ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/1569/18 Номер провадження 11-кп/814/459/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000138 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_9 на вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сліпки Решетилівського району Полтавської області, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання, якщо він протягом випробувального строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

У період часу з грудня 2017 року по 10.03.2018 року ОСОБА_8 з метою крадіжки чужого майна прийшов на територію дачного господарства ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Там, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку з корисливих мотивів, ОСОБА_8 переконався у відсутності сторонніх осіб та господаря, які могли б його викрити, після чого, зірвавши навісний замок на вхідних дверях літньої кухні, проник до її приміщення, звідки таємно викрав: ванну металеву б/в розміром 150x70 см., згідно висновку експерта №177/18 від 23.10.2018 року вартістю 360 грн. та плиту газову ЗД Емальпосуд ПГ 4 КЛ 1 А б/в згідно висновку експерта №177/18 від 23.10.2018 року вартістю 240 грн. Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 шляхом відчинення вікна проник до житлового будинку, де шляхом демонтажу зі стін та стель таємно викрав 30 м. б/в мідного проводу 2x2,5 мм2, згідно висновку експерта №177/18 від 23.10.2018 року вартістю 8 грн. за 1 м., на загальну суму 240 грн. Викрадене почергово переніс до господарства за місцем свого проживання, яким в послідуючому розпорядився на власний розсуд.
Вказаною крадіжкою ОСОБА_8 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 840 грн.
Не погоджуючись з вироком суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся потерпілий ОСОБА_9 , в якій, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.
Вказує на неврахування судом того, що обвинувачений не визнав своєї вини у вчиненому злочині, не відшкодував завдані збитки та моральну шкоду, а тому призначене йому покарання із застосуванням ст.75 КК України є несправедливим та не достатнім для досягнення мети покарання.
Просить вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника в його інтересах адвоката ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги потерпілого і просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), за обставин, викладених у вироку, а також кваліфікація його дій за ч.3 ст. 185 КК України є правильними, і в поданій апеляційній скарзі не оспорюється.
Призначаючи покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог чинного законодавства, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; особу обвинуваченого, який є раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває; розмір завданої шкоди та те, що викрадене повернуто власнику; відсутність заявленого цивільного позову на відшкодування майнової та моральної шкоди; висновок органу пробації, згідно якого ОСОБА_8 може виправитися без позбавлення чи обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства, а також відсутність обставин, які б пом`якшували покарання, і на відсутність яких вказує потерпілий у апеляційній скарзі.

Враховуючи викладене, всі обставини, які встановлені в ході судового провадження, під час призначення покарання судом враховані, висновок суду першої інстанції про можливість виправлення засудженого без відбування покарання на підставі ст.75 КК України є обґрунтованим, тому підстав для призначення більш суворого покарання, як про це просить потерпілий, немає.
Таким чином, призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене вище, підстав, передбачених кримінальним процесуальним законодавством, для скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає, а тому апеляційна скарга потерпілого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2019 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4