Справа № 991/7050/20
Провадження №11-сс/991/749/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:
головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
учасники судового провадження: представник заявника адвокат ОСОБА_5 (в інтересах Компанії «Толексіс Трейдінг Лімітед»),
розглянула в судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах компанії «Толексіс Трейдінг Лімітед» на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.08.2020 про повернення його скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Історія провадження
1.11.08.2020 адвокатом ОСОБА_5 в інтересах Компанії «Толексіс Трейдінг Лімітед» до Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) було подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень в. о. директора ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України (далі КК).

2.20.08.2020, не отримавши до цієї дати жодних повідомлень про вжиття заходів реагування за вказаною заявою, адвокат ОСОБА_5 в інтересах Компанії «Толексіс Трейдінг Лімітед» звернувся зі скаргою на бездіяльність уповноваженої службової особи НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за вказаною заявою про вчинене кримінальне правопорушення, до слідчого судді Вищого антикорупційного суду (далі скарга).

3.20.08.2020 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду (далі також ухвала слідчого судді) скаргу адвоката ОСОБА_5 повернуто особі, яка її подала.

4.04.09.2020 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 на зазначену вище ухвалу слідчого судді (далі також апеляційна скарга).

Зміст та мотиви оскаржуваної ухвали
5.Оскаржуваною ухвалою слідчого судді скаргу адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої службової особи НАБУ вирішено повернути особі, яка її подала.

6.Слідчий суддя обґрунтувала своє рішення тим, що: (1) до матеріалів скарги додано копію ордеру АА № 1041743 від 12.08.2020, згідно якого адвокат ОСОБА_5 уповноважений на надання правової допомоги Компанії «Толексіс Трейдінг Лімітед» у НАБУ, САП, а також у будь-яких інших правоохоронних органах, судах всіх інстанцій та юрисдикцій; підприємствах, установах, організаціях будь-якої форми власності; (2) Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2019 у справі № 9901/847/18 висловила правову позицію, яка зводиться до того, що в ордері адвоката на представництво особи повинна бути зазначена конкретна назва (найменування) того судового органу, в якому надається правова допомога клієнту, і докази повноважень адвоката повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії, а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд; (3) адвокатом при зверненні до слідчого судді зі скаргою не підтверджено свої повноваження на представництво інтересів Компанії «Толексіс Трейдінг Лімітед» у Вищому антикорупційному суді; (4) згідно пункту 1 частини 2 статті 304 КПК скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Вимоги і доводи апеляційної скарги
7.В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції за його скаргою.

8.Свої вимоги ОСОБА_5 обґрунтовує наступним: (1) зазначення в ордері у графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» запису, який містить висловлювання «у судах всіх інстанцій та юрисдикцій» є достатнім для висновку про наявність у адвоката права на представництво інтересів компанії у Вищому антикорупційному суді; (2) вказана правова позиція узгоджується із постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 361/4347/17 та постановою Касаційного господарського суду Верховного Суду від 14.11.2019 у справі № 910/1669/19, які прийняті пізніше, ніж постанова Великої палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 9901/847/18; (3) обставини у справі, що була предметом розгляду Великої палати Верховного Суду, на яку послалася слідчий суддя, не є тотожними даній справі, на відміну від судових рішень, наведених адвокатом; (4) інші скарги адвоката ОСОБА_5 з доданими до них ордерами, заповненими в такий же спосіб, були розглянуті іншими слідчими суддями Вищого антикорупційного суду по суті; (5) вказане рішення слідчого судді вважає проявом надмірного формалізму, що позбавляє скаржника права на доступ до суду і порушує пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з цього приводу наведена практика Європейського Суду з прав людини.

Позиції учасників провадження
9.У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

10.Інші учасники судового провадження в судове засідання не прибули та не надали Суду свої позиції щодо апеляційної скарги. Враховуючи, що такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, то їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду (частина 4 статті 405 КПК).

