Справа № 159/5525/20
Провадження № 1-кп/159/121/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої

особи ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001343 від 10.10.2020 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уховецьк Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,
у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185КК України, -
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_5 , 09.10.2020 року, близько 10 год. 00 хв., перебуваючи в с. Уховецьк Ковельського району, на полі "Урочище Прохід", що знаходиться у власності СТзОВ "Васюти", діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб з особою, провадження стосовно якої закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, шляхом вільного доступу, намагався викрасти качани кукурудзи, а саме - 230 кг. качанів, загальною вартістю 1 104 грн., проте, після того як склали вищезазначене майно у 8 мішків на підводу, що знаходилася поряд з полем та у 3 мішки на полі, були виявлені заступником директора СТОВ "Васюти" ОСОБА_4 , не довівши свій умисел до кінця і з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю. Заявлений цивільний позов також визнав повністю. Суду показав, що в той день, точної дати не пам`ятає, разом з братом, який на даний час помер, намагався викрасти качани кукурудзи з поля сільськогосподарського товариства, однак були виявлені заступником директора цього товариства. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати.
Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, який підтверджує їх існування. В зв`язку з цим, суд, за погодженням з учасниками судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що ОСОБА_5 вчинено нетяжке кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Крім цього, призначаючи покарання, суд враховує те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується по місцю проживання, на диспансерному обліку в лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Крім цього, суд враховує позицію представника потерпілої особи щодо не суворої міри покарання.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, індивідуалізації та законності, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню тяжкості скоєного та даним про особу винного.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів, необхідним і достатнім покаранням є покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення (злочину).

Разом з тим, зважаючи на всі обставини справи та наведені вище обставини щодо особи обвинуваченого, суд вбачає можливим виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 під час досудового розслідування не застосовувався.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої особи до обвинуваченого про відшкодування майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки вина обвинуваченого у вчиненні даного злочину, а відтак у заподіянні майнової шкоди, повністю доведена, обвинувачений визнав позов в повному обсязі, виходячи з вимог ст. 128 КПК України, суд прийшов до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в повному обсязі, а тому з ОСОБА_5 слід стягнути в користь СТзОВ "Васюти" 1104,00 грн. майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Васюти", в інтересах якого діє представник ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Васюти" 1104 (одну тисячу сто чотири) гривні 00 копійок у відшкодування майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Речові докази:

-230 кг. качанів кукурудзи, які передано на відповідальне зберігання СТзОВ "Васюти", - залишити у володінні останнього;

-підводу, яка передана ОСОБА_5 , - залишити у володінні останнього.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1