Справа №: 398/2326/19
провадження №: 1-кп/398/153/20
ВИРОК
Іменем України

"16" вересня 2020 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Олександрії у судовому засіданні кримінальне провадження №0001359 від 13.06.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Косівка Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, із базовою загальною середньо освітою, студент 2 курсу Олександрійського професійного аграрного ліцею №31, непрацюючого, неодруженого, проживає у буд. АДРЕСА_1 , зареєстрований у буд. АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального злочину передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, учасники справи:

прокурор Олександрійської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

законний представник ОСОБА_7 ,

представник служби у справах дітей ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2019 року, близько 01 години 45 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, перебуваючи біля магазину «Сільпо» по вулиці Героїв Сталінграду 19 в місті Олександрія Кіровоградської області, маючи при собі ніж, вирішив вчинити напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, що виразилось у піднесенні ножу до шиї та являлось небезпекою для життя та здоров`я особи (розбій), на раніше не знайомого йому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який у вказаний період часу проходив біля магазину «Сільпо» по вулиці Героїв Сталінграду 19 в місті Олександрія Кіровоградської області. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою заволодіння чужим майном, підійшовши зі спини до потерпілого ОСОБА_9 , після чого лівою рукою обхопив останнього за шию, а правою рукою підніс до шиї потерпілого ножа, та почав вимагати у ОСОБА_9 , належне йому майно. Потерпілий ОСОБА_9 , зрозумівши, що його життю та здоров`ю загрожує небезпека, попрохав ОСОБА_5 не причиняти йому шкоди та віддав, останньому, свій мобільний телефон марки «Meizu М6 3/32 GB Blue (М711Н)» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та з IMEI 2: НОМЕР_2 , який перебував в силіконовому чохлі для мобільного телефону «Meizu М6», чорного кольору. Таким чином, неповнолітній ОСОБА_5 заволодів належний потерпілому ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Meizu М6 3/32 GB Blue (М711Н)» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта № 565 від 27.06.2019 року складає 1 852 гривень 50 копійок та силіконовий чохол для мобільного телефону «Meizu М6», чорного кольору, який згідно висновку експерта № 565 від 27.06.2019 року, вартістю 61 гривню 67 копійок. Після цього ОСОБА_5 , заволодівши майном потерпілого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши цим самим потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1 914 гривень 17 копійок.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), тобто кримінальне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 187 КК України.

Обвинувачений у судовому засіданні визнав свою вину у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України повністю та зазначив, що узяв з собою ножа, бо їв з друзями шашлик. На той момент забажав напасти на про ходячого повз нього хлопця, але дуже шкодує про вчинене. Запевняє, що в обвинувальному акті викладено все правильно та з цим погоджується.

Обвинувачений не оспорював ті фактичні обставини справи, визнає їх за правдиві і достовірні. З врахуванням думки прокурора, обвинуваченого, захисника, законного представника та представника органу Олександрійського району державної адміністрації суд визнав недоцільним дослідження фактичних обставин справи, тому було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які вказують на його особу.

У зв`язку з цим, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, і визнав можливим обмежити обсяг доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особистості обвинувачених.

Також обвинуваченому судом роз`яснено, що у разі розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вони позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

Суд, вислухавши обвинуваченого, який свою провину визнав у повному обсязі, прокурора, в виду того, що обвинувачений дав згоду на розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає що - вина обвинуваченого, в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України - доведена та підтверджена самим обвинуваченими.

Виходячи із сукупності всіх встановлених обставин подій, які відбувалася та повним визнанням вини, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, приходить до висновку, що обвинувачений вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 187 КК України.

Згідно ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначені покарання судом також враховується те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод особи та має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Судом також враховується поведінка обвинуваченого за час досудового розслідування, де він сприяв розкриттю злочину, а також під час судового розгляду, де він щиро покаявся у вчиненому та пошкодував.

Суд враховує, суспільну небезпеку вчиненого, особистість ОСОБА_5 , який неодружений, непрацюючий, характеризується добре, скоїв злочин вперше будучи неповнолітнім, з досудової доповіді від 15.09.2020 року, яка надана Олександрійським міськрайонним відділом філії державної установи «центр пробації» в Кіровоградській області вбачається, що обвинувачений емоційно стійкий, на критику реагує спокійно, робить висновки та оцінює свої вчинки, прагне отримати професію та одразу знайти роботу. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінено як низький.

Обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, вчинення злочину будучи неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, враховуючи його молодий вік та стан здоров`я, відсутність обтяжуючих обставин, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, в умовах здійснення контролю за належною поведінкою органом пробації під час звільнення від відбування покарання з встановленням іспитового строку на підставі статті 75 КК України, а також з урахуванням ст. 104 КК України і покладенням обов`язків передбачених статтею 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Міра запобіжного заходу не застосовується.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 366-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним та призначити покарання за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 та ст. 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн 00 коп.

Речові докази: предмет зовні схожий на ніж, упакований до крафт-пакету, який знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів при Олександрійському ВП ГУНП в Кіровоградській області знищити. Коробка з мобільного телефону «Meizu М6 3/32 GB Blue (М711Н)» та мобільний телефон «Meizu М6 3/32 GB Blue (М711Н)» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 і силіконовий чохол для мобільного телефону «Meizu М6», чорного кольору, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_9 залишити в користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду, через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_10 НЕРОДА