Провадження 1-кс/193/239/20
У Х В А Л А
07 грудня 2020 року смт.Софіївка

Слідчий суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого Софіївського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Софіївського відділення поліції Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000286 від 02.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2020 року до суду надійшло клопотання слідчого Софіївського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000286 від 02.12.2020 року КК України.

В обгрунтування клопотання вказує, що 02 грудня 2020 року о 02:14 годині до Софіївського відділення поліції Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області із служби 102 надійшло повідомлення, що звернулась медична сестра приймального відділення КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР ОСОБА_6 , яка повідомила про те, що 02 грудня 2020 о 02:12 год. до реанімаційного відділення нейрохірургії КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР доставлено невідомого чоловіка, на вигляд 32 роки з діагнозом: ВЧМТ, УГМ. перелом потиличної кістки, перелом склепіння черепа, алкогольна інтоксикація, субарханоїдальна кровотеча, контузіонні очаги правої лобної долі, алкогольна інтоксикація не контактний, якого виявлено о 01:10 годині 02.12.2020 року перехожими за адресою: по вул. Центральній, в с. Мар`є-Дмитрівка, Софіївського району Дніпропетровської області, біля приміщення зачиненого магазину.
Вказане повідомлення зареєстровано до журналу Єдиного обліку Софіївського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за № 4007 від 02.12.2020.
02.12.2020 слідчим Софіївського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_5 , проведений огляд місця події в магазині «Крамниця» по АДРЕСА_1 , та прилеглої території до магазину в ході якого виявлені та вилучені РБК з підлоги магазину, РБК біля вхідних дверей до вказаного магазину, та інші речі і предмети.
В ході досудового розслідування встановлено що 01 грудня 2020 року в період часу приблизно з 19:40 годин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи в приміщенні магазину «Крамничка», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , під час розпиття спиртних напоїв з малознайомим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на грунті ревнощів виник словесний конфлікт. В ході даного конфлікту у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , реалізуючи злочинний умисел, діючи умисно з метою завдання тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, поваливши на підлогу ОСОБА_8 , який стояв навпроти останнього та кулаком правої руки спричинив не менше п`яти ударів в область обличчя. Після чого ОСОБА_7 вийшов з приміщення магазину на вулицю.
Потім 01.12.2020 року близько о 21:00 годині ОСОБА_7 перебуваючи біля магазину «Крамничка» та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, спричинив ОСОБА_8 близько десяти ударів кулаками лівої та правої руки в область голови, в наслідок чого ОСОБА_8 впав на бетоне покриття, і ОСОБА_7 продовжив спричиняти удари правою та лівою ногою у кількості п`яти ударів що доводились в область голови та тулубу.
В наслідок протиправних дій, ОСОБА_7 який спричинив ОСОБА_8 , згідно довідки виданої КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» від 02.12.2020 року тілесні ушкодження у вигляді відкритої ЧМТ, забою головного мозку, перелому потиличної кістки, перелому основи черепа, контузійного ураження.
02 грудня 2020 в період часу з 19:40 год. до 20:20 год. проведений огляд ношеного брудного з плямами одягу, котрий добровільно наданого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будівлі АДРЕСА_2 , та в ході огляду були оглянуті та вилучені наступні речі:
-куртка зимова синтетична тепла синього кольору;
-кросівки зимові чорного кольору з написом «МАХ ART»;
-штани зимові синтетичні синього кольору з написом «Adidas»;
-кофту бавовняну синього кольору з застібкою типу блискавка зспереду;
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, просив задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, надав заяву без його участі, з клопотанням погоджується, не заперечує проти нього.

Згідно ст.132 ч.2 КПК України, клопотання подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Вислухавши думку прокурора, слідчого, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали клопотання та додані до нього додатки, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.131 ч.2 п.7 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ст.132 ч.5 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ст.172 ч.2 КПК України клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. З огляду на наведене суд вважає за доцільним проводити розгляд справи за відсутності інших учасників кримінального провадження, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ст.170 ч.2 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно із ст.170 ч.3 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно до ст.170 ч.6 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Повно та всебічно дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на куртку зимову синтетичну теплу синього кольору, кросівки зимові чорного кольору з написом "МАХ АRT", штани зимові синтетичні синього кольору з написом "Adidas", кофту бавовняну синього кольору з застібкою типу блискавка спереду, що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна повинно мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між обставинами кримінального провадження та інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. Тобто, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний» «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Якщо хоча б одного із цих критеріїв не додержано, Європейський суд з прав людини констатує у такому випадку порушення статті 1 Першого протоколу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі "Антріш проти Франції" від 22 вересня 1994 року та «Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007 року).

Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див.Рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до норм глав 10 та 17 КПК України правові підстави, з яких вноситься клопотання про накладення арешту, та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Водночас, слідчий суддя роз`яснює, що згідно до ст.174 ч.1 п.2 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі ст.ст. 170-173, 309, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Софіївського відділення поліції Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000286 від 02.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на куртку зимову синтетичну теплу синього кольору, кросівки зимові чорного кольору з написом "МАХ АRT", штани зимові синтетичні синього кольору з написом "Adidas", кофту бавовняну синього кольору з застібкою типу блискавка спереду, що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Проведення даної слідчої дії доручити слідчому Софіївського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_5 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1