Оцінка та мотиви Суду
11.Враховуючи доводи апеляційної скарги та правову позицію, висловлену в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, Суд повинен з`ясувати чи можна вважати ордер, наданий адвокатом ОСОБА_5 на підтвердження своїх повноважень у провадженні за його скаргою, таким, що підтверджує наявність у нього повноважень представляти інтереси зазначеної юридичної особи саме у Вищому антикорупційному суді.

12.Спірні обставини, що розглядаються, стосуються ступеню конкретизації при заповненні графи ордеру АА № 1041743 від 12.08.2020 «Назва органу, в якому надається правова допомога».

13.Так, слідчий суддя, повертаючи скаргу, послався на правову позицію Великої палати Верховного Суду (далі ВС), висловлену у постанові від 05.06.2019 у справі № 9901/847/18, і вважає що заповнення вказаної графи із загальною вказівкою «у судах всіх інстанцій та юрисдикцій» не є достатньо конкретним, щоб вважати адвоката повноважним представляти інтереси особи у Вищому антикорупційному суді.

14.Правова позиція, висловлена у постанові Касаційного цивільного суду ВС від 15.04.2020 у справі № 361/4347/17 та постанові Касаційного господарського суду ВС від 14.11.2019 у справі № 910/1669/19 (тобто у судових рішеннях, що прийняті пізніше за постанову Великої палати ВС), на які звертає увагу апелянт, є по суті загальною, та виходить з того, що «апеляційним судом не було враховано, що згідно з обставинами справи № 9901/847/18 (справа, що розглядалась Великою палатою ВС), у доданому до позову ордері на надання правової допомоги в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» було зазначено: «В органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності і підпорядкування». Натомість у справі № 910/1669/19, та у справі № 361/4347/17-ц зазначено «у будь-яких судах України…», «у всіх органах судової влади…». Тобто у справі № 9901/847/18 у ордері на надання правової допомоги у вищезгаданій графі взагалі були відсутні відомості про судові органи, тоді як у справі № 910/1669/19 та у справі № 361/4347/17-ц зазначено про надання адвокатом правової допомоги у будь-яких судах України, що у даному випадку було достатнім для висновку про наявність у адвоката права на підписання апеляційної скарги від імені юридичної особи.

15.Вказаний висновок (на думку Касаційного цивільного суду ВС та Касаційного господарського суду ВС) не суперечить правовій позиції Великої Палати ВС у справі № 9901/847/18, з огляду на те, що у цьому випадку скаржником дотримано вимоги Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, оскільки вказівка у ордері у графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» про те, що правова допомога надається в будь-яких судах України є достатнім та необхідним підтвердженням того, що адвокат уповноважений надавати правову допомогу клієнту та представляти його інтереси в будь-яких судах України, а тому не вимагає уточнення/зазначення територіальної, інстанційної, предметної та суб`єктної юрисдикції судів.

16.Суд звертає увагу, що у справі, яка розглядається, у ордері АА № 1041743 від 12.08.2020 в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» адвокатом зазначено «у судах всіх інстанцій та юрисдикцій», що відповідає обставинам справи № 910/1669/19 та справи № 361/4347/17-ц, і не є тотожним обставинам справи № 9901/847/18, яка переглядалася Великою Палатою ВС, за якими в ордері взагалі не були зазначені жодні судові органи (незалежно від рівня узагальнення).

17.Судові органи відокремлені від інших органів державної влади у диспозиції пункту 2 частини 1 статті 20 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами. Із наведеного Велика Палата ВС у вищезазначеній постанові зробила висновок, що «таким чином, судові органи чітко відокремлені від інших органів державної влади».

18.Застосування наведених правових позицій касаційних судів у господарській та цивільній справі щодо цього питання Суд вважає релевантним з огляду на той факт, що норми Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Положення про ордер, затвердженого рішенням Ради адвокатів України (як того, що діяло раніше, № 36 від 17.12.2012 , так і того, що є чинним наразі, № 41 від 12.04.2019) є загальними, тобто не містять жодної специфіки залежно від тієї чи іншої юрисдикції.

