Справа № 396/292/20
Провадження № 1-кп/396/124/20
УХВАЛА
11.09.2020 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.
23.07.2020 року до суду надійшла скарга від обвинуваченого ОСОБА_4 , в якій він вказує, що вважає обвинувачення відносно нього за ч. 2 ст. 185 КК України в даному кримінальному провадженні сфальсифіваним, так як дільничий в с. Рівне Новоукраїнського району Новоукраїнського ВП ГУНП Кіровоградської області під час затримання не зважав на його пояснення та відмовився провести перехресний допит з потерпілим ОСОБА_6 . Просить взяти дані обставини до уваги.
Захисник ОСОБА_5 питання вирішення скарги віднесла на розгляд суду.
Прокурор заперечив щодо доводів скарги, пояснивши, що всі обставини щодо обвинувачення було перевірено на досудовому слідстві та вони підтверджуються відповідними письмовими доказами.
Зваживши на думку сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку.
Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК України).
Згідно з вимогами п.п. 2, 3 ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.
За змістом ч. 1, п. 2 ч. 2, ч. 4 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження.
Однак в скарзі обвинувачений ОСОБА_4 не вказує, щодо застосування до нього психологічного або ж фізичного насильства, натомість протокол огляду місця події від 14.01.2020 року складено за його участі та власноручно ним підписано. Жодних скарг на стадії досудового розслідування, щодо обвинувачення ним також не подано. Повідомлення про підозру вручено обвинуваченому 07.02.2020 року та того ж дня призначено захисника ОСОБА_5 , однак жодних скарг оскаржень по факту підозри та обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України ними не подавалось.
Також, суд вказує, що нормами КПК України взагалі не передбачено подання скарги на дії дільничого, а згідно ст. 303 КПК України, можливе оскарження рішення, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудовго розслідування та на на стадії підготовчого провадження, яке в даному випадку вже закрито.
Під час судового розгляду справи, суд оцінить кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, отримання їх у відповідності до норм КПК України на аідповідність положень ст.ст. 85-87 КПК України), проведе допит потерпілого з метою повного з`ясування всіх обставин справи, та підтвердження в судовому засіданні вини обвинуваченого.
Положення ч. 2 ст. 353 ч.ч. 2, 3 5-14 ст. 352 КПК України передбачає перехресний допит потерпілого в судовому засіданні.
Якщо під час судового розгляду буде встановлено нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, прокурор має право змінити обвинувачення або ж відмовитись від обвинувачення (ст. ст. 338-340 КПК України).
Крім того відповідно ст. 373 КПК України, у разі недоведення вини обвинувачаного у вчиненні кримінального правопорушення або встановлення відсутності в його діях складу кримінального правопорушення, суд ухвалює виправдувальний вирок. Тобто питання кваліфікації обвинувачення може вирішуватися судом під час ухвалення остаточного рішення у спарві.
З огляду на вище викладене, суд вважає, що скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно залишити без розгляду, за безпідставності подання та її необгрунтованості.
Керуючись ст. ст. 26, 206, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на дії дільничого - залишити без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1