Справа № 446/2341/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2020 м.Кам`янка-Бузька
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі
головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка - Бузька матеріали кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сєвєрний,Усть-Янського району республіки Саха-Якутії, Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, зокрема 17.03.2020 Пустомитівський районним судом Львівської області за ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до одного року одного місяця позбавлення волі; 16.06.2020 Залізничним районним судом м.Львова за ч.1 ст. 185 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до одного року двох місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 125 КК України,

з участю ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

07 жовтня 2019 року близько 02.00 год., ОСОБА_3 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи протиправно,усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання,шляхом вільного доступу, повторно, зі сходової клітки житлового будинку, АДРЕСА_2 , викрав велосипед марки «Ardis» «Sunny», який належить ОСОБА_8 заподіявши своїми протиправними діями шкоду на загальну суму 3833,33 грн.

Крім цього, 03 листопада 2019 близько 19.20 год., ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи протиправно та повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу ,перебуваючи у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » , по АДРЕСА_2 , де здійснює свою підприємницьку діяльність ОСОБА_9 , викрав дві 250 грамові упаковки кави «Lavazza вартістю 69 грн. за одну упаковку та одну 500 грамову упаковку кави «Dallmayr» вартістю 115 грн. за одну упаковку, завдавши потерпілій шкоду на загальну суму 253 (двісті п`ятдесят три) грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім цього, 16 травня 2019 близько 14.00 год. ОСОБА_3 , знаходячись на подвір`ї котеджної квартири АДРЕСА_3 , на грунті виниклої словесної суперечки з ОСОБА_6 ,усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідків,умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в ніс та декілька ударів по голові, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 спричинив умисне легке тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав частково, зокрема повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та не визнав своєї вини щодо кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. Пояснив суду, що він проживає у по АДРЕСА_2 разом із своєю дружиною. У жовтня 2019 викрав із підїзду велосипед,який продав а кошти використав на власні потреби. Крім цього 03 листопада 2019у магазині «Гетьманське» викрав три упаковки кави. У вказаному щиро розкаявся просив суд його суворо не карати. Крім цього заперечив свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. Розповів суду про те, що 16.05.2019 його дружина ОСОБА_10 розповіла йому, що її словесно образив ОСОБА_6 . Для того щоб з`ясувати ситуацію він разом із дружино пішли до квартири потерпілого. В ході розмови із ним у них виникла суперечка та ОСОБА_6 першим вдарив його в обличчя а він натомість вдарив потерпілого. Вказав при цьому що не заперечує того щоб наніс удар потерпілому, однак винуватцем бійки був саме ОСОБА_6 . Також не визнав поданий потерпілим цивільний позов.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні розповів про те, що він разом із сім"єю проживає по АДРЕСА_2 . Біля своєї квартири він висадив низку дерев. Дівчина яка живе із обвинуваченим гуляла біля будинку із собакою та собака справив нужду на посаджені ним дерева. Через це він зробив зауваження. Через деякий час вищевказана дівчина повернулась разом із обвинуваченим та обвинувачений його побив. Після нанесених ударів він дуже погано себе почував та змушений був лікуватись. Стан його був досить важким та він і зараз відчуває наслідки побиття,зокрема головні болі. Просив суд задовольнити поданий ним цивільний позов, оскільки неправомірними діями потерпілого йому завдано моральну шкоду.

Свідок ОСОБА_11 в ході розгляду справи розповіла суду про те, що проживає разом із сімєю у с. Ременів Кам"янка-Бузького району Львівської області по вул. Куземського. Потерпілий ОСОБА_6 являється її чоловіком. 16.05.2019 вона знаходилась вдома та мила посуд та через вікно побачила що якась жінка вигулює собаку біля дерев які посадив її чоловік. Чоловік пішов до неї та зробив їй зауваження. Через деякий час вона почула шум вибігла на вулицю та побачила, що обвинувачений бє її чоловіка. Від нанесених ударів її чоловік впав на землю після чого, дівчина яка вигулювала собаку, забрала обвинуваченого. Чоловік звернувся у лікарню та лікувався там близько двох тижнів. Крім цього, через отримані побої у нього боліла голова.

Свідок ОСОБА_12 в ході розгляду справи розповіла суду про те, що вона допомагає сім`ї потерпілого по господарству та догляду за дитиною. 16.05.2019 перебувала у квартирі потерпілого та чула як ОСОБА_6 зробив зауваження жінці х приводу того, що собака справляла нужду на дерева. Аля пішла вкладати малого спати а вона бачила,як ОСОБА_3 вдарив потерпілого. Після чого вона піднялась до дитини в дружина потерпілого вибігла на вулицю. Вона особисто бачила як ОСОБА_3 наніс потерпілому три удари в ділянку переносиці, від третього удару потерпілий впав на землю.

Свідок ОСОБА_10 в ході розгляду справи розповіла суду про те, що вона разом із чоловіком ОСОБА_3 проживали по АДРЕСА_2 . Вона гуляла зі своєю собакою та собака справив нужду на клумбу, через що потерпілий зробив їй зауваження та почав на неї кричати. Вона прийшла додому та розповіла все своєму чоловікові. Після цього разом із чоловіком прийшли до потерпілого, оскільки ОСОБА_3 хотів вияснити ситуацію. Натомість потерпілий почав кричати та наніс її чоловікові удар в обличчя, тому захищаючись у відповідь ОСОБА_3 також вдарив потерпілого. Потерпілий повернувся у квартиру взяв ніж та почав їм погрожувати також вибігла його дружина та почала кричати щоб не рухали її чоловіка,оскільки йому важко контролювати свої емоції. Після цього викликали поліцію, вона особисто також написала заяву про вчинений злочин, оскільки потерпілий намагався спричинити їй тілесні ушкодження. Вважає що винуватцем являється саме потерпілий, її чоловік натомість лише захищався.

Потерпіла ОСОБА_8 в ході розгляду справи пояснила суду про те, що вона проживає у АДРЕСА_2 та 06.10.2019 залишили свій велосипед у підїзді. 07.10.2019 відправляючи сина в школу побачили, що велосипеда не має. Вони одразу запідозрили ОСОБА_3 ,оскільки така ситуація вже виникали. Після чого викликали працівників поліції.

Потерпілий ОСОБА_13 в судові засідання не з`явилась, подавши до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_9 в судові засідання не з`явилась, подавши до суду заяву в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності.

Не зважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та повного визнання своєї винуватості за ч. 2 ст. 185 КК України його вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, підтверджується сукупністю наступних доказів:

Заявою ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 16.05.2019 /арк.справи 5 матеріалів кримінального провадження0000211/

Протоколом огляду місця події від 16.05.2019 /арк. справи 8 матеріалів кримінального провадження0000211/

Постановою про визнання та приєднання речового докази до кримінального провадження від 16.05.2019 /арк.справи 16 матеріалів кримінального провадження0000211/

Висновком експерта № 147/19 від 22.05.2019 /а.с.28-30 матеріалів кримінального провадження 0000211/

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.10.2019 / а.с.9 матеріалів кримінального провадження 0000432/

Висновком експерта № 9/800 від 25.11.2019 /а.с.24-30 матеріалів кримінального провадження 0000432/

Протоколом прийняття заяви від 04.11.2019 від ОСОБА_9 а.с.28-30 матеріалів кримінального провадження 0000432/

Протоколом огляду місця події з фото таблицею до нього /а.с.33-36 кримінального провадження 0000432/

Постановою від 11.12.2019 про визнання та приєднання речового доказу до кримінального провадження /а.с.61 кримінального провадження 0000432/

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю та його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 125 КК України. Оскільки, він своїми умисними діями, повторно, вчинив таємне викрадення чужого майна, що підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_8 а також дослідженими доказами. Крім цього, ОСОБА_3 умисно спричинив легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоровя, що стверджується показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 а також іншими дослідженими доказами.

