Справа № 635/4331/20
Провадження № 1-в/635/642/2020
У Х В А Л А
04 серпня 2020 року смт Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання начальника Харківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 03.12.2018 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, -

В С Т А Н О В И В:

Начальник Харківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням, в якому просить привести вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2018 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII у частині вирішення питання щодо пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначила, що 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII. Вказаним законом внесено зміни до ч.1 ст.309 КК України та передбачено більш м`який вид покарання. Таким чином, на підставі ч.3 ст.74 КК України призначена ОСОБА_4 міра покарання підлягає приведенню у відповідність діючому законодавству.

Засуджений та представник ДУ «Центр пробації» в судове засідання не з`явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Прокурор надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення клопотання не заперечував.

Відповідно до положень ч. 4 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2018 року затверджено угоду про визнання винуватості від 25 травня 2018 року, укладену між прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у присутності адвоката ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000741 від 22 лютого 2018 року.

ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

ОСОБА_4 з 23 січня 2019 року перебуває на обліку в Харківському РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, яким до санкції ч. 1 ст.309 КК України внесено зміни та визначено, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Таким чином, з 01 липня 2020 року призначення покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі є неможливим.

Частиною першою статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2018 року засуджено за ч.1 ст. 1309 КК України за діяння, вчинене до набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, на цей час іспитовий строк призначений судом не закінчився та продовжується виконання вироку, суд дійшов висновку про необхідність застосування положень ч.1 ст. 5 КК України.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України визначено, що під час виконання вироків місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч.2, 3 ст. 74 КК України.

За положеннями ч.3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

З аналізу статті 5 КК України убачається, що пом`якшення кримінальної відповідальності здійснюється шляхом зміни у бік пом`якшення санкції тієї чи іншої норми Особливої частини КК України, або іншим чином, зокрема при пом`якшенні санкції норми Особливої частини кримінального кодексу новий закон може скасовувати найбільш тяжке серед альтернативних основних покарань.

Приймаючи до уваги, що Закон України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року скасовує можливість застосування за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, покарання у виді позбавлення волі, суд дійшов висновку про необхідність пом`якшення покарання, призначеного ОСОБА_4 до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону.

Керуючись ст.4,5,61,74,309 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання начальника Харківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року задовольнити.
Визначити ОСОБА_4 покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.12.2018 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 4 років обмеження волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Харківський районний суд Харківської області.
Повний текст ухвали оголошено 07 серпня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1