УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.09.2020 Справа №607/13504/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001270 від 26 травня 2020 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , несудимого

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

25 травня 2020 року у обвинуваченого ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на використання завідомо підробленого офіційного документа - посвідчення водія серії НОМЕР_1 . Реалізуючи свій умисел, 25 травня 2020 року о 23.30 год. в м. Тернополі,

обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Ford» моделі Orion р.н. НОМЕР_2 та рухаючись по вулиці Живова в м. Тернополі, порушив правила дорожнього руху. Під час фіксування адміністративного правопорушення працівниками управління

патрульної поліції в Тернопільській області, на місці події, на законну вимогу

останніх, обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що посвідчення водія є

завідомо підробленим, діючи умисно, шляхом використання, пред`явив завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 11 квітня 2020 року видане на його ім`я на якому був присутній нехарактерний відтінок водійського посвідчення та на дотик відчувалося, що пластик з якого виготовлене дане водійське посвідчення є товстішим ніж зазвичай.

Окрім цього в ході досудового розслідування даного кримінального

провадження встановлено, що згідно інформації регіонального сервісного

центру MBС в Тернопільській області стало відомо, що у Єдиному державному

реєстрі МВС України не міститься відомостей щодо видачі посвідчення водія

серії НОМЕР_1 . Також за результатами судової технічної експертизи документів № 3/3-278/20 стало відомо, що бланк посвідчення водія із серійним номером

НОМЕР_1 заповнений на ім`я ОСОБА_3 , виготовлений не

спеціалізованим підприємством, що здійснює випуск таких документів.

Таким чином своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України використання завідомо підробленого документа.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та вказав, що підроблений документ замовляв у мережі Інтернет та отримав у відділенні «Нової пошти». 25 травня 2020 року о 23.30 год. в м. Тернополі, керуючи автомобілем марки «Ford Orion» р.н. НОМЕР_2 на вул. Живова, порушив ПДР і пред`явив працівникам поліції вказане підроблене посвідчення водія, що видане на його ім`я, яке було вилучено. Офіційного документу, що б посвідчувало його право керування транспортними засобами не отримував.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

До закінчення з`ясування обставин по справі обвинувачений ОСОБА_3 подав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям, оскільки він повністю визнав свою вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України і вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив злочин невеликої тяжкості, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення і збитків даним правопорушенням не завдано, вчинене кримінальне правопорушення не відноситься до корупційних злочинів, про що подав письмове клопотання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України - у зв`язку із дійовим каяттям.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, який підтримав заявлене клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Санкцією ч.4 ст. 358 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років, тобто вчинений обвинувачений ОСОБА_3 злочин є злочином невеликої тяжкості.

Згідно ст. 45 КК України в редакції Закону №198-VIII від 12.02.2015 року, що діяла на момент вчинення правопорушення, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду. Згідно примітки до вказаної статті злочин вчинений ОСОБА_3 не вважається корупційним.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність - ч.1 ст.285 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином, вирішуючи клопотання обвинуваченого, суд приймає до уваги те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив злочин невеликої тяжкості, повністю визнав свою вину та щиро покаявся у вчиненому, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, шкода його діями не завдана, вчинене кримінальне правопорушення не вважається корупційним, з врахуванням даних щодо особи обвинуваченого, та приходить до переконання, що наявні всі обов`язкові підстави передбачені ст. 45 КК України (в редакції Закону №198-VIII від 12.02.2015 року), для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

За вказаних обставин, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001270 від 26 травня 2020 року за ознаками правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України слід закрити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення вказаного правопорушення, у відповідності до ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 11 квітня 2020 року, що передано на зберігання в камеру схову згідно постанови від 26 травня 2020 року, суд вважає, слід знищити, після набрання ухвалою законної сили.

На підставі наведеного, керуючись ст. 12 КК України (в редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011), ст. 44 КК України (в редакції Закону № 3465-VI від 02.06.2011 року), 45 КК України (в редакції Закону №198-VIII від 12.02.2015 року), ст.ст. п.1 ч.2 ст. 284, 285, ч.1 ст. 286, 288, п.3 ч.1, ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження №0001270 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 травня 2020 року за даним фактом закрити.

Речовий доказ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 11 квітня 2020 року, що передано на зберігання в камеру схову згідно постанови від 26 травня 2020 року - знищити, після набрання ухвалою законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяОСОБА_1