Провадження №1-кп/523/758/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2020 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_9 , у присутності обвинувачених, розглянувши у судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні за №0003090 від 16.08.2019р. за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.3, 289 ч.3 КК України, -

Встановила:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.3, 289 ч.3 КК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що під час судового провадження на підставі ст.331 КПК України відносно ОСОБА_10 ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.11.2020 року був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строк дії ухвали припиняє дію 16.01.2021 року.

Цією ж ухвалою Суворовського районного суд м. Одеси від 18.11.2020 року щодо ОСОБА_11 був застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто 18.01.2021р.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання та заявив про необхідність застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що обвинувачений скоїв особливо тяжкі кримінальні правопорушення, вина підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, також посилаючись на те, що ОСОБА_10 є громадянином р. Польщі, не має постійного місця мешкання на території України, міцних соціальних зв`язків, ризики не зменшилися та продовжують існувати, а саме ризик перешкоджання розгляду кримінального провадження, переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, також не виключається ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, що у сукупності дає достатні підстави для застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинувачених та запобігти ризикам, передбаченим ст.177, 178 КПК України. Разом з цим просив не визначати розмір застави, оскільки злочин вчинений з застосуванням насильства.

Водночас прокурор надав письмове клопотання про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його мешкання, аргументуючи тим, що обвинувачений, незважаючи на те, що обґрунтовано обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, після застосування вищевказаного запобіжного заходу не порушував покладені на нього обов`язки, у зв`язку з чим ризики передбачені ст.177 КПК України кілька зменшилися, однак деякі продовжують існувати, а саме наявний ризик переховування, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, тому на думку прокурора для забезпечення належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених чинним КПК України необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце свого мешкання цілодобово, що забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених діючим КПК України.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачуються обвинувачені, та покарання, що загрожує у разі визнання осіб винними, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу:

представника потерпілої ОСОБА_9 , яка підтримала клопотання прокурора, зазначаючи, що ризики не відпали, у зв`язку з чим вважала запобіжний захід у вигляді тримання під вартою виправданим;

захисника ОСОБА_7 , яка в захист інтересів ОСОБА_11 частково погодилася з клопотанням прокурора, вказуючи, що її підзахисний сумлінно виконує обов`язки, покладені на нього ухвалою суду, цілком відбуває домашній арешт, своєю поведінкою довів відсутність існування реальних ризиків, також вважаючи цілодобовий домашній арешт суворим запобіжний заходом, який заважає підзахисному відвідувати Синагогу, звертаючи увагу суду, що наявна заява рабина, який позитивно характеризує ОСОБА_11 , у зв`язку з чим просила змінити відносно підзахисного запобіжній захід на нічий домашній арешт, надав можливість відвідувати релігійну громаду;

захисника ОСОБА_8 , який в захист інтересів ОСОБА_10 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначаючи, що відповідно змісту рішень Європейського суду навіть обґрунтована підозра не може бути підставою тримання особи під вартою без застосування альтернативного запобіжного заходу, що підзахисний не повинен фактично відбувати покарання без ухвалення вироку суду, ризики, на які посилається прокурор є надуманими, лише припущеннями сторони обвинувачення, жодних заяв щодо тиску на потерпілу, свідків не надходило, будь якого втручання в кримінальне провадження не було, що в свою чергу говорить про відсутність ризиків, крім того ОСОБА_10 має декілька захворювань, орендоване місце проживання, при цьому документально не підтверджуючи свої доводи, запевняючи, що підзахисний не буде переховуватися від суду, за таких обставин вважав за можливе змінити щодо підзахисного запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з любими умовами відбування;

обвинуваченого ОСОБА_10 , який підтримав думку свого захисника,

обвинуваченого ОСОБА_11 , який погодився з думкою свого захисника, враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню за наступними підставами.

