Єд. унік. № 243/8547/20
Провадження номер 1-м/243/4/2020
УХВАЛА
Іменем України
21 жовтня 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області клопотання Міністерства юстиції України щодо приведення вироку Митіщинського міського суду Московської області від 21 травня 2019 року у відповідність із законодавством України відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Краматорськ Донецької області, громадянки України, без освіти, не заміжньої, не працюючої, яка зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2020 року Міністерство юстиції України звернулось до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з клопотанням про приведення вироку Митіщинського міського суду Московської області від 21 травня 2019 року у відношенні ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України. У клопотанні зазначено, що 31 серпня 2020 року наказом № 2963/5 Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженої за вироком російського суду громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст.606 КПК України, ст.3 Конвенції про передачу засуджених та відповідного запиту Міністерства юстиції РФ. За таких обставин у клопотанні ініціюється питання про визначення норм (статті, частини статей) Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винною вироком Митіщинського міського суду Московської області від 21 травня 2019 року, та засуджено до покарання у виді 6 років позбавлення волі, та визначення строку позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженою Колом пар ОСОБА_5 за зазначеним вироком.

У судовому засіданні прокурор висловив думку про задоволення клопотання, оскільки є всі підстави для цього.

Представник Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явився. В клопотанні просив справу розглянути у відсутності представника.

Суд, заслухавши думку прокурора, який просив задовольнити клопотання Міністерства юстиції України, дослідивши матеріали клопотання, з метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянці України російським судом, керуючись статтею 9 Конституції України, статтями 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, статтями 606-610 Кримінального процесуального кодексу України, вважає за можливе привести у відповідність із законодавством України покарання, призначене ОСОБА_4 вироком Митіщинського міського суду Московської області від 21 травня 2019 року, за скоєння злочину, передбаченого, ч.3 ст.30, п. г ч.4 ст.228.1 КК РФ, виходячи з таких встановлених у судовому засіданні обставин.

У клопотанні зазначено, що 31 серпня 2020 року наказом № 2963/5 Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженої за вироком російського суду громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із матеріалів, наданих суду, вбачається, що за вироком Митіщинського міського суду Московської області від 21 травня 2019 року, ОСОБА_4 засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з відбуттям покарання у виправній колонії загального режиму, за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.30 п. «г» ч.4 ст.228.1 КК РФ.

ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 5 УФСВП Росії по Московській області», кінець відбуття строку покарання 30 листопада 2027 року.

Згідно вироку Митіщинського міського суду Московської області від 21 травня 2019 року ОСОБА_4 вчинила злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу метадон (фенадон, долофін) у великому розмірі, свідомо для себе усвідомлюючи злочинний характер і той факт, що вказаний наркотичний засіб вилучено з вільного цивільного обороту, навмисно ігноруючи кримінальну заборону на свої подальші дії, з метою отримання для себе матеріальної вигоди в грошовому еквіваленті, в невстановленому місці, при невстановлених обставинах, не пізніше 13 годин 35 хвилин 30.11.2018 року незаконно придбала наркотичний засіб метадон (фенадон, долофін), внесеного в список 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та їх прекурсорів, що підлягають контрою в Російській Федерації» (Постанова Уряду Російської Федерації № 681 від 30 червня 1998 р. (з подальшими редакціями), загальною масою не менше 3,14 грамів, що, згідно Постанови Уряду Російської Федерації № 1002 від 01.10.2012 року, є великим розміром для цього наркотичного засобу, яка у вказаний період часу, в невстановленому місці, розфасувала в не менш, як 6 згортків, зручних для подальшого збуту, масами: 0,61 г., 0,56 г., 0,57г., 0,48 г., 0,51 г., 0,41 г., які незаконно зберігала у себе, з метою подальшого незаконного збуту потенційним набувачам шляхом поміщення в місця «закладок» в м. Митіщи МО та отримання від цього матеріальної вигоди в грошовому еквіваленті.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , близько 13 годин 35 хвилин 30.11.2018 року, прибула на дитячий майданчик, який знаходився в 15 метрах від дому 64 по Новомитіщинському проспекті в м. Митіщи Московської області, де, для передачі потенційним покупцям, в період приблизно до 13 годин 40 хвилин, один з шести наявних при ній згортків з наркотичним засобом метадон (фенадон, долофін), масою 0,61 г., в значному розмірі, помістила в місце «закладки»: під лавку, яка знаходилася на вказаному дитячому майданчику, після чого, в вказаний час, була затримана на місці скоєння злочину співробітниками поліції, а що залишилося при ній, приготоване для подальшого незаконного збуту наркотичного засобу метадон (фенадон, долофін) в 5-ти згортках масами 0,56 г., 0,57г., 0,48 г., 0,51 г., 0,41 г.,загальною масою 2,53 г., в великому розмірі, було виявлено та вилучено при особистому огляді ОСОБА_4 , в період з 14 годин 30 хвилин до 14 годин 50 хвилин, в приміщенні 3 ВП МУ МВС Росії «Митіщинське» за адресою: Московська область, м. Митіщи, вул. 3-я Нова, буд.17.

Також, в період с 17 годин 20 хвилин до 17 годин 30 хвилин того ж дня, згорток з тим же видом наркотичного засобу масою 0,61 г., в значному розмірі, залишений ОСОБА_4 для невстановленого набувача (набувачів) в вищезазначеному місці «закладки» був виявлений та вилучений співробітниками поліції в ході огляду місця події.

