Єдиний унікальний номер 938/413/20
Судове провадження № 1-кс/938/126/20
УХВАЛА
про розгляд клопотання про арешт майна

27 серпня 2020 року селище Верховина

Слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні начальником Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000130 від 22.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
25 серпня 2020 року слідчий СВ Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про накладення арешту на автомобіль зеленого кольору марки «ВАЗ 2121», 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 із номером шасі НОМЕР_2 , власником якого відповідно до доданих до вказаного клопотання документів є ОСОБА_5 , а користувачами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , із зберіганням до прийняття кінцевого рішення на території Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано - Франківській області шляхом заборони користування, відчуження, розпорядження ним особам, які наділені правами на вищевказані дії.
Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 21 серпня 2020 року близько 20 год. водій ОСОБА_7 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння вказаним автомобілем та рухаючись ділянкою автодороги «Татарів Кам`янець-Подільський» в с. Ільці Верховинського району Івано-Франківської області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка в результаті наїзду отримала тілесні ушкодження, які мають ознаки середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
З метою збереження речових доказів та необхідності проведення судових експертиз виникла необхідність для накладення арешту на автомобіль, який є предметом злочину та міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення.
Слідчий в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с.29), подав заяву, згідно з якою просить вказане клопотання розглядати без його участі, зазначивши, що клопотання підтримує в повному обсязі (а.с.34).
ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с.35), подав заяву, відповідно до якої просить вказане клопотання розглядати без його участі (а.с.33).
Прокурор, який погоджував клопотання про арешт майна, - начальник Верховинського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , власник та користувач зазначеного транспортного засобу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені (а.с. 30, 32,36).
Неприбуття вищевказаних осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання ( ч.1 ст.172 КПК України).
На підставі ч. 4 ст.107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Слідчий суддя, перевіривши відповідність вказаного клопотання вимогам ст. 171 КПК України, приходить до такого висновку.
Зокрема, встановлено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт у клопотанні, вилучене 22 серпня 2020 року, а наступні два дні 23 та 24 серпня були вихідними днями.
З вказаним клопотання слідчий звернувся до суду 25 червня 2020 року, тобто в наступний день після вихідних, в результаті чого дотримано вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України, згідно з якою клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якого його було вилучено.
Отже, клопотання про арешт майна подане у строки, передбачені кримінально-процесуальним законом.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження ( ч. 1 ст. 170 КПК України). Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів ( п.1 ч.2 ст.170 КПК України) та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, якими характеризується речовий доказ (ч.3 ст.170 КПК України).
Як вбачається із доданих до клопотання матеріалів власником автомобіля, щодо якого вирішується питання про арешт, є ОСОБА_5 (а.с. 23), а користувачами зазначеного автомобіля є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 20-22)
22 серпня 2020 року автомобіль зеленого кольору марки «ВАЗ 2121», реєстраційний номер НОМЕР_1 із номером шасі НОМЕР_2 визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000130 від 22 серпня 2020 року (а.с.25)
22 серпня 2020 року відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та розпочато досудове розслідування (а.с.3).
Отже, слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказаний транспортний засіб є речовим доказом, оскільки зберіг на собі сліди вчиненого злочину і може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, якими характеризується речовий доказ.
Окрім цього, слідчим доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 170 КПК України. Зокрема, майно має ознаки речового доказу, з метою проведення експертиз та встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, транспортний засіб важливо зберегти у стані, якому він знаходився на час вилучення, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на вказане вище майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя враховує, що накладення арешту на транспортний засіб для кримінального провадження має вагоме значення як речового доказу, який зберіг на собі його сліди та сам по собі в сукупності з іншими речами та документами має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, унеможливить знищення слідів, залишених водієм, що в подальшому дозволить провести ряд судових експертиз.
Однак, розглядаючи вимогу в частині зберігання транспортного засобу на території Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, що в селищі Верховина по вул. Незалежності,4а, до прийняття кінцевого рішення, то слідчий суддя вважає, що вказаний автомобіль слід зберігати тільки до моменту проведення необхідних експертиз, об`єктом дослідження яких буде вищевказаний автомобіль.
Після проведення необхідних експертиз та отримання висновків експерта з метою забезпечення прав на володіння майном та відповідальності за його стан, автомобіль повинен бути переданий на відповідальне зберігання власнику або особі, у якої воно було вилучено (ст.169 КПК України).
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 167,170-173, 309 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль зеленого кольору марки «ВАЗ 2121», 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 із номером шасі НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , житель с. Соколівка Косівського району Івано Франківської області.
Зберігати вказаний автомобіль на території Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, що в селищі Верховина по вул. Незалежності, 4а Верховинського району Івано-Франківської області, до проведення необхідних експертиз, об`єктом дослідження яких буде вищезазначений транспортний засіб, шляхом заборони користування, відчуження, розпорядження ним особам, які наділені правами на вищевказані дії.
Виконання та контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого СВ Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 .
Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1