Дата документу 05.10.2020 Справа № 311/7/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 311/7/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/635/20 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з Василівського районного суду Запорізької області

розглянула 5 жовтня 2020 року у відкритому судовому засіданні (в режимі відео конференції)в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 19 грудня 2019 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орлянське Василівського району Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини :

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався в тому, що в один із днів в кінці вересня місяця 2017 року, в денний час доби, знаходячись в селі Балки Василівського району Запорізької області, він на вул. Піщана, поблизу цвинтаря, виявив дикоростучі кущі конопель, одразу після чого, діючи з прямим умислом, направленим на незаконний обіг наркотичних засобів, зірвав руками верхівкові частини, листя та стебла з вказаних кущів коноплі, тим самим, шляхом знахідки, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, який помістив у полімерний пакет і, зберігаючи при собі, переніс їх в приміщення житла за місцем свого мешкання за адресою: квартира АДРЕСА_2 та незаконно зберігав до виявлення та вилучення працівниками поліції за наступних обставин.
11 жовтня 2017 року, в період часу з 21 години 10 хвилин до 21 години 40 хвилин, під час проведення огляду місця події, з дозволу особи власника домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 , в приміщенні спальної кімнати, виявлено та вилучено полімерний пакет, всередині якого знаходилась речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору, масою 32,978 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 28,561 г, та яку ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Районний суд, посилаючись на не доведення стороною обвинувачення належними та допустимими доказами наявності в діянні обвинуваченого ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, зокрема, такого елементу як суб`єкт злочину, в зв`язку з відсутністю належних доказів осудності останнього, прийшов до висновку про необхідність виправдати ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст. 373 КПК України, в зв`язку з недоведеністю складу кримінального правопорушення в діянні обвинуваченого.

Вироком Василівського районного суду Запорізької області від 19 грудня 2019 року:
ОСОБА_7 визнаний невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та виправданий у зв`язку з недоведеністю складу кримінального правопорушення в діянні обвинуваченого.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з оскаржуваним вироком, вважає його незаконним у зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд першої інстанції в порушення ст. 94 та п.1 ч.3 ст. 374 КПК України не надав жодної правової оцінки дослідженим у суді доказам обвинувачення, а лише перелічив їх, а також не вказав чи то досліджені докази доводять пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення, чи то спростовують його.

Крім того, не погоджуючись з висновками та мотивами суду щодо виправдання обвинуваченого, вказує, що активні цілеспрямовані дії ОСОБА_7 у вигляді зірвання руками наркотичних засобів, обізнаність про те, що ці рослини є наркотичними засобами, їх подальше вживання шляхом куріння та зберігання у себе вдома, висвітлюють та відображають внутрішнє ставлення ОСОБА_7 до його дій, а саме: усвідомлення вчинення ним прямих цілеспрямованих злочинних дій щодо обороту наркотичних засобів та належного суб`єкта цього злочину, оскільки вчиняючи зазначені в обвинуваченні дії з наркотичними засобами ОСОБА_7 розуміє їх призначення, порядок та хронологію дій з наркотичними засобами для досягнення певної мети - власного подальшого вживання.

Просить вирок скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, зазначивши про те, що не встановлено, що обвинувачений не є суб`єктом кримінального правопорушення.
Захисник у судовому засіданні просив вирок суду залишити без змін.
Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Згідно ч. 1 ст. 18 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.

Таким чином осудність є однією з загальних ознак суб`єкта кримінального правопорушення, юридичною підставою вини та кримінальної відповідальності.

Виходячи з передбачених ст. 19 КК України критеріїв, відповідний стан особи характеризується здатністю усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Неосудна особа позбавлена такої здатності унаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Особа, що вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, а може бути піддана за рішенням суду примусовим заходам медичного характеру.

Так, за змістом оскаржуваного судового рішення вбачається наявність у суду сумнівів щодо осудності ОСОБА_7 , що і стало підставою для виправдування останнього у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч.1 ст. 309 КК України, оскільки стороною обвинувачення належними та допустимими доказами не доведено наявності в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення, зокрема такого елементу як суб`єкт кримінального правопорушення.

За висновком судово-психіатричного експерта № 326 від 11 липня 2018 року вбачається, що ОСОБА_7 виявляє зміни структури ієрархії мотивів, резонерство, різноплановість, поверхневість та паралогічність пояснень, виявлені ознаки шизофренічного регістру та потребує проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи для уточнення діагнозу та винесення остаточного експертного рішення (т. 1 а.п. 163-168).

Допитана експерт ОСОБА_10 , яка брала участь у проведенні комплексної судової психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_7 , підтвердила, що ОСОБА_7 виявляє ознаки психічного захворювання та потребує проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

За клопотанням прокурора в провадженні було призначено стаціонарну судову психолого-психіатричну експертизу щодо психічного стану обвинуваченого. Проведення експертизи було доручено експертам Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради (т. 1 а.п. 175-176).

Між тим, проведення експертизи не відбулося через відсутність у ОСОБА_7 документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України (т. 1, а.п. 244, 246).

Місцевим судом було на орган поліції покладено обов`язок встановити особу обвинуваченого та сприяти в отриманні ОСОБА_7 документу, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України (т. 2 а.п. 2-3).

Проте прокурором було повідомлено про фактичну неможливість виконання вказаного судового доручення, в зв`язку з чим судом направлено запит до Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради про повернення на адресу суду матеріалів кримінального провадження (т. 2 а.п. 14,17-18).

Отже, призначена стаціонарна судова психолого-психіатрична експертиза стосовно психічного стану ОСОБА_7 проведена не була.

Суд апеляційної інстанції вважає висновок місцевого суду щодо неосудності ОСОБА_7 , за відсутності відповідного експертного рішення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, передчасним.

При цьому встановлення особи, зокрема обвинуваченого передбачено ст. 342 КПК України, що вочевидь, за наведених у вироку обставин відсутності посвідчуючих особу обвинуваченого документів, не було дотримано.

Районним суд, приймаючи зазначене рішення та не маючи відповідного документу на підтвердження особи обвинуваченого, що було встановлено безпосередньо судом, допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, зокрема і загалом в контексті притягнення конкретної особи до кримінальної відповідальності.

Приймаючи до уваги встановлений факт істотного порушення місцевим судом вимог кримінального процесуального закону, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме вимог ст. ст. 7, 8, 9 КПК України щодо засад верховенства права, законності, ч.6 ст. 9 КПК України, оскаржуваний вирок на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409, ч.1 ст. 412, ст. 415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Одночасно, судова колегія зауважує, що належне встановлення особи підозрюваного на стадії досудового розслідування, в контексті визначеної ст. 2 КК України підстави кримінальної відповідальності, має вирішальне значення з метою притягнення до відповідальності особи, яка має безпосередню причетність до інкримінованого кримінального правопорушення та відповідає юридичним ознакам суб`єкту злочину, що в подальшому убезпечить від судової помилки.

При новому розгляді суду необхідно усунути порушення й прийняти вмотивоване і обґрунтоване рішення, а також під час підготовчого судового засідання з`ясувати питання щодо обставин, які слугували відомостями на користь встановлення органом досудового розслідування особи обвинуваченого та наявності на час проведення підготовчого судового засідання документу, який посвідчує його особу.

Керуючись ст. ст.405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Василівського районного суду Запорізької області від 19 грудня 2019 року відносно ОСОБА_7 , виправданого за ч.1 ст. 309 КК України скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4