Справа №489/5827/20
Провадження №1-кп/489/888/20
ВИРОК
іменем України

22 грудня 2020 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002451 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дебальцево Донецької області, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, без освіти, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України,

встановив:

05 серпня 2020 року, приблизно о 13:00 год. ОСОБА_4 знаходячись у 2 під`їзді будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення розпусних дій щодо малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою задоволення власної статевої пристрасті, вчинив фізичні розпусні дії щодо останнього. В свою чергу, малолітній ОСОБА_6 на момент вчинення злочинного діяння не розумів характеру і значення дій сексуального характеру в силу свого малолітнього віку, малого життєвого та сексуального досвіду, інформативності щодо статей, а отже не міг надати усвідомленого опору діям ОСОБА_4 . Такими своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КК України, а саме розпусні дії, вчинені щодо малолітньої особи.
22 грудня 2020 року в кримінальному провадженні за №0002451 укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за змістом якої обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненні злочину та сторони узгодили міру покарання за ч.2 ст.156 КК України у вигляді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання.

Обвинувачений цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Крім цього, угода укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз, умови угоди не суперечать КПК України та закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відсутні обставини, які вказують на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Представник потерпілого ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності та згоду на укладення угоди.
Злочин, передбачений ч.2 ст.156 КК України, відноситься до тяжких злочинів, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого у вчиненні даного злочину.
Узгоджена сторонами міра покарання за злочином, винуватість у якому визнана обвинуваченим, з урахуванням його особи, який раніше не судимий, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за відсутності обставин, які обтяжують покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим кримінальним законодавством.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості від 22 грудня 2020 року була укладена добровільно, відповідає вимогам закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, її умови не суперечать інтересам суспільства, суд вважає, що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов у справі не заявлений. Процесуальні витрати відсутні, питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 грудня 2020 року в кримінальному провадженні №0002451 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, укладену між прокурором Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди від 22 грудня 2020 року покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного цим вироком покарання з випробуванням на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки.

В порядку ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Визнаний постановою слідчого від 26.08.2020 року речовим доказом диск CD-R «Verbatim» з відеозаписами допиту малолітнього потерпілого зберігати в матеріалах кримінального провадження прокурора.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя