15.12.2020
Справа № 642/6664/20
Провадження № 1-кс/642/2431/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 грудня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді,
встановив:
В провадження слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_4 надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській обл. в порядку ст. 303 КПК України.
14.12.2020 ОСОБА_3 подав заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду його скарги, вказуючи, що ОСОБА_4 в 2013 році був головою в апеляційному суді м.Харкова при розгляді скарги на самого ж себе з приводу незаконного рішення Ленінського районного суду м.Харкова, що заборонено ст. 77 КПК України. Тому, наявні підстави згідно ст. 77 КПК України для його відводу.
В судовое засідання ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву про розгляд заяви про відвід без його участі.
Неявка заявника не перешкоджає розгляду заяви про відвід.
На підставі ч.4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання не здійснюється.
Дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 77 КПК України, на яку посилається ОСОБА_3 в заяві про відвід, встановлює підстави для відводу прокурора, слідчого, дізнавача, а не судді/слідчого судді.
Положеннями ст.ст.75,76 КПК України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу.
Частиною 5 статті 80 КПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.
Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути безстороннім і незалежним.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, викладеною, зокрема, в рішеннях у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», існування безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п.43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Таким чином, як вбачається із заявленого відводу, він не обгрунтований згідно вимог ст.ст. 75, 76 КПК України, та не ґрунтується на конкретних доказах чи фактах, які б свідчили про наявність підстав для відводу слідчого судді, як це передбачено нормами КПК України.
На підставі вищевикладеного, в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий