів ПП «Автоклуб» за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, 22К-1.
24.08.2020 року напівпричіп «SCHMITZ SKO 24SCB», реєстраційний номер НОМЕР_3 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000627.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що для встановлення обставин у кримінальному провадженні, необхідно проведення транспортно-трасологічної експертизи, судово-медичної експертизи, для чого експертами має бути досліджений вказаний транспортний засіб, тому виникає необхідність у його збережені, так як існує загроза його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, тобто є підстави, передбачені п.1 ч.2 ст.170 КПК України, для накладання арешту.
Наведене зумовило прокурора звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Учасники процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином. Прокурором до матеріалів клопотання долучено заяву про розгляд клопотання без його участі.

Враховуючи неявку учасників процесу та їх належне повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання, слідчий суддя доходить висновку про можливість розгляду клопотання без участі учасників процесу.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: - збереження речових доказів; - спеціальної конфіскації; - конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; - відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Як вбачається з матеріалів клопотання, СУ ГУНП в Дніпропетровській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000627від 23 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

23 серпня 2020 року, в ході проведення огляду місця ДТП був вилучений напівпричіп «SCHMITZ SKO 24SCB», реєстраційний номер НОМЕР_3 ,що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 29.01.2019 року належить ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 24 серпня 2020 року вказаний напівпричіп визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000627.
Клопотання прокурора про арешт майна подано через канцелярію суду 25 серпня 2020 року та ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 серпня 2020 року його повернуто прокурору для усунення недоліків у строк, протягом семидесяти двох годин з моменту отримання ухвали.
28 серпня 2020 року прокурором на виконання ухвали слідчого судді від 27 серпня 2020 року спрямовано клопотання про арешт майна після усунення недоліків, що свідчить про дотримання прокурором строків, передбачених ч.5 ст.171 КПК України.
В свою чергу, ОСОБА_7 , який є власником вилученого напівпричіпа, в рамках кримінального провадження № 0000627 є третьою особою щодо майна якої вирішується питання про арешт.
На підставі вище викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора є законним, обґрунтованим таким, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, подане у строки встановлені ч. 5 ст. 171 КПК України та підлягає задоволенню, оскільки транспортний засіб, вилучений під час огляду 23 серпня 2020 року, є речовим доказом у кримінальному провадженні та відповідно має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, тому слідчий суддя вважає за можливе накласти арешт на вищевказане майно.
В той же час, клопотання прокурора в частині визначення місця подальшого зберігання транспортного засобу на території штраф-майданчика виходить за межі повноважень слідчого судді, а тому задоволенню в цій частині не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000627 задовольнити частково.
Накласти арешт на напівпричіп «SCHMITZ SKO 24SCB», реєстраційний номер НОМЕР_3 ,що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 29.01.2019 року належить ОСОБА_8 , шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним рухомим майном.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1