Провадження № 11-кп/824/1565/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
У Х В А Л А
іменем України
21 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 15.01.2020 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Києва, громадянку України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судиму,
визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю злочинів визначено шляхом часткового складання покарань за даним вироком та невідбутої частини покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 28 лютого 2019 року у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі. Зараховано ОСОБА_7 в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, покарання у виді позбавлення волі відбуте частково за попереднім вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 28.02.2019 у період з 26 жовтня 2017 року по 15 січня 2020 року.
Вирішено питання щодо речових доказів.
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_7 , будучи раніше судимою, на шлях виправлення не стала, вчинила повторно корисливий злочин за наступних обставин.
03.06.2017 року приблизно о 20 год. 20 хв. у ОСОБА_7 , яка перебувала у приміщенні торгівельного залу магазину «LC Waikiki» (ТОВ «ТЕМА МОДА ЮКРЕЙН»), розташованого у ТРЦ «Дрім Таун», що за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 1-Б, виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме: сукні, артикул 7Y0937Z4, в кількості 1 штуки, вартістю 132 гривні 50 копійок (без урахування ПДВ) та футболки, артикул 7Y0512Z4, в кількості 1 штуки, вартістю 149 гривень 17 копійок (без урахування ПДВ), які належали ТОВ «ТЕМА МОДА ЮКРЕЙН». Реалізуючи вказаний умисел, в той же час того ж дня перебуваючи у приміщенні торгівельного залу магазину «LC Waikiki» за вищезазначеною адресою, ОСОБА_7 впевнившись, що за її протиправними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, таємно, умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, взяла вищезазначений товар та сховала його під свою куртку, в якій прийшла до магазину «LC Waikiki», і направилася до виходу з магазину. Виконавши всі дії, які ОСОБА_7 вважала необхідними для повторного таємного викрадення чужого майна, остання пройшла повз лінію кас магазину «LC Waikiki», не розрахувавшись за сукню, артикул 7Y0937Z4, в кількості 1 штуки вартістю 132 гривні 50 копійок (без урахування ПДВ), та за футболку, артикул 7Y0512Z4, в кількості 1 штуки вартістю 149 гривень 17 копійок (без урахування ПДВ), які належали ТОВ «ТЕМА МОДА ЮКРЕЙН», а всього на загальну суму 281 гривня 67 копійок (без урахування ПДВ), та направилась до виходу з магазину, однак свій злочинний умисел до кінця не довела з причин, що не залежали від її волі, так як спрацювала сигнальна рамка лінії контролю, яка розташована на виході із вищезазначеного магазину, і ОСОБА_7 була зупинена працівником охорони магазину «LC Waikiki». Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його кінця, ОСОБА_7 могла спричинити ТОВ «ТЕМА МОДА ЮКРЕЙН» майнову шкоду на суму 281 грн. 67 коп. (без урахування ПДВ).
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить перерахувати їй дні перебування в СІЗО із розрахунку один день за два відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015. В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні вироку та визначення початку строку відбування покарання, неправомірно не було враховано «закон ОСОБА_9 », оскільки в Київському слідчому ізоляторі вона знаходиться з 26.10.2017 року по іншим кримінальним провадженням, однак по вказаному кримінальному провадженню їй запобіжний захід не застосовували та не зважаючи на її вимогу прокурор та суд вказали, що вона і так перебуває в СІЗО, тому необхідності у запобіжному заході немає. Зважаючи на викладене, вважає, що судом порушено її права та свободи, а тому є необхідність у проведенні перерахункуза правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015).
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Суд першої інстанції, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого злочину, які ніким не оспорювались, обмежившись допитом обвинуваченої, яка свою вину визнала повністю та підтвердила обставини вчинення нею інкримінованого злочину.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у скоєнні злочину, за зазначених у вироку обставин, відповідають фактичним обставинам даного провадження.
Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують покарання та призначив їй покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за даним вироком та невідбутої частини покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 28 лютого 2019 року суд першої інстанції визначив остаточне покарання ОСОБА_7 у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі.
Колегія суддів вважає дане покарання обвинуваченій ОСОБА_7 необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_7 щодо незастосування закону, який підлягає застосуванню, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838- VIII від 26.11.2015, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VII від 18.05.2017, які набули чинності 21 червня 2017 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягають ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 (пряма дія Закону № 838- VІІІ), в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення 03.06.2017 року, тобто в період дії Закону № 838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015.
Отже слід дійти висновку, що у строк покарання ОСОБА_7 мають бути зараховані строки попереднього ув`язнення, застосовані до ОСОБА_7 , за правилами ст. ч 5 ст. 72 КК України у тій редакції, яка діяла на час скоєння злочину, за які її засуджено, отже наявні правові підстави, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838- VIII від 26.11.2015 для зарахування в строк відбування покарання зазначеного вище періоду перебування в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» з розрахунку один день перебування в СІЗО за два дні позбавлення волі.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок Оболонського районного суду м. Києва від 15.01.2020 року відносно ОСОБА_7 в частині зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, у зв`язку з чим апеляційну скаргу обвинуваченого слід задовольнити.
З урахуванням відбуття обвинуваченою ОСОБА_7 покарання, визначеного їй вироком Оболонського районного суду м. Києва від 15.01.2020 року, обвинувачена ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти із зали суду.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 15.01.2020 року відносно ОСОБА_7 змінити в частині зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838- VIII від 26.11.2015 року зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 25.10.2017 року по 08.11.2017 року, з 25.01.2018 року по 22.08.2018 року та з 13.09.2018 року по 21.07.2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вважати ОСОБА_7 такою, що відбула покарання, у зв`язку з чим звільнити її з-під варти із зали суду.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом трьох місяців з дня проголошення може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий

Судді: