Номер провадження1-кп/447/61/21
Справа №443/258/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2021 року Миколаївський районний суд Львівської області
в складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві Львівської області кримінальне провадження внесене ЄРДР за №0000027 від 22.01.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 -

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , починаючи з 07.02.2011 року здійснював соціальний догляд за особою, яка досягла 80 років, матір`ю ОСОБА_6 , на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 558 від 04.07.2004 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсацій фізичним особам, які надають соціальні послуги», йому щомісячно виплачувались компенсаційні виплати в розмірі 10 % виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до п.15 вказаної постанови ОСОБА_4 , зобов`язаний повідомляти Управління соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області про обставини, які можуть вплинути на умови призначення та виплати державних компенсацій особам, які здійснюють соціальний догляд за особою, яка досягла 80 років.

Проте, ОСОБА_4 , 29.01.2017 року виїхав за межі України на тимчасові заробітки до Республіки Польща та повернувся 11.04.2017 року, після чого 20.07.2017року виїхав за межі України на тимчасові заробітки до Республіки Польща та повернувся 30.09.2017 року, після чого 30.05.2018 року виїхав за межі України на тимчасові заробітки до Республіки Польща та повернувся 23.08.2018 року, надалі аналогічно виїхав за межі України на тимчасові заробітки до Республіки Польща 04.10.2018р.та повернувся 23.12.2018 року, і усвідомлюючи, що він не здійснює соціальний догляд за особою, яка досягла 80 років, матір`ю ОСОБА_6 та яка потребує постійного стороннього догляд), ОСОБА_4 , не подав до УСНЗ Жидачівської РДА заяву про припинення отримання компенсаційних виплат за особою, яка досягла 80 років.

Таким чином. ОСОБА_4 , з метою протиправного отримання бюджетних коштів як державних компенсаційних виплат особі, яка здійснює соціальний догляд за особою, яка досягла 80 років, шляхом обману та зловживання довірою, з корисливих мотивів, приховав відомості про нездійснення соціального догляду за особою, яка досягла 80 років ОСОБА_6 у зв`язку з чим йому були безпідставно нараховані державні компенсаційні виплати, в період з 29.01.2017 року по 11.04.2017 року допомогу в розмірі 65,33 гривень та внески в розмірі 1734,26 гривень, з 20.07.2017 року по 30.09.2017 року допомогу в розмірі 67,44 гривень та внески в розмірі 1680,52 гривень, з 30.05.2018 року по 23.08.2018 року допомогу в розмірі 85,79 гривень та внески в розмірі 2298,60 гривень, з 04.10.2018 року по 23.12.2018 року допомогу в розмірі 82,93 гривень та внески в розмірі 2166,59 гривень, на загальну суму 8181, 46 гривня 46 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 заволодів чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

28.02.2020року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_7 було укладено угоду про визнання винуватості, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження, згідно якої сторони домовилися про те, що ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, зобов`язується беззастережно визнавати обвинувачення в повному обсязі у судовому засіданні. Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

В судовому засіданні прокурор, підтвердив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, обвинувачений позитивно характеризується, частково відшкодував завдані збитки, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання .

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання.

Враховуючи викладене, суд, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості, умови якої відповідають вимогам КПК України та КК України.

Вказана угода укладена сторонами добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України, оскільки він заволодів чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості. Обвинувачений розуміє характер обвинувачення та вид покарання, яке йому буде призначене у разі затвердження угоди.

Угода про визнання винуватості відповідає вимогам, встановленим КПК України, та не порушує прав, свобод чи інтересів сторін кримінального провадження або інших осіб.

Покарання у виді штрафу, визначене в угоді про визнання винуватості відповідає вимогам КК України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 370, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28.02.2020 року, укладену між начальником Жидачівського відділу Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000027, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, з одного боку, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, за участі захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.190 КК України та призначити покарання виді штрафу у розмірі 30 ( тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку передбаченому ст. 394 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1