УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.08.2020 Справа №607/12246/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001133 від 06.05.2020 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль Тернопільської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не депутата, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 06 травня 2020 року близько 11 годині 30 хвилин, перебуваючи за кермом технічно справного автомобіля «Fiat Doblo» р.н. НОМЕР_1 , з метою обслуговування торговельних та інших підприємств заїхав на тротуар, що неподалік будинку №18, по вул. Руська, м. Тернопіль де ним зупинився та стояв.

Виконавши свої службові обов`язки, водій ОСОБА_4 повернувся до салону автомобіля «Fiat Doblo» р.н. НОМЕР_1 де запустив двигун та почав рух заднім ходом.

В цей час, позаду автомобіля «Fiat Doblo» р.н. НОМЕР_1 знаходилась пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_3 .

Перед початком руху заднім ходом, водій автомобіля «Fiat Doblo» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , в порушення вимог п. 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями (далі - ПДР), не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху. Окрім того, маючи на меті здійснити вказаний маневр, з метою забезпечення безпеки руху, ОСОБА_4 не звернувся за допомогою до інших осіб, хоча мав таку можливість, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР.

Унаслідок цього та в порушення вимог п. 10.1 ПДР, водій ОСОБА_4 , не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам руху, розпочав рух автомобілем «Fiat Doblo» р.н. НОМЕР_1 заднім ходом, внаслідок чого, його задньою частиною допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка стояла позаду цього транспортного засобу у нерухомому положенні.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового перелому головки плечової кістки і вивиху плеча, які за ознакою тривалого (більше 21 день) розладу здоров`я належать до середньої тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 10.1 та 10.9. ПДР перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Тим самим, встановлено достатність доказів для обвинувачення ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав повністю.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Під час судового засідання обвинувачений звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілою, а порушене щодо нього кримінальне провадження просить закрити.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо задоволення вказаного клопотання не заперечила, вказала, що примирилася з обвинуваченим та претензій до нього не має.

Прокурор у судовому засіданні щодо задоволення вказаного клопотання не заперечив.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу заявленого клопотання, суд вважає, що таке підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду..

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, визначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному кримінально-процесуальним кодексом порядку відповідне судове рішення.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти, як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до нетяжкого злочину, та є таким, який вчинено з необережності, ОСОБА_4 примирився із потерпілим, відшкодував завдані збитки, а тому є достатні підстави для закриття даного кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням із потерпілим, відтак клопотання обвинуваченого слід задовольнити.

Щодо речових доказів по справі, то слід скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.05.2020 року по справі №607/7718/20 (провадження №1кс/607/3527/2020) на автомобіль «Fiat Doblo», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 жительці АДРЕСА_4 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та перебуває у володінні, користуванні водія ОСОБА_4 , - після набрання ухвалою законної сили.

Крім цього, прокурор звернувся до суду із цивільним позовом в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради до відповідача ОСОБА_4 про стягнення коштів.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відтак, у зв`язку із задоволенням клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, вказані позовні вимоги слід залишити без розгляді, роз`яснивши, що прокурор не позбавлений права звернутись до суду із цивільним позовом у загальному порядку.

На підставі ст.ст. 44, 46 КК України, ст.ст. 284, 286 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням із потерпілим задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням із потерплим, а кримінальне провадження №0001133 від 06.05.2020 року за даним фактом закрити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.05.2020 року по справі №607/7718/20 (провадження №1кс/607/3527/2020) на автомобіль «Fiat Doblo», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 жительці АДРЕСА_4 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та перебуває у володінні, користуванні водія ОСОБА_4 , - після набрання ухвалою законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий ОСОБА_1