19.У той же час, специфіка кримінального судочинства (на відміну від цивільного, господарського та адміністративного) може потребувати більш частішого підтвердження повноважень у різних провадженнях, оскільки на етапі досудового розслідування скарги на рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора можуть неодноразово розглядати різні слідчі судді. Крім того, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, передбачені і пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

20.Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом (частина 3 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

21.Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (частини 1, 2 статті 55 КПК).

22.Представником юридичної особи, яка є потерпілим, може бути її керівник, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю, а також особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні. Повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються документами, передбаченими статтею 50 КПК, якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні (частина 2, пункт 1 частини 3 статті 58 КПК). Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги (частина 3 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

23.Повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги (частина 1 статті 50 КПК).

24.Ордер на надання правової допомоги письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України № 5076-VI від 05.07.2012 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законами України. Ордер встановленої форми є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Відповідальність за достовірність вказаних в ордері даних несе адвокат (особа, яка видала ордер). У ордері на надання правової допомоги, який видається адвокатом або адвокатським бюро чи адвокатським об`єднанням, не заборонено здійснювати виправлення і дописки, у разі якщо обсяг повноважень адвоката змінюється в межах такого договору (пункти 2, 5, 15 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого Рішенням Ради адвокатів України № 41 від 12.04.2019).

25.Ордер є документом, який лише посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги, тоді як увесь обсяг повноважень адвоката діяти від імені клієнта обумовлюється предметом договору про надання правової допомоги та колом визначених в ньому повноважень адвоката.

26.Статтею 400-1 КК встановлено кримінальну відповідальність адвоката за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, встановлених договором про надання правничої допомоги. У ордері АА № 1041743 від 12.08.2020, доданому до скарги слідчому судді на підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_5 , засвідченого підписом самого адвоката та керівника адвокатського бюро «Іванов і партнери», зазначено, що договором про надання правової (правничої допомоги) права адвоката не обмежуються. За таких умов забезпечується щоб адвокат ОСОБА_5 мав право подавати скаргу у цій справі і при цьому діяв у межах повноважень, у тому числі і у Вищому антикорупційному суді, який хоча й не конкретизований в ордері АА № 1041743 від 12.08.2020, проте охоплюється формулюванням «суди всіх інстанцій та юрисдикцій».

27.Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) (частина 5 статті 9 КПК). Так, в ухвалі від 08.01.2008 ЄСПЛ щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі Скорик проти України зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Безумовно, право доступу до судів не є абсолютним, але може бути обмежене; це дозволено в тому розумінні, що право доступу «за своєю суттю вимагає регулювання державою, регулювання якої може змінюватися за часом та місцем відповідно до потреб та ресурсів громади та окремих людей». Тим не менш, застосовані обмеження не повинні обмежувати чи зменшувати доступ до особи таким чином або настільки, що порушується сама суть права. Вони повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються та метою, яку намагаються досягнути (рішення у справі Guerin v. France, 29 липня 1998 року, Reports 1998-V, п. 37).

28.За таких умов Суд вважає, що повернення скарги адвоката ОСОБА_5 є проявом надмірного формалізму і не переслідує жодну легітимну мету, тобто порушує саму суть права на доступ до суду.

29.За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу (частина 3 статті 407 КПК).

30.З огляду на вищевикладене Суд дійшов висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати.

31.Керуючись статтями 50, 55, 58, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК, 20, 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» колегія суддів постановила:

1.Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

2.Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.08.2020 про повернення скарги ОСОБА_7 скасувати.

3.Постановити нову ухвалу, якою скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах компанії «Толексіс Трейдінг Лімітед» від 11.08.2020 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягала в невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, разом із матеріалами справи № 991/7050/20 направити до Вищого антикорупційного суду для розгляду в установленому порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3