Провадження № 1-кп/947/1009/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.12.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

пр. потерпілої: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001750 від 01.07.2018 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградівка Арцизького району Одеської області, болгарина, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, студента 3-го курсу Міжнародної академії управління персоналом (м.Ізмаїл), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , 30.06.2018 року о 20:20 год. ОСОБА_7 будучи позбавленим права на керування транспортними засобами, керував автомобілем «Chevrolet Kalos», реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Болгарії), рухаючись в м. Одесі по вул. Академіка Корольова, збоку площі «Незалежності» у напрямку площі «Таїрово», зі швидкістю близько 50 км/год, навпроти буд. № 76/1 допустив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїжджу частину з права наліво за напрямом руху автомобіля у невстановленому для переходу місці із-за передньої частини автомобіля, який стояв у попутному напрямку в правій смузі для руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в Одеській дитячій клінічній лікарні.

В дорожньо-транспортній ситуації, яка сталася, водій ОСОБА_7 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода та його дії не знаходяться у причинному зв`язку з виникненням події цієї пригоди.

Крім того, 30.06.2018 приблизно о 20:20 год у водія ОСОБА_7 ,, одразу після скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди у м. Одесі, по вул. Академіка Корольова, біля буд. № 76/1, на автомобілі «Chevrolet Kalos», реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Болгарії), виник раптовий злочинний умисел на ненадання допомоги особі, яку він своїми діями поставив в небезпечне для життя положення, та на зникнення з місця вчиненого злочину з метою уникнення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

Так, у зазначений день та час ОСОБА_7 , у порушення вимог п. 2.10 «Правил дорожнього руху» України, згідно з якими водій зобов`язаний:

п. 2.10 «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

є )до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки),

навмисно не залишився на місці події, заходів для надання медичної допомоги потерпілій не прийняв, швидку медичну допомогу для надання первинної допомоги потерпілій не викликав, в органи поліції про дорожньо-транспортний випадок не повідомив, прізвища й адреси очевидців події не записав, заходів до забезпечення схоронності слідів події не прийняв, а зник з місця пригоди, чим залишив без допомоги потерпілу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала у небезпечному для життя положенні, і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпомічного стану, хоча повинен був надати їй допомогу, при тому, що сам поставив потерпілу в небезпечний для життя стан.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в Одеській дитячій клінічній лікарні. При цьому враховуючи тяжкість, масивність закритої черепно-мозкової травми, закритої травми грудної клітки, живота, тазу, навіть при миттєвому наданні медичної допомоги збереження життя постраждалій ОСОБА_8 було не можливо.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 135 КК України, за ознаками завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, він пояснив суду, що 30.06.2018 року о 20:20, він разом з його товаришем рухався по крайній правій смузі дороги на автомобілі «Chevrolet Kalos» по вул. Ак.Корольова, 76/1 в м.Одесі зі швидкістю 50 км/год в сторону вул. Ак. Вільямса. З правої сторони, де були припарковані авто несподівано вискочила дівчина, а він не встиг загальмувати та здійснив наїзд. Спочатку не бачив кого саме збив, побачив лише момент удару правим переднім боком. Приблизно через 100 метрів після наїзду, він зупинився та вийшов з авто. Побачивши, що здійснив наїзд на дівчину, не усвідомлював власні дії та залишив місце вчинення ДТП, однак через 40 хвилин повернувся. На місці ДТП вже були присутні працівники поліції, а дівчину забрала швидка допомога. Після того, як він повернувся одразу повідомив працівникам поліції, що саме він здійснив наїзд. Також, він пояснив, що видимість на дорозі була добра, не зважаючи на те, що був вечір, однак дівчину не бачив. Батьків дівчини на місці вчинення ДТП не було, вони приїхали одразу у лікарню. Матеріальну допомогу потерпілій не надавав. Його родичі пропонували потерпілій допомогу, однак вона відмовилась.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Звернувся до суду з заявою, згідно якої просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненому кримінальному правопорушені визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України, за ознаками завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан доведена в повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення злочину відносно неповнолітньої особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, його щире каяття в скоєному, те що злочин вчинено не умисно, пом`якшуючі обставини, обтяжуючі обставини, а також відсутність компенсації за завдану шкоду, керування транспортним засобом особою, що позбавлена права такого керування, суд вважає, що перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та приходить до переконання про можливість призначення покарання у вигляді обмеження волі.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_4 відповідно до ст.49 ЦПК України, позивач відмовилась від позову, шляхом залишення його без розгляду.
Речові докази по даному кримінальному провадженню - відсутні.

Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст., 110, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України і призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Витрати на залучення експертів стягнути з ОСОБА_7 у загальній сумі 13 527 (тринадцять тисяч п`ятсот двадцять сім) гривень 69 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1