Оцінюючи у сукупності зібрані у провадженні докази, суд вважає ОСОБА_3 винними у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 та ч.2 ст. 125 КК України. Показання обвинуваченого ОСОБА_14 щодо не визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч2. Ст.. 125 КК України, суд розцінює як спосіб уникнення відповідальності, оскільки такі спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 висновком судово-медичної експертизи №147/189 а також і показами самого обвинуваченого ОСОБА_3 та його дружини свідка ОСОБА_10 , які не заперечили факту нанесення тілесних ушкоджень потерпілому.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару і виправлення засудженого, а й запобігання вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 на підставі ст. ст. 65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, які згідно із ст.12 КК України, зокрема ч. 2 ст. 185 КК України є нетяжким злочином та ч. 2 ст. 125 являється проступком, особу обвинуваченого, посередню характеристику за місцем проживання, одружений, на утриманні неповнолітніх осіб не має, має постійне місце проживання, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, хронічними захворюваннями не страждає, раніше судимий. Отже, враховуючи характер вчиненого та його суспільну небезпеку, думку потерпілого ОСОБА_6 /,який просив не суворо карати ОСОБА_3 , відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, особу обвинуваченого, який вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, що є обставиною,що помякшує покарання та не визнав своє вини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії - за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: позбавлення волі та обмеження волі за ч. 2 ст. 125 КК України. Саме такий вид та розмір покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження ним нових злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 інкримінуються кримінальні правопорушення, які ним скоєно до постановлення вироків Пустомитівського районного суду Львівської області від 17.03.2020 року та Залізничного районного суду м.Львова від 16.06.2020.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за сукупністю злочинів до вироку Пустомитівського районного суду Львівської області від 17.03.2020 та Залізничного районного суду м.Львова від 16.06.2020. Покарання за цим вироком та вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 17.03.2020 та Залізничного районного суду м. Львова від 16.06.2020 , слід призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим на підставі ч.4 ст. 70 КК України.

Щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема про стягнення на користь потерпілого 134028 моральної шкоди, то суд вважає, що такі підлягають до часткового задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`ясень, викладених у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВСУ N 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Під час судового розгляду встановлено, що позивачу (потерпілому) ОСОБА_6 внаслідок незаконних дій відповідача (обвинуваченого) ОСОБА_3 , завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях через ушкодження його здоров`я та порушення установленого способу життя. Суд бере до уваги характер вчиненого діяння обвинуваченим, а саме, що вчинений ним злочин характеризується необережною формою вини, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, та з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що позовну вимогу щодо стягнення з відповідача моральної шкоди слід задовольнити частково у розмірі 15 000 (п`ятнадцяти тисяч) грн.

Крім цього, ОСОБА_6 сплатив за надані юридичні послуги адвокатом ОСОБА_7 20 000 ( двадцяти тисяч) гривень згідно Договору про надання правової допомоги,що підтверджується квитанціями .

Враховуючи, що цивільний позов ОСОБА_6 задоволено частково відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України,яка передбачає,що у випадку часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог,суд приходить до висновку,що з обвинуваченого на користь потерпілого підлягає стягненню 2240 (дві тисячі двісті сорок) гривень витрат на правову допомогу (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч.2 ст. 125 КК України, та обрати йому покарання у виді:

за ч.2 ст. 185 КК України 1 (один) рік 4 (чотири) місяці позбавлення волі;

за ч.2 ст. 125 КК України 1 (один) рік обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяці позбавлення волі .

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначеного за даним вироком та вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 17.03.2020 та Залізничного районного суду м. Львова від 16.06.2020 суду остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 в користь ОСОБА_6 завдану моральну шкоду в розмірі 15 000 (п`ятнадцяти тисяч) грн. та 2240 (дві тисячі двісті сорок) гривень витрат на правову допомогу. У решті позову відмовити.

Речові докази: штани сірі з наявним написом «86» та футболка зеленого кольору з наявним написом на бірці «KOMBAT», які зберігаються у камері схову речових доказів Камянка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області - повернути потерпілому ОСОБА_6 ; компакт диск марки "Havit" ,на якому міститься відеозапис з камер внутрішнього спостереження магазину" ІНФОРМАЦІЯ_2 ", які знаходяться при матеріалах кримінального провадження, там залишити зберігатись.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави 628,04 /шістсот двадцять вісім гривень чотири копійки/ за проведення товарознавчої експертизи № 9/800 від 25.11.2019 р.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуюча суддя ОСОБА_1