Провадження № 1-кп/752/1760/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003871, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зеленодольск Апостолівського р-ну Дніпропетровської обл., громадянина України, українця, працюючого за трудовим договором ТОВ «Оптіма Буд Монтаж», неодруженого, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської обл. від 21.05.2013 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:
09.08.2020 близько 17.40 год., ОСОБА_3 проходячи повз будинок за адресою: АДРЕСА_3 , біля під`їзду помітив велосипед марки «Ardis-C» чорно-сірого кольору вартістю 1900 грн., який належить гр. ОСОБА_5 та вирішив його таємно викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до велосипеду марки «Ardis-C» чорно-сірого кольору, взяв його, викотив на дорогу, після чого сів на нього і поїхав вздовж дороги. Однак, свій злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна не довів до кінця, з причин які не залежали від його волі, оскільки проїхавши близько 50-ти метрів був зупинений працівниками поліції. Своїми діями ОСОБА_3 намагався завдати матеріальної шкоди гр. ОСОБА_5 на загальну суму 1900 грн.

Тобто, ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, - закінченому замаху на таємне викрадення майна (крадіжка), вчиненого повторно, не доведеному до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, підтвердивши обставини викладені в обвинувальному акті, пояснив, що дату та час не пам`ятає, йшов по вул. Жилянській, стояв не пристебнутий велосипед, він постояв хвилин 30, ніхто не підійшов, він взяв та поїхав на ньому метрів 50 і його затримали. Шкодує, що так сталося. У вчиненому кається, просить суворо не карати.

Суд, після виконання вимог ст. 348 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, у відповідності до ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються речових доказів, особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює, раніше судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненому. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_3 , наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжує, суд прийшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, проте вважає, що його виправлення можливе без ізоляції його від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, призначене обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним і достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів.

Питання щодо речових доказів, вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: велосипед марки «Ardis-C» чорно-сірого кольору, який переданий власнику ОСОБА_5 на відповідальне зберігання залишити ОСОБА_5 за належністю.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1