Справа № 199/8282/20
У Х В А Л А
іменем України
12 січня 2021 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
Головуючий - суддя ОСОБА_1
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001392, за обвинуваченням ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Перещепино, Новомосковського р-ну, Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою було обрано на строк до 18 січня 2021 року.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_7 заявлене клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_3 під вартою на 60 днів. Клопотання обґрунтовується тим, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків обвинувачення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 і його захисник ОСОБА_4 заперечили проти задоволення клопотання, оскільки будь-які визначені законом ризики відсутні, обвинувачений нікуди переховуватися і ні на кого впливати не буде, має стійкі соціальні зв`язки та тяжке захворювання. Заявили власне клопотання, за яким просять замінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання сторони захисту посилаючись на його безпідставність.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 , який є особою раніше неодноразово судимою за вчинення умисних корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні низки нетяжких умисних корисливих злочинів, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.

За таких обставин суд погоджується з думкою прокурора, що зазначені ознаки дають підстави вважати можливим ухилення від суду, перешкоджання встановленню істини по даному провадженню, вчинення інших корисливих злочинів, що є визначеною законом підставою для застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, або його продовження, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Оскільки ОСОБА_5 не обвинувачується у вчиненні тяжких чи особливо тяжких злочинів, як особа не становить підвищену небезпеку для суспільства, самі злочини, у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_5 , також не становлять підвищеної суспільної небезпеки, має травму, яка об`єктивно перешкоджає йому повноцінно приймати участь в розглядів справи та не отримує адекватної медичної допомоги, у суду наявні підстави для висновку про те, що на цей час відсутній публічний інтерес, що переважав би, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи, і подальше утримання обвинуваченого під вартою є надмірним. На підставі викладеного, клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою задоволенню не підлягає.

Розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає, що запобіжним заходом, здатним забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, буде домашній арешт, отже відповідне клопотання сторони захисту підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії раніше обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 і його захисника ОСОБА_4 про заміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт задовольнити.

Замінити раніше обраний ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт строком до 12 березня 2021 року з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин та покладенням на нього обов`язків протягом двох місяців:

- не відлучатися із м. Дніпро без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця мешкання;

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню після її оголошення. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Головуючий:

12.01.2021