Таким чином, у зв`язку з затриманням та вилученням наркотичного засобу з незаконного обігу, ОСОБА_4 не змогла довести до кінця свої злочинні дії, направлені на незаконний збут наркотичних засобів у великому розмірі.

Згідно Постанови Уряду Російської Федерації від 01.10.2012 р. № 1002 «Про затвердження значного, великого та особливо великого розмірів наркотичних засобів та психотропних речовин, для цілей статей 228, 228.1, 229 та 229.1 Кримінального кодексу Російської Федерації» кількість вилученого у ОСОБА_4 під час особистого огляду наркотичної речовини масою 2,53 г, є великим розміром, вилученого в місці «закладки» - 0,61 г. є великим розміром цього виду наркотичних засобів.

Такі її дії кваліфіковано за ч.3 ст.30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ, як замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (зокрема мобільного зв`язку), у великому розмірі, якщо цей злочин не був доведений до кінця з незалежних від цієї особи обставин.

ОСОБА_4 є громадянкою України, останнє відоме місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 засуджено вироком Митіщинського міського суду Московської області від 21 травня 2019 року, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з відбуттям покарання у виправній колонії загального режиму, за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1 КК РФ.

ОСОБА_4 висловила бажання бути переданою в Україну, що підтверджується письмовою заявою засудженої.

Відповідно до довідки про відбуття строку покарання ОСОБА_4 станом на 20.03.2020 року: відбута частина покарання складає 1 рік 03 місяці 19 днів; невідбута частина покарання складає 4 роки 08 місяців 11 днів.

Здійснюючи процедуру приведення вироку Митіщинського міського суду Московської області від 21 травня 2019 року, відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України, суд виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та норм Кримінального кодексу України.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Пунктом b) частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні влади держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Пунктами а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.

Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст. 606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст. 610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч. 4 ст. 610 КПК України. При цьому суд, як це визначено у ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.

Статтею 606 КПК України визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо вирок набрав законної сили; якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж як найменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.

Разом з тим, відповідно ч. 3 ст. 609 КПК України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Відповідно ч. 1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч. 3 ст. 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.

Відповідно діючого Кримінального кодексу України закінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений групою осіб за попередньою змовою у великому розмірі кваліфікується за ч.2 ст.15, ч.2 ст.307 КК України. Санкція за цей злочин передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років. Окрім того, згідно з ч.3 ст.68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Таким чином максимальне покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.307 КК України становить 6 років 8 місяців позбавлення волі.

Санкція ч.3 ст.30, «г» ч.4 ст.228.1 КК РФ передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до двадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до двадцяти років або без такого та зі штрафом в розмірі до одного мільйону рублів або в розмірі заробітної плати чи іншого доходу засудженого за період до п`яти років чи без такого.

В той же час положенням п.1 ч.4 ст.610 КПК України передбачено, що при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків, зокрема, якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк покарання, передбачений кримінальним законом України. Таким чином, призначене ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1 КК РФ після приведення вироку у відповідність із законодавством України становитиме 6 років позбавлення волі (дотримуючись тривалості покарання, призначеного вироком Митіщинського міського суду Московської області від 21 травня 2019 року), оскільки максимальне покарання за зазначений злочин за законодавством України становить 6 років 8 місяців позбавлення волі.

З урахуванням наведеного, з огляду на те, що призначене ОСОБА_4 за вироком Митіщинського міського суду Московської області від 21 травня 2019 року покарання за своїм видом є сумісним із законодавством України та співвідноситься із заходами примусу, передбаченими КК України за вчинення аналогічних винних діянь, суд вважає можливим привести у відповідність із законодавством України вирок Митіщинського міського суду Московської області від 21 травня 2019 року, щодо ОСОБА_4 та з урахуванням положення ч.4 ст.610 КПК України щодо тривалості покарання і визначити, що статті закону Російської Федерації ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1 КК РФ, за якими ОСОБА_4 засуджена вироком суду, відповідають ч. 2 ст.15, ч.2 ст.307 КК України.

Вважати ОСОБА_4 засудженою за ч.2 ст.15, ч.2 ст.307 КК України - до 6 (шести) позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відповідно до вироку Митіщинського міського суду Московської області від 21 травня 2019 року, при приведенні його у відповідність із законодавством України рахувати з 04 липня 2019 року, зарахувавши ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 01.12.2018 р. по 04.07.2019 р. з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення дорівнює 1 дню позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 602, 603, 609, 610 КПК України, Конвенцією про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України - задовольнити.

Привести у відповідність із законодавством України вирок Митіщинського міського суду Московської області від 21 травня 2019 року, яким ОСОБА_4 засуджено до покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з відбуттям покарання у виправній колонії загального режиму, за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1 КК РФ.

Визначити, що стаття кримінального закону Російської Федерації ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1 КК РФ, за якою засуджена ОСОБА_4 , відповідає ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 307 КК України.

Вважати ОСОБА_4 засудженою за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.307 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відповідно до вироку Митіщинського міського суду Московської області від 21 травня 2019 року, при приведенні його у відповідність із законодавством України рахувати з 04 липня 2019 року, зарахувавши ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання строк попереднього ув?язнення з 01.12.2018 р. по 04.07.2019 р. з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення дорівнює 1 дню позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженою - з моменту її вручення.

Повний текст ухвали виготовлений 21.10.2020 року.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1