Справа № 721/620/20
Провадження №1-кп/713/158/20
УХВАЛА
іменем України

23.09.2020 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретарки судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника неповнолітніх потерпілих ОСОБА_6 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 11.01.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянство України, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.152 ч.4 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Вижницького районного суду знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000006 від 11.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.152 ч.4 КК України, який надійшов з Чернівецького апеляційного суду.

23.09.2020 року прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

Зазначала, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.152 ч.4 КК України (в редакції, станом на 08.04.2019 року), який відповідно до ч.5 ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а тому відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 28.07.2020 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зазначала, що продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно для запобігання спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та санкцію інкримінованої статті, ОСОБА_4 , враховуючи те, що останній проживає в прикордонному районі, ніде не працює та не навчається, має нестійкі соціальні зв`язки, може переховуватись з метою уникнення покарання, оскільки будь-якої альтернативної міри покарання за вчинення вказаних злочинів законом не передбачено);

незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні (оскільки малолітні потерпілі та свідки, яким відома інформація з приводу вчинених злочинів, проживають з ним по сусідству, а тому ОСОБА_4 зможе безперешкодно впливати на них шляхом залякування, погроз або іншим чином з метою зміни показань або відмови від дачі показань);

вчинити інше кримінальне правопорушення (враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив інкриміновані йому злочини з незначним часовим проміжком та обидва щодо малолітніх дітей, а тому знаходячись на волі ОСОБА_4 може продовжити вчиняти злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості інших осіб, у тому числі малолітніх і неповнолітніх).

При продовженні терміну дії запобіжного заходу також враховуються обставини, передбачені ст.178 КК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, які на даний час доводять причетність ОСОБА_4 до вчинення даних злочинів; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 є особою, що досягла повноліття, без будь-яких фізичних чи психічних вад, вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 не забезпечить у повній мірі виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не надасть реальної змоги запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст.177 КІІК України.

Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України та те, що інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_4 злочини, передбачені ч.4 ст.152 КК України, вчинені із застосування насильства, розмір застави у вказаному кримінальному провадженні визначати не доцільно.

На даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були встановлені слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.07.2020 року під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , не зникли та не зменшилися.

Просила на час судового розгляду продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 строком на шістдесят днів, без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , дослідивши письмові докази, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, документів, суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи питання доцільності тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, слідчий суддя виходить з такого.

Відповідно до чч.1 та 2 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Зі змісту ст.199 КПК України вбачається, що підставами продовження строку тримання під вартою є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Частиною 4 ст.199 КПК України визначено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Статтею 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

А статтею 201 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

До клопотання мають бути додані: копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання; перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчим суддею установлено, що 11.01.2020 року до ЄРДР за №0000006 внесено запис про кримінальне правопорушення, передбачене ст.152 ч.4 КК України.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подано прокурором з пропуском строків, встановлених ч.1 ст.199 КПК України.

Копію клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 отримали 22.09.2020 року о 12.55 год.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.07.2020 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 24.09.2020 року.

Вказаною ухвалою встановлено існування ризиків, передбачених ст.177КПК України, а зокрема, що ОСОБА_4 буде мати можливість: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду на території України, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховано, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

З урахування вказаних обставин слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть на той час забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і запобігти встановленим ризикам.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою суд враховує, що:

- ймовірність та обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження;

- ступінь ризиків, які стали підставою для обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилася і на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України зокрема, що ОСОБА_4 буде мати можливість:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду на території України враховуючи суворість покарання, а також те, що у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, не одружений, офіційно не працевлаштований;

незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, що проживають на території Путильського району;

вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні двох епізодів умисного кримінального правопорушення.

Також прокурором доведено наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд дійшов висновку, що підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам немає, враховуючи такі обставини: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України; раніше не судимий; вік та стан здоров`я обвинуваченого; не одружений, утриманців не має; не працює.

Тобто судом встановлено, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не зменшилася, а також наявні обставин, які перешкоджають судового розгляду до закінчення дії ухвали слідчого судді від 28.07.2020 року про тримання під вартою.

Доказів того, що на даний час перестали існувати всі ризики, які стали підставою для обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, захисником не надано.

Також стороною захисту не доведено, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів буде достатнім для запобігання ризикам, які стали підставою для обрання та слугують підставою для продовження обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Оскільки злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_4 вчинений із застосуванням насильства до малолітніх, то суд вважає, що у даному кримінальному провадженні визначати розмір застави не потрібно.

Таким чином, з урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність клопотання захисника про зміну запобіжного заходу та доцільність продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою в межах строку, визначеного законом.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 331, 369 ч.2, 372, п.20-5 Розділу XІ Перехідні положення КПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.152 ч.4 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 17.30 год. 21 листопада 2020 року включно.

Копію ухвали направити у ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор».

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1