За змістом вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по суті по справі ще триває, за змістом пред`явленого обвинувачення дії обвинуваченого ОСОБА_10 відносяться відповідно до положень ст.12 КК України до особливо тяжких злочинів, за які передбачене покарання, у разі визнання особи винною, у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна; враховуючи особу обвинуваченого, який відповідно до обвинувального акту свідомо вчинив умисні кримінальні правопорушення за попередньою змовою з застосуванням насильства, те, що ОСОБА_10 є громадянином іншої держави, не має постійного місця мешкання на території України, та як вбачається міцних соціальних зв`язків та утриманців, стороною захисту не надано документально підтверджених доказів про наявність у обвинуваченого офіційного житла, при цьому доводи сторони обвинувачення знайшли своє підтвердження у ході судового засідання, що у сукупності дає підстави вважати, що ОСОБА_10 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно вливати на потерпілу та свідків з метою зміни ними показів під час судового засідання, в допиті яких наявна необхідність для з`ясування певних обставин справи, оскільки обвинувачений не визнає свою вину та покази яких покладені в основу обвинувачення, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла до висновку що раніше обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованих обвинуваченому діянь, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, що на даній стадії судового провадження унеможливлює застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, крім цього будь-яких виключних обставин, які б давали підстави для зміни щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу також не встановлено, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, згідно положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим колегія суддів вважає не визначати розмір застави ОСОБА_10 .

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту колегія судів дійшла до висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Статтею 194 ч.5 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Таким чином, колегія судів дійшла до висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, оскільки містить обґрунтовані й сформульовані підстави щодо доцільності дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, разом з цим доводи сторони захисту - захисника ОСОБА_7 найшли своє підтвердження у ході судового засідання щодо належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_11 під час виконання покладених на нього обов`язків в рамках дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який був достатньо дієвим, враховуючи, що судове слідство по справі ще триває, дослідивши дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце мешкання та реєстрації, міцні соціальні зв`язки, його вік, стан його здоров`я, те, що він потребує відвідування Синагоги з метою отримання духовної та психологічної допомоги, де характеризується позитивно, однак приймаючи до уваги тяжкість інкримінованих злочинів за ст.ст.187 ч.3, 289 ч.3 КК України та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання особи винною у скоєнні інкримінованих їй діянь, те, що на даний момент ризики, передбачені ст.177 КПК України мають місце, однак значно зменшилися, ризику перешкоджання розгляду кримінального провадження іншим чином не вбачається, при цьому все ж таки не виключається ризик переховування, оцінюючи у сукупності викладені доводи, в тому числі те, що при розгляді клопотання прокурор не довів неможливість застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання існуючих ризиків, з метою дотримання прав і свободи людини, якими регламентовано, що кожен має право на свободу світогляду і віросповідання, що закріплено положенням ст.35 Конституції України, колегія суддів вважає за можливе застосувати до ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України, заборонивши залишати місце свого мешкання у певний період доби, що на думку колегії суддів буде достатнім для тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та достатнім для запобігання ризиків та забезпечення належної поведінки обвинуваченим ОСОБА_11 .

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 182, 183, 194, 196, 205, 331, 369-372, 392 КПК України, колегія суддів,-

Постановила:

Клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити частково.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 19.02.2021р. включно без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 19.02.2021 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

На підставі Рішення Конституційного Суду України №4рп-2019 від 13.06.2019 року, ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто 21.02.2021р.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_11 такі обов`язки:

1) Зобов`язати ОСОБА_11 не залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 21:00 години до 7 години ранку;

2) не відлучатися за межі м. Одеси та Одеської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками в рамках даного кримінального провадження;

5) прибувати по першому виклику до Суворовського районного суду м. Одеси в призначений час;

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_11 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також те, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Направити копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого, а саме до Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Відповідно до положень ч.4 ст.181 КПК України орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Разом з цим організацію та контроль виконання ухвали суду покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 процесуального керівника у кримінальному провадженні за №0003090 від 16.08.2019р.

Строк дії ухвали суду про застосування нічного домашнього арешту складає 2 місяці з дня її проголошення та припиняє свою дію 21.02.2021 року.

Ухвала суду в дані частині окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3