Номер провадження 11-кп/816/402/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 січня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в порядку ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838 VIII від 26 листопада 2015 року),

учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , не погоджуючись із вказаною ухвалою, просить перерахувати строк покарання відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838 VIII від 26 листопада 2015 року), з 15.04.2018 по 07.03.2019.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про перерахунок строку відбування покарання.

Вислухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги і вважав ухвалу суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно зі ст. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, а саме ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду в порядку передбаченому ст. 23 КПК України, оціненими відповідно до ст.94 КПК України, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч. 1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вказані вимоги закону при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_6 судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

З наданих матеріалів судового провадження вбачається, що вироком Лебединського районного суду Сумської області від 21 грудня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України, і призначено йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 03 травня 2018 року вказаний вирок Лебединського районного суду Сумської області залишено без змін.

15 квітня 2018 року ОСОБА_6 було затримано працівниками поліції безпосередньо після вчинення злочину, а ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 17 квітня 2018 року до останнього, в межах кримінального провадження №0000151 за ч. 1 ст. 187 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вироком Лебединського районного суду Сумської області від 26 вересня 2018 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, і призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, до призначеного ОСОБА_6 покарання частково приєднано не відбуту ним частину покарання за вироком Лебединського районного суду Сумської області від 21 грудня 2017 року та остаточно призначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. Строк відбування покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з моменту його затримання, а саме: з 15 квітня 2018 року.

Вказаним вироком ОСОБА_6 засуджений за вчинений ним 15 квітня 2018 року злочин.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року вирок Лебединського районного суду Сумської області від 26 вересня 2018 року залишено без змін.

Вказівка про початок строку відбування ОСОБА_6 покарання з моменту затримання 15 квітня 2018 року означає, що до строку покарання практично зараховано час попереднього ув`язнення в період з 15 квітня 2018 року по 07 лютого 2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Такий порядок зарахування попереднього ув`язнення передбачено ч. 5 ст. 71 КК України (в редакції закону України № 2046 від 21.06.2017), яка була чинною на момент постановлення щодо ОСОБА_6 вироку Лебединського районного суду Сумської області від 26 вересня 2018 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що вказаний період попереднього ув`язнення необхідно було зараховувати до строку покарання, призначеного ОСОБА_6 вироком Лебединського районного суду Сумської області від 26 вересня 2018 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-УІІІ від 26.11.2015), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, не ґрунтуються на вимогах закону та не відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17.

Так, у п. 107 вказаної постанови Великої Палати Верховного Суду зазначено, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Відтак, положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції, яка діяла до 21 червня 2017 року можуть бути застосовані лише в межах того самого провадження, по якому судом ухвалено вирок, і не поширюються на випадки застосування судом при ухваленні вироку та призначення покарання за сукупністю вироків (ст. 71 КК України), в частині зарахування строку попереднього ув`язнення за попереднім вироком, незалежно від того, коли по цьому вироку було вчинено злочин, та чи підлягала особа попередньому ув`язненню у цьому провадженні.

З урахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні клопотання засудженого про перерахування строку попереднього ув`язнення є вірним, доводи апеляційної скарги його не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, яка відповідає вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості та підстави для її зміни чи скасування відсутні, а відтак апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404,405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 січня 2020 року, якою засудженому ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, в порядку ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838 VIII від 26 листопада 2015 року), залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня отримання копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4