Справа № 482/1277/20
Номер провадження 1-в/482/61/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2020 року м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 представника органу пробації ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса справу за поданням начальника Новоодеського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_5 про звільнення від призначеного покарання
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Одеса Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, не одруженого, засудженого 25 червня 2015 року Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.162, ч. 2 ст. 296, ст. 70 КК України, до чотирьох років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на три роки, -

В С Т А Н О В И В:
Від Новоодеського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області надійшло подання про звільнення засудженого від призначеного покарання.
У поданні представник органу пробації вказує, що вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 червня 2015 року ОСОБА_6 було засуджено за ч.2 ст.162, ч. 2 ст. 296, ст. 70 КК України, до чотирьох років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на три роки. Вирок набрав законної сили 20.10.2015року.
Під час відбування покарання ОСОБА_6 задовільно виконував обов`язки покладені на нього судом. Іспитовий строк встановлений вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 червня 2015 року закінчився 25.06.2018року.
Проте у органу пробації наявна інформація про наявність кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000354 від 01.11.2016року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3, ч.4 ст. 407 КК України.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений на час розгляду даного клопотання обвинувачується у вчиненні у період іспитового строку нового злочину. Прокурор вказав, що до вирішення відповідним судом питання про вину або невинуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину в період іспитового строку звільнення його від покарання призначеного вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 червня 2015 року є передчасним.
Представник органу з питань пробації просив клопотання задовольнити, оскільки на даний час визначений ОСОБА_6 іспитовий строк закінчився, а його вина у вчиненні під час іспитового строку іншого злочину не встановлена вироком суду що набрав законної сили.
Засуджений у судове засідання не зявився, проте від нього надійшла заява про розгляд подання органу пробації за його відсутності. У своїй заяві ОСОБА_6 також підтримав подання органу пробації та просив суд звільнити його від відбування покарання у зв`язку із закінченням випробувального строку.
Вислухавши пояснення учасників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення подання.
Судом встановлено, що за вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 червня 2015 року ОСОБА_6 було засуджено за ч.2 ст.162, ч. 2 ст. 296, ст. 70 КК України, до чотирьох років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на три роки. Вирок набрав законної сили 20.10.2015року.
При цьому, за наявними в матеріалах особової справи даними засуджений ОСОБА_6 є обвинуваченим в кримінальному провадженні №0000354 від 01.11.2016року року за ч.3,4 ст. 407 КК України вчиненому після постановлення і набрання законної сили вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 червня 2015 року.
Вищевказане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду у Комінтернівському районному суді Одеської області, наступне судове засідання призначено на 12.год. 10 хв. 13.08.2020року.
Згідно із визначеною ст. 9 КПК України законністю, як загальною засадою кримінального провадження, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
За такого, розглядаючи відповідні клопотання, суд відповідно до даного принципу має його вирішити у відповідності до вимог закону.
Зі змісту ст. 75 КК України слідує, що звільнення від відбування покарання за даною нормою закону, полягає у відповідному випробуванні засудженої особи протягом чітко визначеного періоду шляхом покладення на нього певних обов`язків та застосування до нього відповідних пробаційних процедур. Метою такого випробовування є перевірка того чи може особа не відбувати вже визначене їй вироком суду покарання.
Наслідки такого випробовування чітко визначені у КК України, який передбачає лише два взаємовиключних варіанта.
У першому випадку, відповідно до ч.1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
І навпаки, в протилежному випадку, згідно з ч.2-3 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
За такого, для того щоб вирішити питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням необхідне надання доказів фактів, описаних в ч.2-3 ст. 78 КК України (в частині факту вчинення особою нового злочину протягом іспитового строку - відповідно до презумпції невинуватості таким доказом може бути виключно вирок суду, який набрав законної сили).
І навпаки, для того, щоб суд вирішив питання про звільнення особи від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку необхідно встановити, що особа саме протягом вказаного іспитового строку не вчинила нового злочину, тобто однозначно та впевнено стверджувати, що особа витримала випробування та не потребує покарання, яке вже було їй призначене вироком суду, що набрав законної сили. У разі ж надання суду достатніх відомостей, які не дають змоги таке стверджувати - звільнення засудженого від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку буде передчасним, оскільки такі докази можуть спростовувати факт виправлення особи та те, що вона витримала призначене вироком суду випробовування.
У даному випадку, на думку суду, жодним чином не порушується презумпція невинуватості особи, оскільки відповідно до такої презумпції особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом; підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи; поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою (ст. 17 КПК України).
З аналізу вказаної презумпції слідує, що вона, головним чином, покликана забезпечити права особи, яка не має статусу засудженої особи, на належне поводження з нею як з невинуватою, на закріплення обов`язків саме держави довести вину такої особи, на визначення певних гарантій для такої особи від свавілля.
Проте, як вказано вище, випробування особи протягом іспитового строку стосується вже засудженої особи за вироком суду, який набрав законної сили, і відповідні визначені законом процедури по перевірці того, чи витримала така засуджена особа відповідне випробовування жодним чином не порушує презумпцію невинуватості.
Не порушує такої презумпції і рішення про відмову у звільненні від вже призначеного покарання по закінченню іспитового строку за наявності доказів того, що особа обвинувачується у вчиненні нового злочину в період іспитового строку (а, отже, доказів передчасності однозначного виковку що особа витримала визначене їй судом випробування), оскільки таке рішення жодним чином не стосується заборон та обов`язків, гарантованих презумпцією невинуватості та стосується інших обставин та іншого етапу кримінального переслідування, аніж ті обставини та той етап, на якому гарантується презумпція невинуватості.
Оскільки суду на час розгляду даного клопотання надані відомості, що засуджений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні нового злочину в період іспитового строку, провадження по якому перебуває на стадії судового розгляду, то це на даному етапі унеможливлює як прийняття рішення про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням так і прийняття рішення про звільнення такого засудженого від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, адже обидва рішення в такому разі будуть передчасними без вирішення відповідним судом питання про вину або невинуватість особи у вчиненні інкримінованого йому злочину в період іспитового строку.
За таких обставин в задоволенні подання про звільнення засудженого ОСОБА_6 від покарання належить відмовити через його передчасність.
На підставі викладеного та керуючись ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання Новоодеського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області про звільнення ОСОБА_6 від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, призначеного за вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 червня 2015 року - відмовити
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1