Провадження №1-в/592/693/20

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми клопотання начальника Державної установи «Сумська виправна колонія (№ 116)» ОСОБА_4 відносно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, раніше судимого, засудженого: вироком Обухівського районного суду Київської області від 18.10.2018 р. за ч. 3 ст. 187, ст. 71 КК України до семи років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна. Ухвалою Київського апеляційного суду від 17.01.2019 р. вирок Обухівського районного суду Київської області змінено в частині призначеного покарання. Виключено з резолютивної частини вироку посилання суду на застосування ст. 71 КК України. Вважати засудженим вироком Обухівського районного суду Київської області від 18.10.2018 р. за ч. 3 ст. 187 КК України до семи років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за вироком Обухівського районного суду Київської області від 18.10.2018 р. та вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 24.05.2018 р. і остаточно призначено сім років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна

про приведення вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 24.05.2018 р. та вироку Обухівського районного суду Київської області від 18.10.2018 р. у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 321-ІХ від 03.12.2019 р.

В С Т А Н О В И В:

Клопотання вмотивоване тим, що 01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 03.12.2019 № 321-ІХ , відповідно до якого кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України відноситься до кримінальних проступків, за вчинення якого покарання у вигляді позбавлення волі не передбачене, а тому призначене за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 24.05.2018 р. ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі з урахуванням вимог ч. ч. 1, 3 ст. 5, ч. 3 ст. 74 КК України підлягає пом`якшенню.

Прокурор Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала.

Представник Державної установи «Сумська виправна колонія (№ 116)» у судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд клопотання без участі їхнього представника.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 24.05.2018 р. ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Вироком Обухівського районного суду Київської області від 18.10.2018 р. ОСОБА_5 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 187 КК України, ст. 71 КК України та призначено йому покарання у виді сім років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17.01.2019 р. вирок Обухівського районного суду Київської області змінено в частині призначеного покарання. Виключено з резолютивної частини вироку посилання суду на застосування ст. 71 КК України. Вважати засудженим вироком Обухівського районного суду Київської області від 18.10.2018 р. за ч. 3 ст. 187 КК України до семи років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за вироком Обухівського районного суду Київської області від 18.10.2018 р. та вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 24.05.2018 р. і остаточно призначено сім років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

01.07.2020 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за 321-ІХ від 03.12.2019 року, яким до санкції ч. 1 ст. 185 КК України внесено зміни.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Частиною 3 статті 74 КК України встановлено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 п. 13 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 КК України (усунення караності діяння, за яке особа засуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового закону знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу).

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Частина 1 статті 185 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2617-VIII від 22.11.2018) викладена у наступній редакції: «Таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років».

Тобто, із вищенаведеної частини статті Кримінального кодексу України Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 було виключено таку міру покарання як позбавлення волі, яке вироком від 24.05.2018 р. (в редакції ст. 185 із змінами, внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008, № 1449-VI від 04.06.2009) призначено ОСОБА_5 .

Суд зауважує, що положення ч. 3 ст. 74 КК України застосовуються у тому разі, коли за ч. 1 ст. 185 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008, № 1449-VI від 04.06.2009) призначено максимальне покарання - 3 роки позбавлення волі, відтак зниження до максимальної межі покарання, встановленої санкцією ч. 1 ст. 185 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2617-VIII від 22.11.2018) буде до 5 років обмеження волі.

Враховуючи, що засудженому ОСОБА_5 вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 24.05.2018 р. призначено покарання не у максимальній межі покарання за ч. 1 ст. 185 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008, № 1449-VI від 04.06.2009), суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання, оскільки вказані обставини ніяким чином не поліпшують становище ОСОБА_5 , а навпаки погіршать становище останнього, що прямо суперечить положенням ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 72, 74 КК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання начальника Державної установи «Сумська виправна колонія (№ 116)» ОСОБА_4 відносно засудженого ОСОБА_5 про приведення Шевченківського районного суду м. Києва від 24.05.2018 р. та вироку Обухівського районного суду Київської області від 18.10.2018 р. у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 321-ІХ від 03.12.2019 р. відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1