Справа № 545/2422/20
Провадження № 1-в/545/525/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2020 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника колонії ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в режимі відео-конференції клопотання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчук Полтавської області, громадянки України, освіта середня спеціальна, зареєстрованої в АДРЕСА_1 та проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше судимої :

-05.05.2014 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.1, ч. 3 ст. 321,70,75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік ;

-29.09.2014 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 1 ст. 15, ч. 1 чт. 185,71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі ;

-13.03.2015 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185,71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі ;

-15.06.2018 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185,75,76 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

-11.01.2019 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185,71 КК України до 2 років позбавлення волі ;

Засуджена вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02.07.2019 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 ,70,71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі,

Початок строку покарання 27.03.2019 року, кінець строку покарання 27.04.2021 року,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

Засуджена ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про застосування до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що вона відбула 1/2 строку покарання і довела своє виправлення.

Засуджена в судовому засіданні клопотання підтримала та прохала його задовольнити.

Представник колонії проти задоволення клопотання заперечувала.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, вважає, що засуджена за час відбування покарання не довела своє виправлення і тому не заслуговує на застосування до неї умовно дострокового звільнення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання засудженої задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.537 ч.2 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч.ч.2,3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 1/2 строку покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, ОСОБА_5 раніше неодноразово судима за вчинення умисних злочинів протии власності , на шлях виправлення не стала та в період іспитового строку знову вчинила умисний злочин, за який засуджена вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02.07.2019 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185,70,71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі.

За час відбування покарання, засуджена стягнень не мала , має 1 заохочення.

Як вбачається із характеристик на засуджену ОСОБА_5 від 16.12.2019 року, від 24.12.2019 року, від 21.04.2020 року, від 02.09.2020 року остання характеризується посередньо, до роботи відноситься пассивно, норми виробітку не виконуєдотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, але робить це з метою поблажливого ставлення до себе, тяжкість скоєного злочину усвідомлює не в повному обсязі, винною себе визнає частково ( а.о.с. 46,57,68,95,96 ).

Даний факт також підтверджується витягами із протоколів засідань комісії Надержиншинської виправної колонії від 16.12.2019 р. № 32, від 21.04.2020 р. № 12, від 02.09.2020 рр. № 20 згідно яких вбачається, що засуджена не стала на шлях виправлення в зв`язку із чим їй було відмовлено у заміні умов тримання, заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, застосуванні умовно-дострокового звільнення. (а. о/с 54, 76,102).

Як вбачається з останньої характеристики на засуджену від 15.09.2020 року ОСОБА_5 характеризується посередньо, не готова до самокерованої соціально-правомірної поведінки в суспільстві, не здатна долати життєві труднощі, не довела свого виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення .

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.
Однією із головних умов для умовно - дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд враховує особу засудженої, яка злочин вчинила в період іспитового строку, дані про поведінку засудженої і її ставлення до праці за весь період відбування покарання, виходить з того, що єдиною та достатньою підставою умовно-дострокового

звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженої, що повинно підтверджуватися її сумлінною поведінкою та ставленням до праці у процесі відбування покарання.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вище наведені обставини не можуть свідчити про сумлінну поведінку ОСОБА_5 за весь період відбування покарання і тому приходить до висновку, що необхідні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженої відсутні, а тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, ст.539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1