Справа № 304/1227/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/449/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з : ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 лютого 2020 року про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

на розгляді в Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

Прокурор у судовому засіданні в суді першої інстанції заявив клопотання, яке подав у письмовому вигляді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою до двох місяців у зв`язку із наявними ризиками передбаченими КПК України, що існували на час обрання запобіжного заходу та не зменшились на час розгляду справи, та з метою запобіганню спробам переховуватися від суду.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 лютого 2020 року задоволено клопотання прокурора Відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 . Продовжено строк тримання ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, під вартою на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів до 15 квітня 2020 року. Відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 про обрання менш суворого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою. Відмовлено у задоволенні клопотань депутатів Перечинської районної ради ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 про обрання відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Своє рішення суд мотивує тим, що спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, а також наведені у клопотаннях депутатів обставини не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Крім цього, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_8 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.
На ухвалу суду захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на інший не пов`язаний з позбавленням волі.

В обґрунтування вимог передбачених в апеляційній скарзі покликається на те, що після звільнення з-під варти 13 серпня 2019 року до 12 вересня 2019 року ОСОБА_8 перебував на волі без обрання йому будь-яких правових застережень, чи обмежень, свідомо і добросовісно тричі прибував до суду та виконував усі умови особистого зобов`язання обвинуваченого, при цьому не вчиняв жодних дій чи без дій, які б визначалися, як будь-які хоч найменші ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Крім цього, апелянт вважає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ОСОБА_8 з метою виключення припущення прокурора про ймовірну можливість обвинуваченого виїхати за кордон, за власної ініціативи надіслав на адресу Львівського апеляційного суду свій закордонний паспорт, який цим судом приєднаний до матеріалів справи, а також те, що ОСОБА_8 після звільнення його з-під варти одразу влаштувався на роботу з метою забезпечення своїх життєвих потреб та заощадження грошових коштів для відшкодування шкоди потерпілим, за місцями працевлаштування зарекомендував себе позитивно. Звертає увагу, що ОСОБА_8 раніше не судимий, вчинений ним злочин відноситься до необережних, є депутатом Перечинської районної ради, за місцем проживання та попереднього місця роботи характеризується позитивно, має постійне місце проживання і проживає разом зі своєю мамою, яка є особою похилого віку та потребує стороннього догляду, ОСОБА_8 є інвалідом з дитинства, визнав свою вину та щиро розкаюється у вчиненому та частково відшкодував завдану ним шкоду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали контрольного провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів контрольного провадження № 304/1227/18 на розгляді в Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 лютого 2020 року задоволено клопотання прокурора Відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 . Продовжено строк тримання ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, під вартою на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів до 15 квітня 2020 року. Відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 про обрання менш суворого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою. Відмовлено у задоволенні клопотань депутатів Перечинської районної ради ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 про обрання відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.
Так, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, врахувавши при цьому, що дане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, ризики, які стали підставою для продовження запобіжного заходу, не зникли, а саме: обвинувачений, перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та переховуватися від суду.
При цьому, судом було враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , його вік, стан здоров`я, сімейний та майновий стан, який раніше не судимий, займав відповідальне посадове становище, за місцем проживання та попереднього місця роботи характеризується позитивно.
Суд оцінив у сукупності та навів у своєму рішенні обставини, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Правових підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт, як про це просить апелянт, колегія суддів не вбачає і вважає, що продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, займав відповідальне посадове становище, за місцем проживання та попереднього місця роботи характеризується позитивно, одружився, злочин вчинений ним з необережності, не можуть слугувати стримуючим фактором та не спростовують заявлених ризиків та свідчить про неможливість їх уникнення при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів.
При розгляді клопотання суд з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу, й виклав їх у своєму рішенні.
Прокурором доведено, що заявлені ризики не зменшились, а необхідність проведення певного обсягу процесуальних дій є обставиною, яка перешкоджає завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Щодо заяв депутатів Перечинської районної ради про взяття ОСОБА_9 на поруки, то на думку колегії суддів, суд першої інстанції враховуючи вищевикладене, а також спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, правильно відмовив у задоволенні таких.
Судове рішення відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги й підстав для скасування ухвали суду про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 лютого 2020 року про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4