Кримінальне провадження № 1-кп/760/2313/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 26.11.2019 за ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 8 500 грн.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и в :

як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 09.12.2019, приблизно о 03.40 год., проїжджаючи на автомобілі «Мерседес» за кермом якого знаходився ОСОБА_5 по проспекту Відрадному в м. Києві, біля будинку №40 побачив, що по тротуару йшла раніше йому невідома ОСОБА_6 , яка тримала в руках мобільний телефон і яким він вирішив заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 попросив водія зупинитися, наздогнав потерпілу та завдав один удар у голову, тим самим застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_6 , спричинивши фізичну біль, та подолавши таким чином опір потерпілої, вирвав з їх рук мобільний телефон вартістю 3 500 грн. у якому перебувала сім-карта мобільного оператора «Лайфселл» та «Київстар», які для потерпілої матеріальної цінності не представляють, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши потерпілій матеріальної шкоди на зазначену суму.

Допитаний в ході судового розгляду ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся та підтвердив фактичні обставини справи, як вони викладені в обвинувальному акті.

За згодою учасників судового провадження, згідно з ч.3 ст.349 КПК України, після допиту обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні доведена повністю, і його умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднані із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та дані про його особу, який раніше судимий (штраф за попереднім вироком сплачує у розстрочку), на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Згідно зі ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Разом з тим, враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , його критичне ставлення до вчиненого і щире каяття, відсутність цивільного позову, суд дійшов висновку про можливість виправлення останнього без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся, долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (роки) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 та.п.2 ч.2 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 26.11.2019, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 8 500 грн. виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Речовий доказ, який повернутий потерпілій залишити у її володінні та розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя