ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 547/72/19 Номер провадження 11-кп/814/414/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2019 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Погребняки Семенівського району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, такого, що не має неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має пільгових статусів та інвалідності, ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Погребняки Семенівського району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, такого, що не має неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має інвалідності, ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_2 , раніше не судимого,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Погребняки Семенівського району Полтавської області, українця, громадянина України, студента 1 курсу Полтавського аграрно-економічного коледжу, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , такого, що не має інвалідності, ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_3 , раніше не судимого,

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком

ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2-х (двох) років 6-ти (шести) місяців позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3-х (трьох) років 6-ти (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_9 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2-х (двох) років 6-ти (шести) місяців позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3-х років 6-ти (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань призначено ОСОБА_10 остаточне покарання у вигляді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Неповнолітнього ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2-х (двох) років 6-ти (шести) місяців позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3-х (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено неповнолітньому ОСОБА_11 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно ст.ст. 75, 104 КК України звільнено неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Цивільний позов ОСОБА_13 , до ОСОБА_10 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_13 300,00 (триста) грн. майнової шкоди та 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот) грн. моральної шкоди, а всього 2 800,00 (дві тисячі вісімсот) грн.
Цивільний позов ОСОБА_14 , до ОСОБА_9 та неповнолітнього ОСОБА_11 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_9 та неповнолітнього ОСОБА_11 на користь ОСОБА_14 4 690,00 (чотири тисячі шістсот дев`яносто) грн. майнової шкоди в рівних частинах по 2345 грн.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_14 1 500,00 (одну тисячу п`ятсот) грн. моральної шкоди.
Стягнуто з неповнолітнього ОСОБА_11 , на користь ОСОБА_14 1 500,00 (одну тисячу п`ятсот) грн. моральної шкоди.
Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на користь держави по 942 грн. 06 коп. витрат на проведення товарознавчої експертизи.
Відповідно до ст.100 КПК України вирішено долю речових доказів.

За вироком суду, Обвинувачений ОСОБА_9 31.07.2018 року близько 23 години, з метою заволодіння чужим майном прийшов до господарства потерпілого ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_3 , де за допомогою сокири зірвав навісний замок, проник до приміщення гаража, звідки таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_15 чотирьохтактний навісний двигун до човна марки «Suzuki», потужність двигуна 2,5 к.с., вартістю 5828,40 грн., викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, у вересні 2018 року (точної дати не встановлено) в нічний час обвинувачений ОСОБА_9 , за попередньою змовою із неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_10 , з метою заволодіння чужим майном прийшли до господарства потерпілої ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_4 , де шляхом вільного доступу таємно, а обвинувачений ОСОБА_9 повторно, викрали належні потерпілій ОСОБА_16 дві головки від двигуна марки СМД-31, загальною вартістю 4000,00 грн., далі зникли з місця вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Крім цього, 04.10.2018 року близько 23 години обвинувачений ОСОБА_10 з метою заволодіння чужим майном прийшов до господарства потерпілого ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_4 , де шляхом розбиття скла та віконної рами проник до приміщення сараю, звідки таємно, повторно викрав належні потерпілому ОСОБА_13 два електродвигуни від пральних машин виробництва часів СССР «ТИП АПВ-070-4», 380 Вт 1972 року випуску, загальною вартістю 650,00 грн., викраденим майном розпорядившись на власний розсуд.

Крім цього, 10.10.2018 року близько 02 години обвинувачений ОСОБА_9 , за попередньою змовою із неповнолітніми обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою заволодіння чужим майном прийшли до господарства потерпілого ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_4 , де шляхом вільного доступу таємно, повторно викрали належні цьому потерпілому 7-ми секційну чавунну батарею водяного опалення та 12-ти секційну чавунну батарею водяного опалення, загальною вартістю 1 045,00 грн., викраденим майном розпорядившись на власний розсуд.

Крім цього, 10.10.2018 року близько 23 години обвинувачений ОСОБА_9 , за попередньою змовою із неповнолітніми обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою заволодіння чужим майном прийшли до господарства потерпілої ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_4 , де шляхом вільного доступу таємно, а обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повторно, викрали належний потерпілій ОСОБА_16 бортовий редуктор до комбайна «ДОН-1500», вартістю 15 000,00 грн., викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Крім цього, 17.10.2018 року близько 23 години обвинувачений ОСОБА_9 , за попередньою змовою із неповнолітніми обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою заволодіння чужим майном прийшли до господарства потерпілого ОСОБА_18 за адресою: АДРЕСА_5 , де шляхом зривання прибойця проникли до приміщення літньої кухні, звідки таємно, повторно викрали належний цьому потерпілому бензиновий тример марки «Беларусмаш ББТ-4900», вартістю 1 308,13 грн., викраденим майном розпорядившись на власний розсуд.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_9 30.11.2018 року близько 01 години, перебуваючи у господарстві потерпілого ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_6 , шляхом вільного доступу із салону автомобіля «Volkswagen Caddy» таємно, повторно викрав належні потерпілому ОСОБА_19 кругову шліфувальну машину марки «ТА-010411», вартістю 598,81 грн. та автомобільний компресор марки «SOLAR electric» «AIR compressor double cylinder», вартістю 855,54 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_19 матеріальної шкоди на загальну суму 1454,35 грн., в подальшому викраденим майном розпорядившись на власний розсуд.

Крім цього, 18.06.2019 року близько 19 години обвинувачений ОСОБА_9 , за попередньою змовою із неповнолітніми обвинуваченим ОСОБА_11 , з метою заволодіння чужим майном прийшли до металевого контейнера, переобладнаного для тимчасового перебування людей, розташованого за адресою: с. Дем`янівка, Семенівського району Полтавської області, належного потерпілому ОСОБА_14 , де шляхом відгину нижнього краю вхідних дверей, проникли до приміщення контейнера, звідки таємно, повторно викрали належні потерпілому ОСОБА_14 риболовну розкладну вудку із встановленою котушкою вартістю 410,00 грн., розкладний дерев`яний стілець вартістю 133,00 грн., розкладний металевий стілець вартістю 151,00 грн., автомобільну магнітолу марки «DEX» з дистанційним пультом керування вартістю 783,33 грн. та акустичну колонку вартістю 300,00 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_14 матеріальної шкоди на загальну суму 1777,33 грн., в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_12 просить змінити вирок суду відносно ОСОБА_9 та пом`якшити призначене йому покарання, застосувавши до нього ст.ст.69, 75 КК України.
Свої вимоги мотивує тим, що обвинувачений ОСОБА_9 є особою молодого віку, раніше не судимий, позитивно характеризується, вину вчиненому визнав повністю та щиро розкаявся.
Крім цього захисник вважає безпідставним застосовану до ОСОБА_9 обтяжуючу обставину вчинення злочину щодо осіб похилого віку, оскільки останній не знав точний вік потерпілих.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційної скарги та заперечення щодо апеляційної скарги прокурора, прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені у апеляційних скаргах, суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Вирок суду відносно обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 учасниками судового провадження не оскаржував, а тому вирок суду відносно цих осіб не переглядається.
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 за обставин встановлених судом кваліфіковано правильно за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що, досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вказані вимоги закону та роз`яснення Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, неодружений, не працює, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, сприяння розкриттю злочину, а також вірно вказав на відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно приписів ст. 75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Так, обираючи обвинуваченому міру примусу, суд послався на ступінь тяжкості вчинених злочинів, які на момент ухвалення вироку, відповідно до ст. 12 КК України визначались законом України про кримінальну відповідальність як, злочини середньої тяжкості та тяжкі злочини, особу винного, який не працює, та обставини, які пом`якшують покарання це щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та відсутність обставин, які обтяжують покарання. Також суд врахував те, що ОСОБА_9 продовжив злочинну діяльність, не зважаючи на досудове розслідування кримінального провадження відносно нього.

Окрім врахованого судом, колегія суддів враховує те, що обвинуваченим ОСОБА_9 частко відшкодовано матеріальну шкоду потерпілим, шляхом повернення частини викраденого майна.

Отже, суд правильно призначив ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців та за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців, яке не є мінімальним у межах санкції вказаної норми.

Разом з цим, з рішенням суду про відсутність підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, колегія суддів не погоджується і вважає можливим виправлення ОСОБА_9 без відбування покарання з урахуванням конкретних обставин справи, даних про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав у повному обсязі, повернув частину викраденого майна, вказавши на місце його зберігання. Також колегія суддів враховує те, ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні майже рік перебував під вартою, що також значно вплинуло на виправлення обвинуваченого

З урахуванням вказаних обставин, на думку колегії, застосування щодо ОСОБА_9 положень ст. 75 КК України буде сприяти меті покарання та буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника обвинуваченого підлягає задоволенню, а вирок суду щодо ОСОБА_9 - зміні через необхідність застосування при призначенні покарання ОСОБА_9 - ст. 75 КК України, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених у ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2019 року відносно ОСОБА_9 - змінити.
Вважати ОСОБА_9 засудженим до покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2-х (двох) років 6-ти (шести) місяців позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3-х (трьох) років 6-ти (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_9 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і покласти на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнити ОСОБА_9 з під варти негайно в залі суду.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4