Справа № 357/6378/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуюча суддя - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква кримінальне провадження № 0002165 від 29 травня 2020 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

за ч. 2 ст. 310 КК України,

за участі сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

У С Т А Н О В И В:

На початку квітня 2020 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , який не має відповідної ліцензії на здійснення діяльності, пов`язаної із посівом та вирощуванням рослин конопель, в порушення вимог ст..ст.2, 7, 12, 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», якими встановлено правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні та діяльності з культивування рослин, включених до списку № 3 таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, з метою незаконного посіву і вирощування конопель, на присадибній земельній ділянці поряд з будинком АДРЕСА_2 , в якому проживає, умисно здійснив незаконний посів насіння конопель загальною кількістю 397 одиниць.

У подальшому ОСОБА_3 , виконуючи злочинні дії, спрямовані на незаконне вирощування рослин роду конопель у кількості 397 рослин, систематично доглядаючи за вказаними рослинами конопель, звільняючи їх від бур`яну, прополюючи та поливаючи водою, довів указані рослини до стадії дозрівання, незаконно виростивши їх для подальшого використання для власних потреб без мети збуту.

12 червня 2020 року в період часу з 13 год. 17 хв. До 15 год. 03 хв., під час проведення санкціонованого обшуку на присадибній земельній ділянці поряд з будинком АДРЕСА_2 ,де проживає ОСОБА_3 , у присутності останнього та понятих, працівниками поліції виявлено та вилучено 397 рослин конопель, які згідно висновку експерта № 11-2/3757 від 22 червня 2020 року, є рослинами роду коноплі (Cannabis), які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 310 КК України, тобто незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості 397 рослин.

29 вересня 2020 року між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 укладена Угода про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.310 КК України.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.310 КК України у виді позбавлення волі терміном 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий. На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-469, 472 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією статті 310 ч.2 КК України.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає вимогам Кримінального закону.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Обвинуваченому роз`яснено ч.5, 6, 7 ст.474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлені, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених аб.1, 2, 3, 4 пункту 1 ч.5 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його прав на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене між сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, які встановлені ч.5, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.
Прокурор також просив затвердити угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам закону та визначена міра покарання за вчинений злочин відповідає вимогам Кримінального закону.
Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 просила затвердити угоду про визнання винуватості.
За наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення, про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_3 , з одного боку, за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 та з іншого боку прокурором Білоцерківської місцевої пркуратури ОСОБА_4 та призначення узгодженої сторонами міри покарання і ухвалення обвинувального вироку.
Відповідно до вимог ч.2 ст.75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи на загальну суму 980,70 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави, у відповідності до ст. 124 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

затвердити Угоду про визнання винуватості від 29 вересня 2020 року укладену в м. Біла Церква між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002165 від 29 травня 2020 року щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 310 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 протягом іспитового строку:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_3 витрати на залучення експерта на користь держави у розмірі 980,70 грн.

Речові докази: ножиці, рослини (ззовні схожі на рослини роду коноплі) у кількості 397 шт., фрагменти рослин, які знаходяться на тимчасовому зберіганні в СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області: квитанції № 660, 690, 691, 706 - знищити.

Вирок набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду,через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, в порядку встановленому законом, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, обвинуваченим і захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, а прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_1