Справа № 991/7955/20
Провадження1-кс/991/8175/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м.Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність директора Національного антикорупційного бюро України (НАБУ) щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР),

ВСТАНОВИЛА
24 вересня 2020 року до Вищого антикорупційного суду від ОСОБА_3 надійшла скарга на бездіяльність директора Національного антикорупційного бюро України (НАБУ) щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР). Скаржник просить про таке:

-Визнати незаконними дії Директора Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення заяви про злочин від 12 вересня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань;

-Зобов`язати Директора Національного антикорупційного бюро України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 12 вересня 2020 року .

Слідча суддя розглянула матеріали скарги та документи, що її обґрунтовують.

Обґрунтування скарги

Скаржник зазначив, що 13 вересня 2020 року він направив на адресу директора НАБУ ОСОБА_4 повідомлення про кримінальне правопорушення вчинені суддею Ковельського районного суду Волинської області ОСОБА_5 , передбачених ч.4 ст.358, ч. 2,3,4,5 ст.191, ст. 364КК України. У вказаному повідомленні ним було зазначено про використання суддею завідомо підробленого документу, а саме ухвалу суду, яка ним попередньо прийнята при розгляді іншої цивільної справи, з метою захоплення майна заявника на користь позивачки ОСОБА_6 .

Зазначене повідомлення було отримано НАБУ 15.09.2020

Скаржник вважає що уповноважені особи НАБУ не вчинили дій щодо внесення відомостей до ЄРДР, хоча були зобов`язані це зробити відповідно до ст. 214 КПК України.

Ухвалою слідчої суддя від 24 вересня 2020 провадження по справі було відкрито.

Мотивація суду

Заявник скарги ОСОБА_3 до суду не з`явився, надав заяву про розгляд скарги у його відсутності у зв`язку з епідемією в Україні гострої респіраторної хвороби СOVI- 19 , просив скаргу задовольнити.

Слідча суддя визнає явку скаржника в судове засідання не обов`яковим ( за клопотання скаржника).
Детектив НАБУ у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги був повідомлений належним чином, надав письмові пояснення з приводу скарги та заяви скаржника.
Неявка детектива НАБУ в cудове засідання для розгляду скарги відповідно до вимог статті 306 КПК України не перешкоджає її розгляду.
Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, слідча суддя вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Слідчий (детектив) невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 1 ст. 214 КПК України).

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення ( п. 4 ч. 5 ст.214 КПК України).
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Слідча суддя керується загальними засадами кримінального провадження, а саме принципами законності та верховенства права (пункти 1-2, частини 1 статті 7 КПК України). Слідча суддя також зазначає, що судове рішення повинно бути обґрунтованим і вмотивованим (частина 1 статті 370 КПК України). Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до правил оцінки доказів (частина 3 статті 370 КПК України). Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд повинен виносити вмотивовані рішення (наприклад, Рішення Великої Палати у справі Moreira Ferreira проти Португалії (no. 2) від 11 липня 2007 року, Заява № 19867/12, параграф 84). Вмотивованість вимагає від суду чітко вказати на підстави тієї чи іншої аргументації. Тому, при вирішенні питання щодо того, чи ДБР вчинило бездіяльність щодо заяви про кримінальне правопорушення, а також при оцінці обставин для винесення одного з рішень за результатами розгляду скарги, слідча суддя має посилатися на конкретні обставини та норми права.
Як вбачається з матеріалів скарги 13 вересня.2020 ОСОБА_3 надіслав заяву про вчинення кримінальних правопорушень до НАБУ , в якій просив внести відомості до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення суддею Ковельського районного суду Волинської області ОСОБА_5 , передбачених ч.4 ст.358, ч. 2,3,4,5 ст.191, ст. 364КК України.
У цій заяві скаржник зазначив, що суддя Ковельського районного суду Волинської області ОСОБА_5 використовує завідомо підроблений документу, а саме ухвалу суду, при розгляді іншої цивільної справи, з метою захоплення майна заявника на користь позивачки ОСОБА_6 .
Дослідивши зміст заяви від 13.09.2020 та надані матеріали, слідча суддя дійшла висновку, що вона не містить об`єктивних даних, які б свідчили про можливе вчинення суддею ОСОБА_5 кримінальних правопорушень.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає. То вони не можуть вважатися такими, які мають обов`язково бути внесені до ЄРДР.

У своїй заяві ОСОБА_3 не наводить жодних фактів, які би підтверджували факт ймовірно вчинення суддею ОСОБА_5 корупційного кримінального правопорушення, а лише констатує самий факт без наведення інших обставин.
Відомості, викладені скаржником у заяві, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці зазначених у заяві обставин, та зводяться до незгоди із прийнятими суддею рішенням чи порядком проведення суудового процесу.
Тобто питання, порушені в заяві про вчинене кримінальне правопорушення, є такими, що підлягають розгляду в порядку оскарження судового рішення.
При цьому необхідно враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших). Саме по собі припущення щодо порушення законодавства при постановленні суддями судового рішення не є свідченням вчинення злочину, оскільки суперечить визначальним засадам правового регулювання побудови та діяльності судової влади.
Разом з цим, слідча суддя враховує, що згідно зі ст.129 Конституції України суддя при здійсненні правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Відповідно до ст. 126 Конституції України забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.
У рішенні Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) визначено, що недоторканність суддів - один із елементів їхнього статусу. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.
Згідно з п.10 постанови Пленуму ВСУ № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.
Слідчою суддею встановлено, що відповідно до інформації з сайту "Судова влада", на теперішній час у провадженні судді Ковельського районного суду Волинської області ОСОБА_5 перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_6 до скаржника про визнання права власності на майно в порядку спадкування (справа 195/2108/18). Вказану цівільну справу призначено до розгляду на 28.09.2020.Остаточне рішення по справі не прийнято.Скаржник є відповідачем по справі.
З наведених вище підстав, намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання заяви про злочин, може вказувати на протиправне втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність, що передбачають статтями 126 та 129 Конституції України.
При розгляді питання щодо невнесення відомостей в ЄРДР, яке стосується судді, слідча суддя враховує Висновок Судової палати у кримінальних справах ВСУ щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013, згідно якого для забезпечення незалежності суддів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, яке пов`язане зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст 2 Кримінального кодексу України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
З огляду на викладене, оскільки заява ОСОБА_3 про кримінальні правопорушення не містить достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність у діях судді Ковельського районного суду Волинської області ОСОБА_5 , ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч. 2,3,4,5 ст.191, ст. 364КК України , що можуть свідчити про вчинення злочину, а фактично зводиться до незгоди із прийнятими суддею рішеннями при розгляді іншої справи ,а саме цивільної справи 195/2108/18 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, слідча суддя дійшла висновку, що підстави для задоволення скарги відсутні.
Керуючись ст. 2, 7, 303-309, 372 КПК України, слідча суддя
П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність директора Національного антикорупційного бюро України (НАБУ) щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР),за його заявою від 13.09.2020 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення на підставі Рішення Конституційного Суду України № 4-р(ІІ)/2020 від 17.06.2020 (у справі № 3-180/2018(1644/18).
Слідча суддя ОСОБА_1