Справа № 626/210/20
Провадження № 1-кс/626/46/2020
УХВАЛА

05 лютого 2020 року м.Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Красноградського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна ,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Красноградського відділу поліції ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000048 від 30.01.2020 за ознаками ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, яке погоджено з начальником Красноградського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий СВ Красноградського ВП зазначила, що 30.01.2020 до ЧЧ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області від ОСОБА_5 надійшло повідомлення про те, що 30.01.2020 приблизно о 13-й годині 45 хвилин невстановлена особа намагалась вчини крадіжку майна потерпілої шляхом пошкодження замка вхідних дверей, але свій злочинний задум довести до кінця не змогла з причин, що від неї не залежали.

Оскільки заявницею було надано інформацію, щодо автомобіля на якому можуть пересуватись злочинці, то в подальшому було надано орієнтування черговим нарядом ГРПП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області для встановлення місця знаходження транспортного засобу.

30.01.2020 о 16-й годині15 хвилин до чергової частини Красноградського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від поліцейського СРПП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області про те, що на виїзді з м. Красноград Харківської області , а саме на автодорозі Харків-Красноград-Перещепино, на відстані близько 50 метрів від стели "Красноград" в напрямку м. Харків було зупинено автомобіль марки ВАЗ 21124 чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який за зовнішнім ознакам співпадає з орієнованим автомобілем, за кермом якого знаходився ОСОБА_6 та двома пасажирами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Після приїзду СОГ на місце зупинки вказаного транспортного засобу було проведено його огляд під час якого було виявлено та вилучено чотири ключі, за зовнішніми ознаками схожі на ключі від дверей квартири, будинку чи будь-якого приміщення. У водія автомобіля було вивлено та вилучено 18 різноманітних ключів та 2 дистанційні пульти, кишенковий годинник, флеш носій, грошові кошти та мобільний телефон. У пасажира ОСОБА_7 було виявлено та вилучено грошові кошти та три мобільні телефони. У пасажира ОСОБА_8 було виявлено та вилучено два мобільні телефони, планшет, роутер, срібну ложку, грошові кошти, рукавички та ключі.

Відповідні відомості згідно з чинним кримінальним процесуальним законодавством України 30.01.2020 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, 30.01.2020 до чергової частини Красноградського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що невідома особа, шляхом підбору ключа проникла до приміщення квартири, яку вона винаймає, за адресою: АДРЕСА_1 , де вчинила крадіжку її майна.

Відповідні відомості згідно з чинним кримінальним процесуальним законодавством України 30.01.2020 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_9 надала свідчення про те, що 30.01.2020, вранці, вона вийшла зі своєї квартири та пішла на роботу. Житло зачинила своїм ключем із зовні на внутрішній ригельний замок, встановлений у вхідні двері до квартири. Близько 18.10 год. ОСОБА_9 повернулася додому з роботи. Коли вона вставила свій ключ до замку від вхідних дверей та намагалася прокрутити його, то зрозуміла, що замок знаходиться у положенні відчинено. В квартирі помітила, що речі знаходились не на своїх місцях, шафи та полиці були відчиненими. Потерпіла відразу зрозуміла, що було обкрадено та почала переглядати, які саме речі було викрадено. Так, ОСОБА_9 помітила, що було викрадено гроші в сумі 200 Євро, купюрами номіналом по 50 Євро, роутер для Інтернету марки "TP Link" білого кольору з однією антеною, срібну ложку, планшет білого кольору марки "Prestigio" та золотий хрестик.

31.01.2020 начальником Красноградського відділу Первомайської місцевої прокуратури в порядку ч. 1 ст. 217 КПК України матеріали кримінальних проваджень за № 0000048 та № 0000049 об`єднано в одне провадження за № 0000048.

Автомобіль ВАЗ 21124, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_10 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключі від нього визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що автомобіль ВАЗ 21124, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключі від нього у кримінальному провадженні визнано речовими доказами та є знаряддям вчинення вказаного злочину, сторона обвинувачення вважає, що необхідно накласти на нього арешт для подальшого проведення процесуальних та слідчих дій та заборонити вчинення дій направлених на його відчуження та користування.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як передбачено ч.1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

Зокрема п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу, тобто якщо воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Отже, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вказано в ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

До матеріалів клопотання не долучено доказів на підтвердження необхідності встановлення заборони або обмеження користування майном, відсутні документи на підтвердження можливості збереження речового доказу на території прилеглій до Красноградського ВП ГУНП в Харківській області , яке не уповноважене на забезпечення збереження речових доказів у відповідності до порядку, визначеного Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 "Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження".

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи що, згідно ст.ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого надійшло клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна.

З врахуванням вимог ч.4 ст.173 КПК України, на відповідальне зберігання ВАЗ 21124, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_10 , свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та ключі, необхідно передати власнику для транспортування вищевказаного майна за місцем проживання власника за адресою : АДРЕСА_2 .

Керуючись ст. ст.170,171,172,175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя ,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Красноградського ВП ГУНП в Харківській області про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на ВАЗ 21124, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_10 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та ключі, які є речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000048 від 30.01.2020 .

Майно, на яке накладено арешт, передати власнику ОСОБА_10 та встановити заборону на його користування та відчуження на час кримінального провадження. Попередити про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .