У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року
м. Київ

Справа №720/938/20
Провадження №51-6118ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:

головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року,

встановив:

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19 серпня 2020 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України (далі - КК України) та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 задоволено частково. Вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19 серпня 2020 року стосовно ОСОБА_5 змінено в частині призначеного покарання. Призначено ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 4 років позбавлення волі. В решті вирок залишено без зміни.

Як установлено судами, 25 квітня 2020 року приблизно о 21:15, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем Volkswagen Transporter н.з. НОМЕР_1 в умовах атмосферного явища у виді дощу, рухаючись вулицею Центральною в межах населеного пункту с. Тарасівці Новоселицького району зі сторони с. Ванчиківці Новоселицького району в напрямку с. Маршинці Новоселицького району зі швидкістю 70 км/год, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, не вибрав безпечної швидкості руху та неправильно застосував прийоми керування транспортним засобом, чим грубо порушив та не виконав вимоги п.п.2.9а, 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України, які безпосередньо перебувають у причинному зв`язку з наслідками, а також п.п. 1.5 та 2.3 (б), які лише сприяли порушенню вищевказаних правил, у результаті чого допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_6 , який рухався в попутному напрямку та був одягнутий в світловідбиваючий жилет, в результаті заподіяв смерть потерпілому та втік з місця пригоди.
Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисником викладено вимогу про зміну вказаного судового рішення з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, що не відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації, тому є явно несправедливим через його суворість. Зазначає про наявність підстав для застосування положень ст.69 КК України та пом`якшення призначеного засудженому покарання.

Мотиви Суду

Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України з огляду на таке.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Висновки суду про винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.
Положеннями статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншим особам.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Судом апеляційної інстанції при зміні вироку місцевого суду в частині призначеного покарання ОСОБА_5 враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким, однак вчинений ним з необережності, його щире каяття, явку із зізнанням та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди, думку потерпілої, яка просила пом`якшити покарання засудженому, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Вимоги захисника про застосування до засудженого ОСОБА_5 положень ч. 1 ст.69 КК України є безпідставними, оскільки обставини, на які посилається захисник обґрунтовуючи цю вимогу, повністю враховані судом апеляційної інстанції при призначенні засудженому покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, розмір якого наближений до мінімальної межі, а тому підстави для застосування положень цієї статті КК України та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, відсутні.
Суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 419 КПК України, перевірив усі доводи апеляційної скарги захисника, які аналогічні доводам його касаційної скарги та навів відповідні мотиви на їх спростування, з якими погоджується і суд касаційної інстанції.
Таким чином, доводи касаційної скарги про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого внаслідок суворостіє безпідставними.
Інших доводів, які б свідчили про неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, та були б підставами для зміни судового рішення, захисником у касаційній скарзі не наведено,
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Ураховуючи наведене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюзахисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3