Справа №635/5909/20
Провадження по справі № 1-в/635/895/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання виконуючого обов`язки начальника державної установи «Темнівська виправна колонія (№100) ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст..74 КК України відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южно-Курильськ Сахалінської області Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Вироком Біловодського районного сулу Луганської області від 12 грудня 2018 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 369 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 09 листопада 2017 року у виді 1 року позбавлення волі й остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Початок строку покарання 27 червня 2018 року.
Кінець строку покарання 27 червня 2023 року.
Виконуючий обов`язки начальника державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст..74 КК України, в якому просить привести вирок Біловодського районного сулу Луганської області від 12 грудня 2018 року відносно ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII.
Прокурор, представник установи та засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися. Засуджений та представник установи виконання покарань надали до суду заяви, в яких просили проводити розгляд вказаної справи у їх відсутність. Прокурор про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до частини п`ятої статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали за клопотанням виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_3 , вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Вироком Біловодського районного суду Луганської області від 12 грудня 2018 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 369 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 09 листопада 2017 року у виді 1 року позбавлення волі й остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 12 січня 2018 року.
Вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 09 листопада 2017 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 рік.
01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018, яким санкція частини 1 ст.309 КК України викладена в наступній редакції «карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років».
Санкція частини 1 ст.309 КК України в редакції, чинній до 01.07.2020, передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Отже, санкція ч. 1 ст..309 КК України в редакції Закону від 22.11.2018 передбачає більш м`який вид покарання, ніж позбавлення волі.
Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно з ч.3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи, що ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.309 КК України до 2 року позбавлення волі, за злочин, вчинений до набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018, призначене покарання не відбув, на нього поширюються правила щодо заміни невідбутої частини покарання, призначеного за ч.1 ст.309 КК України, більш м`яким у виді обмеження волі з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 КК України.
Приймаючи до уваги, що з 01.07.2020 санкція ч.1 ст.309 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі, суд вважає необхідним визначити засудженому ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.309 КК України за вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 09 листопада 2017 року, - за правилами ч.1 ст.72 КК України у виді 4 років обмеження волі.
Але, враховуючи, що остаточне покарання призначено вироком Біловодського районного суду Луганської області від 12 грудня 2018 року за правилами ст..71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 09 листопада 2017 року, виходячи з вимог ч.1 ст.72 КК України, остаточне покарання слід визначити таким, яке раніше призначено вироком Біловодського районного суду Луганської області від 12 грудня 2018 року - у виді 5 років позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання виконуючого обов`язки начальника державної установи «Темнівська виправна колонія (№100) ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст..74 КК України відносно засудженого ОСОБА_4 задовольнити.
Визначити ОСОБА_6 покарання за вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 09 листопада 2017 року за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 4 років обмеження волі.
На підставі ст. 71 КК, ч.1 ст.72 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 за вироком Біловодського районного суду Луганської області від 12 грудня 2018 року, яким відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України, зарахований вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 09 листопада 2017 року визначити раніше призначене вищезазначеним вироком у виді 5 років позбавлення волі.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1