Справа № 337/5000/20
Провадження № 1-кп/337/551/2020
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в спрощеному провадженні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 07.11.2020 року за №000433, відносноОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

06.11.2019 року приблизно о 06 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з кімнати своєї матері ОСОБА_4 , таємно викрав телевізійний приймач «Т2», фірми «ROMSAT», моделі «TR - 9000HD», в корпусі чорного кольору, який належить потерпілій ОСОБА_4 , спричинивши останній матеріальний збиток на суму 449,10 грн.

Згідно письмової заяви підозрюваного ОСОБА_3 , складеної в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , він беззаперечно визнає свою винуватість у вказаному кримінальному правопорушенні, згоден і не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності.
Згідно письмової заяви потерпілої ОСОБА_4 вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за її відсутності.
Відповідно до ст. 381, 382 КПК України, за клопотанням прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , суд розглядає зазначене кримінальне провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників судового провадження.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження та потерпілою, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила протиправне діяння, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Обвинувачений ОСОБА_3 не судимий, в силу ст.89 КК України, вчинив кримінальний проступок, має місце реєстрації та проживання, офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має стабільного джерела доходу, на обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває, не має негативних характеристик.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми діями активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Санкцією ч. 1 ст. 185 КК України передбачений широкий перелік покарань, які можуть бути призначені судом. Суд приходить до висновку, що застосування покарання у вигляді штрафу та виправних робіт не буде сприяти меті покарання, оскільки не зможе бути виконане, у зв`язку із тим, що обвинувачений не має постійного місця роботи. Із аналогічних причин, суд приходить до висновку про не доцільність застосування покарання у вигляді громадських робіт. Таким чином, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі. Зважаючи на характер вчиненого кримінального проступку, суд вважає за можливе призначити мінімальний розмір покарання у вигляді обмеження волі, передбачений загальною частиною КК України.
Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч. 1 ст. 75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.
Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст. 75,76 КК України. Разом із тим, вирішуючи питання щодо тривалості строку випробування, суд, з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень та особу обвинуваченого, вважає, що строк випробування може бути мінімальним.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні, не обирався.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступкупередбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 1(одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном 1(один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину, проступку), і виконає покладені на нього такі обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речовий доказ: телевізійний приймач «Т2», фірми «ROMSAT», моделі «TR - 9000HD», в корпусі чорного кольору, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_4 (постанова від 13.11.2020 року, розписка) - залишити ОСОБА_4 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його отримання.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: