Справа №: 272/380/20
Провадження № 1-кп/272/133/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 в м. Андрушівка кримінальне провадження № 0000066 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки м. Андрушівка, Житомирської області,
українки, громадянки України, з повною середньою освітою,
заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за
адресою: АДРЕСА_1 ,
маючої на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимої,
і.н. НОМЕР_1

за ст. 190 ч. 1 КК України,-
встановив:

В один із днів листопада 2019 року, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману. Реалізуючи свій злочинний намір з метою власного збагачення остання шляхом обману повідомила ОСОБА_5 про намір здати в найм квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .
В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння коштами ОСОБА_5 шляхом обману під час телефонної розмови запевнила останнього про надання йому в найм вказаної вище квартири достовірно знаючи, що не являється власником даного житла та жодним чином не уповноважена ним розпоряджатися, тим самим ввела його в оману. При цьому ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_5 про необхідність сплати коштів у розмірі 4 тис. грн. в рахунок попередньої оплати за оренду житла та повідомила номер картки на яку необхідно перерахувати кошти.
20.11.2019 ОСОБА_5 за допомогою платіжної системи «Приват 24» перерахував на картку № НОМЕР_2 , яка обліковується в AT «Державний ощадний банк України» за ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 4000 гривень, які остання 20.11.2019 о 12:04 год. в м. Андрушівка, отримала через банкомат належний AT «Державний ощадний банк України» і розташований за адресою: м. Андрушівка, вул. Зазулінського, та близько 12:25 годин того ж дня в АДРЕСА_3 передала їх ОСОБА_4 .
Після отримання коштів ОСОБА_4 домовленість про надання в оренду квартири не виконала, коштами в сумі 4000 грн. розпорядилася на власний розсуд, завдавши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на зазначену суму.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині визнала повністю та пояснила, що в листопаді 2019 року запропонувала здати квартиру за кошти в сумі 4000 грн.., яка належала її родичам. Однак вона не мала документів на розпорядження квартирою. Потерпілий ОСОБА_5 до неї зателефонував з пропозицією зняти квартиру. Також вказав, що може скинути гроші за оренду в сумі 4000 грн., вона повідомила йому номер картки ОСОБА_6 , на яку ОСОБА_5 перерахував кошти в сумі 4000 грн. за оренду квартири. Після надходження коштів, ОСОБА_6 зняла кошти з картки та передала їй. Вона розпорядилася коштами на власні потреби. Проте квартира не була здана в оренду, так як вона їй не належить та вона не погоджувала з власниками її здачу в оренду. У вчиненому розкаялася, просила суворо не карати.
Обвинувачена ОСОБА_4 підтвердила фактичні обставини провадження, які ніким із сторін не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням документів, які характеризують обвинувачену ОСОБА_4 ..
При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, дослідження доказів щодо яких визнано судом недоцільним, переконався у відсутності сумнівів в добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм те, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини справи підтверджені доказами що знаходяться у справі, та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини справи доведеними.
Оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, і вважає її вину у вчиненому повністю доведеною.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченої, яка по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, думку потерпілого, який покладався на думку суду при визначенні покарання, та вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і обирає їй покарання у виді штрафу.
Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні. Запобіжний захід не обирався.
На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд
ухвалив

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України і призначити їй покарання у виді у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн..
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, крім апеляційного оскарження з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду

Суддя ОСОБА_1