Справа №: 398/4389/20
провадження №: 1-кс/398/832/20
УХВАЛА
Іменем України

"18" грудня 2020 р. слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у м. Олександрії скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області Хвостова,

встановив:
До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшла скарга ОСОБА_3 у якій просить зобов`язати начальника Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області надати відповідь на його заяву-скаргу. Вимоги обґрунтовує тим, що 28.10.2020 року за вх.№522 звернувся до начальника Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області з заявою-скаргою про встановлення інформаційної дошки щодо службової інформацію про слідчих відповідно до ЗУ «Про доступ до публічної інформації».

ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав скаргу із зазначених у ній підстав.

Представник Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області до суду не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На виконання ухвали суду від 01.12.2020 року надав до суду матеріали розгляду скарги за Вх. №0-522 від 28.10.2020 року.

Слідчий суддя, заслухавши ОСОБА_3 , перевіривши матеріали скарги, прийшов до таких висновків.

1 грудня 2020 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області було винесено ухвалу, якою було відкрито провадження за вказаною вище скаргою. Даною ухвалою також було витребувано матеріали заяви-скарги за Вх. № 0-522 від 28.10.2020 ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до листа заступника начальника Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 № 4593 від 07.12.2020 року суду були надані матеріали по розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні після отримання його заяви № 522 від 28.10.2020 відомостей відносно службової особи до ЄРДР, а саме заява від 28.10.2020 № 522 та обґрунтована відповідь на ім`я заявника. У заяві, яка була надіслана на ім`я ОСОБА_5 від Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області зазначено, що згідно ч. 3 глави IV Інструкції Про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, передаються керівникові або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно зі Законом України Про звернення громадян або КУпАП. На підставі викладеного звернення ОСОБА_5 було розглянуто в порядку визначено Законом України Про звернення громадян.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 303 КПК України законодавцем визначений вичерпний перелік дій, рішень та бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про звернення громадян громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про доступ до публічної інформації публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

В той час, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Право на доступ до суду, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути реалізовано тільки у відповідності до вимог національного законодавства, в зв`язку з чим слідчий суддя, вирішуючи питання про право на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого, прокурора, діє в межах тих повноважень, які встановлені діючим кримінальним процесуальним законом і не приймає до уваги доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки вони можуть бути перевірені судом тільки в результаті розгляду скарги по суті.

Статтею 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

Зі скарги вбачається, що ОСОБА_3 просить зобов`язати начальника Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області надати відповідь на його заяву-скаргу, щодо встановлення стенду, яке подане відповідно до ЗУ «Про доступ до публічної інформації» та ЗУ Про звернення громадян.

Вимога скарги, викладена заявником, не підпадає під рішення, дії чи бездіяльність, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, зазначені у вичерпному переліку у ч. 1 ст. 303 КПК України.

ОСОБА_3 фактично оскаржує бездіяльність щодо розгляду його заяви-скарги у порядку ЗУ «Про звернення громадян» і ЗУ «Про доступ до публічної інформації». Такі скарги не підлягають розгляду в порядку кримінального судочинства. Крім того, ОСОБА_3 не вказує якого кримінального провадження стосується його скарга.

Так, ч. 1 ст. 1 КПК України визначено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладені обставини, слід закрити провадження за скаргою, оскільки скарга подана на рішення і дії начальника відділу поліції, яка не передбачена кримінально-процесуальним кодексом і відповідно оскарженню у передбаченому КПК порядку не підлягає. За таких обставин оскарження подібної бездіяльності начальника поліції стосується його дій, не пов`язаних із проведенням досудового розслідування, а тому згідно ст 303 КПК розгляд таких скарг слідчим суддею не передбачений. Натомість спори у цих правовідносин відносяться до юрисдикції адміністративного суду та можуть вирішуватися у порядку, передбаченому КАС України..

Тому, з урахуванням вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що слід закрити провадження за скаргою.

Керуючись ст. 303, ст. 307 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Закрити провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 щодо розгляду скарги ОСОБА_3 вх. № О-522 від 28.10.2020.

Ухвала окремому оскарженню під час досудового розслідування не підлягає та набирає законної сили у день її винесення.

Повний текст ухвали проголошений 23 грудня 2020 року о 8.00.

Слідчий суддя ОСОБА_1