ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2730/20 Справа № 205/26/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

за участю учасників провадження:
прокурора ОСОБА_8
засудженого ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції
захисника ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2020 року клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишено без задоволення.
В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, суд вважав, що процес виправлення ОСОБА_6 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах без ізоляції від суспільства.
Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити своє рішення про його умовно-дострокове звільнення.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що наявні у нього три порушення режиму утримання є незначними та погашені за спливом часу. На даний час встановлений режим утримання не порушує.
Звертає увагу на те, що він офіційно працює та став на шлях виправлення, за відмінну поведінку та добросовісне ставлення до праці має вісім заохочень. Вважає, що своїм відношенням до виконання обов`язків довів своє виправлення.
В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити своє рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до роботи довів своє виправлення. За час знаходження в установі характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності притягувався, але вони погашені та зняті у встановленому законом порядку і має вісім заохочень.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, будує дружні стосунки з оточуючими його засудженими. Працевлаштований дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, на зроблені зауваження реагує адекватно робить потрібні висновки. Приймає участь у виховних заходах, реагує на них позитивно. Проявляє соціально корисну активність. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.
Вважає, що засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання зразковою поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому до нього може бути застосована ст. 81 КК України, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Вважає, що процес виправлення ОСОБА_6 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах без ізоляції від суспільства.
Позиції учасників судового провадження.
Засуджений та його захисник у судовому засіданні підтримали свої апеляційні скарги, просили апеляційні скарги задовольнити, звільнивши ОСОБА_6 умовно-достроково від відбування покарання.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки своїм ставленням до праці засуджений не довів своє виправлення, а наявність заохочень не може бути підставою для застосування до нього положень статті 81 КК України.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Суди при вирішенні питання щодо умовно-дострокового звільнення зобов`язані дослідити весь період відбування засудженого за вироком суду та враховувати, що підлягають умовно - достроковому звільненню ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді подання засудженого повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали за клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого, та дійшов обґрунтованих висновків, що ОСОБА_6 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 засуджений вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.08.2014 року за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі. Станом на 24.07.2020 року засуджений відбув більше 2/3 строку покарання.
За наслідками розгляду клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, місцевий суд прийшов до висновку про необхідність відмови в його задоволенні, який колегія суддів вважає об`єктивним та неупередженим.
Так, ОСОБА_6 раніше був неодноразово судимий за умисні тяжкі злочини, при цьому належних висновків для себе не зробив, свою правову поведінку і відношення до суспільства не змінював, і маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив тяжкий умисний злочин проти життя і здоров`я, за який на даний час і відбуває покарання.
З характеристики та матеріалів особової справи ОСОБА_6 убачаэться, що за час відбування покарання останній характеризується добре, працевлаштований, при цьому за весь період відбування покарання у виді позбавлення волі мав 8 (вісім) дисциплінарних заохочень та 3 (три) дисциплінарних стягнення.
Відмовляючи у задоволенні подання, суд об`єктивно врахував наявність заохочень у ОСОБА_6 та правильно прийшов до висновку, що наявність заохочень ще не підтверджує те, що засуджений повністю став на шлях виправлення, а його поведінка не може бути підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки лише перебуваючи під пильним контролем посадових осіб установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_6 зазнає позитивних змін.
Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування ст. 81 КК України, оскільки відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення.
При цьому, колегія суддів зауважує, що наявні у засудженого три порушення режиму утримання хоча і погашені , однак з урахуванням інших, встановлених судом обставин, на виправлення ОСОБА_6 не вказують.
Крім того, колегія суддів зазначає, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до того ж короткий проміжок часу за яким змінилася поведінка засудженого, згідно наданої характеристики не є достатніми обставинами для можливості оцінки поведінки засудженого, з підстав, які визначені положеннями ст. 81 КК України.
Доводи апеляційної скарги засудженого та його захисника про те, що суд не врахував, що ОСОБА_6 у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, будує дружні стосунки з оточуючими його засудженими, працевлаштований дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, на зроблені зауваження реагує адекватно робить потрібні висновки, приймає участь у виховних заходах, реагує на них позитивно, проявляє соціально корисну активність, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, є безпідставними, оскільки суд першої інстанції у повному обсязі врахував характеристику засудженого, однак вона сама по собі не може слугувати підставою для застосування до ОСОБА_6 вимог ст. 81 КК України.
Інші доводи апеляційних скарг засудженого та його захисника, хоча і мають місце, та були враховані судом при розгляді його клопотання, але, з урахуванням вищенаведеного, не є безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді Дніпровського
апеляційного суду:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4