ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/805/20 Номер провадження 11-кп/814/1070/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ "Машівська виправна колонія (№9)" провадження за апеляційною скаргою прокурора Машівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 17 вересня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволено клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт. Замінено засудженому ОСОБА_7 невідбуту частину основного покарання у виді 01 року 02 місяців 19 днів позбавлення волі за вироком Валківського районного суду Харківської області від 24 листопада 2015 року більш м`яким покаранням у виді виправних робіт з відрахуванням 20% заробітної плати на користь держави, із залишенням додаткової міри покарання.
Зараховано ОСОБА_7 у строк покарання у виді виправних робіт, час перебування його в місцях позбавлення волі, з моменту винесення судом ухвали від 17 вересня 2020 року про заміну покарання до часу набрання рішенням суду законної сили, з розрахунку, що 1 дню позбавлення волі відповідає 3 дні виправних робіт.

Приймаючи вказане рішення, суд послався на те, що оскільки засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання за вироком Валківського районного суду Харківської області від 24.11.2015р. за вчинення тяжких корупційних злочинів, його характеристика та досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що він став на шлях виправлення, а відтак дійшов висновку, що подання обґрунтоване і його слід задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду відносно ОСОБА_7 скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну покарання більш м`яким покаранням.
Вказує, що судом безпідставно здійснено посилання на п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України, що передбачає можливість застосування заміни покарання більш м`яким до осіб засуджених за особливо тяжкі злочини при відбутті 2/3 строку призначеного покарання, з огляду на те, що ОСОБА_7 вчинено тяжкі злочини, які у відповідності до примітки ст. 45 КК України належать до корупційних.
При цьому ч. 4 ст. 82 КК України містить винятки із загального правила про застосування заміни покарання більш м`яким до осіб засуджених за корупційні злочини.
На підставі цього вважає, що оскільки ОСОБА_7 засуджений в тому числі за тяжкі корупційні злочини, до нього не може бути застосовано вказану пільгу.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції прокурор підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з підстав у ній наведених. Вважає ухвалу суду незаконною. Засуджений ОСОБА_7 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу суду залишити без змін.

Мотиви суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд першої інстанції, розглядаючи провадження щодо засудженого ОСОБА_7 , не дотримався вказаних вимог Кримінально-процесуального законодавства, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, внаслідок чого ухвалив незаконне рішення, яке підлягає скасуванню з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів провадження, 09 вересня 2020 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.
Задовольняючи клопотання, суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення тим, що п.п. 1 та 2 ч. 4 ст. 82 КК України містять застереження про неможливість застосування заміни покарання більш м`яким до засуджених, які вчинили певні корупційні правопорушення. Водночас п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України, на переконання суду першої інстанції, не містить будь-яких застережень щодо можливості застосування вказаної норми закону до осіб, які вчинили тяжкі корупційні злочини. При цьому суд застосував принцип верховенства права та дійшов висновку, що оскільки вказаною нормою можливе звільнення засуджених, які відбули 2/3 строку покарання за вчинення особливо тяжких злочинів, а відтак застосовує її до тяжких корупційних злочинів, які відповідно до класифікації є менш тяжкими по відношенню до особливо тяжких злочинів.
Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції.
Так, відповідно до примітки ст. 45 КК України, корупційними злочинами відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368-369-2 цього Кодексу.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений вироком Валківського районного суду Харківської області від 24 листопада 2015 року за вчинення злочинів передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 191, ч. 3 ст. 369 КК України, які відповідно до класифікації за ст.ст. 12, 45 КК України відносяться до тяжких корупційних злочинів.
Положеннями ст. 82 КК України визначено порядок, спеціальні умови та строки, при дотриманні яких засудженій особі може бути замінено невідбуту частину покарання більш м`яким.
Однак, відповідно до цієї норми закону до переліку осіб, яким може бути замінено покарання більш м`яким не віднесено засуджених за тяжкі корупційні злочини.
Відтак, ухвала суду про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді виправних робіт є незаконною та необґрунтованою.
Доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність скасування ухвали суду та постановлення нового судового рішення, оскільки в п. п. 2, 3 ч. 4 ст. 82 КК України не передбачає можливість заміни покарання більш м`яким засудженим за вчинені тяжкі корупційні злочини, апеляційний суд вважає обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам закону.
Статтею 82 КК України чітко визначені конкретні умови та підстави заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. Такі підстави розширеному тлумаченню не підлягають, а згідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, а відтак апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Машівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 задовольнити, а ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 17 вересня 2020 року відносно ОСОБА_7 скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4