Кримінальне провадження №1-кп/760/2237/20

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0010238 від 03.09.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагол, Молдова, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утримані двох малолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , 02.09.2016 року приблизно о 23:25 годин, знаходячись на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 , - перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин під час конфлікту з чоловіком рідної сестри ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно, з метою протиправного заподіяння смерті останньому, тримаючи в руці раніше заготовлений ніж, наніс ним один удар в лівий бік грудної клітини ОСОБА_8 , тобто у життєво важливий орган людини. Від нанесеного ОСОБА_7 поранення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер на місці, тобто йому умисно та протиправно заподіяно смерть.

У результаті протиправних дій ОСОБА_7 згідно висновку експерта № 2460 від 01.10.2016 р. ОСОБА_8 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини, яке розташовується на передній поверхні грудної клітини зліва, канал від нього має напрямок спереду назад, зліва направо та зверху вниз, по своєму ходу ушкоджує м`які тканини грудної клітини, міжреберний проміжок в 2-му міжребір`ї та 3-тє ребро, жирову тканину середостіння, серцеву сумку, та передню стінку правого шлуночка серця. Глибина ранового каналу сягає приблизно 10 см.

Вищевказане проникаюче поранення грудної клітини, з ушкодженням внутрішніх органів, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (небезпека для життя колото-різане поранення, що проникає в ліву превральну порожнину та ушкоджує серце, крововтрата та шок).

Колото-різане поранення виникло від дії предмету, який мав форму типу клинка ножа, що мав обушок «П» подібної форми та гостре лезо з двосторонньою заточкою з протилежного боку.

Ушкодження, отримане ОСОБА_8 , виникло за життя, з яким він прожив не більше 30-40 хвилин.

Смерть ОСОБА_8 , 1990 р.н., настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням серця, що призвело до розвитку крововтрати та шоку.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, дав показання, підтвердив вищевикладені обставини його скоєння, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.

Зазначив, що дійсно, 02.09.2016 року приблизно о 23:25 в стані алкогольного сп`яніння перебував на подвір`ї будинку за адресою: АДРЕСА_2 , коли побачив, що між його рідною сестрою та її чоловіком виникла сварка. В ході сварки ОСОБА_8 кричав на сестру нецензурною лайкою.

Тримаючи в руці ніж, обвинувачений підійшов до них, щоб розборонити. Однак ОСОБА_8 почав виражатися нецензурною лайкою в бік обвинуваченого та штовхати його. На це обвинувачений наніс потерпілому один удар ножем в груди, від чого той помер.

Показання обвинуваченого ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому, з урахуванням висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, відображеного у постанові Верховного суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22.03.2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини, визнані судом у вироку як доведені з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

Суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженні, належними і допустимими, а вину обвинуваченого доведеною, оскільки ОСОБА_7 , своїми умисними діями, які виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті живій людині, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину особою у стані алкогольного сп`яніння.

Потерпілою від злочину в даному кримінальному провадженні визнана ОСОБА_9 , 1992 р.н. Цивільний позов на досудовому слідстві та під час судового розгляду не заявлявся.

Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, має постійне місце проживання, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні двох малолітніх дітей; позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; позицію потерпілої ОСОБА_9 , яка просила застосувати найбільш м`яке покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого: визнання вини та щире каяття, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. Але, враховуючи вищезазначені обставини, що характеризують особу: відсутність судимості, наявність на утриманні малолітніх дітей, позицію потерпілої при призначенні найбільш м`якого покарання, визнання вини та щире каяття, бажання в подальшому підтримувати матеріально потерпілу, суд приходить до висновку про призначення покарання, наближеному до мінімального.
Доля речових доказів по даному провадженню визначена згідно зі ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів слід покласти на обвинуваченого.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 100, 122-124, 349, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши до строку відбуття покарання строк затримання та строк тримання під вартою, починаючи з 03.09.2016 року.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838 VIII від 26.11. 2015 року) зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_7 час попереднього ув`язнення з 03.09. 2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
До набрання вироку законної сили обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.

Речові докази: зрізи нігтів з рук трупу, змиви з обох рук, шиї ОСОБА_7 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0010238, Джинси, сорочку, куртку, які зберігаються в камері схову Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві знищити.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_10