Справа № 396/1420/20
Провадження № 1-кп/396/239/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.10.2020 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючо го судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Новоукраїнка Кіровоградської області, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , українець, громадян України, освіта базова загальна середня, не одружений, не працює, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше судимий:
- 03.08.2018 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, в силу п.5 ч.2 ст.105 КК України застосовано примусові міри виховного характеру, у вигляді направлення в спеціальний науковий виховний заклад для дітей і підлітків строком на 1 рік, судимість знята та погашена,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
ОСОБА_3 31.05.2020 року вчиненив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Органами досудового слідства встановлено, що 31.05.2020 року близько 22 години, більш точної дати ні судом ні досудовим розслідуванням не встановлено обвинувачений ОСОБА_3 , проходячи вулицею Короленка в м.Новоукраїнка Кіровоградської області повз неогороджений будинок, помітив на присадибній ділянці, що розташована поряд з будинком номер АДРЕСА_2 сітчатий паркан.
В цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 виник раптовий умисел на таємне заволодіння чужим майном, а саме секції паркану - сітки рабиці довжиною 25 метрів та двох металевих труб висотою 1,2 м., які належать ОСОБА_4 .
Реалізовуючи свій умисел спрямований на заволодіння чужим майном з корисливого мотиву, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою особистого матеріального збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим що його дії ніким не помічені, обвинувачений ОСОБА_3 таємно, шляхом вільного доступу, викрав секцію паркану - 25 метрів сітки рабиці та 2 металеві труби довжиною 1,2 м.
В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 викраденим розпорядився на власний розсуд, а саме сітку рабицю та дві металеві труби продав ОСОБА_5 .
Відповідно до висновку експерта судової товарознавчої експертизи №635 від 19 серпня 2020 року ринкова вартість, станом цін на 01 червня 2020 року, сітки рабиці оцинкованої, вічко розміром 50*50 мм, діаметром 1,60 мм., висотою 1,20 м., довжиною 25 м., бувшої у використані з 2015 року, придбаної в новому стані в квітні 2015 року 1 метр складає 61,67 грн., 25 метрів - складає 1541,75 грн. та 1 метра металевої труби, діаметром 50 мм., товщиною стіни 2,5 мм., бувшої у використані з 2012 року, придбаної в новому стані у жовтні 2012 році, вартість якої складала 75,67 грн. за 1 м.
Таким чином своїми протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_4 збитків на суму 1723,35 грн.
Зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками кримінального проступку за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Частиною 2 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Від заступника керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 надійшло клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і разом з потерпілою згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за їх відсутності, у відповідності до положень ст.381, 382 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового розгляду в порядку ч. 2 ст. 302 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 захист якого здійснював захисник - адвокат ОСОБА_7 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення він беззастережно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі.
Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Крім того, в заяві обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, добровільно та беззаперечно визнає вину та надає згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.
Потерпіла ОСОБА_4 також звернулася до суду з заявою, в якій зазначила, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за її відсутності.
Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, враховоючи заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви потерпілої ОСОБА_4 та клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку повністю доведена. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У відповідності до частини 2 ст. 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
Обвинувачений ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України.
Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який не працює, утриманців не має, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий 03.08.2018 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, в силу п.5 ч.2 ст.105 КК України застосовано примусові міри виховного характеру, у вигляді направлення в спеціальний науковий виховний заклад для дітей і підлітків строком на 1 рік, судимість знята та погашена. У лікаря нарколога на обліку не перебуває. З 2014 року перебуває на «Д» обліку у лікаря психіатра, з діагнозом: змішані специфічні розлади психологічного розвитку. Згідно висновку судово - психіатричного експерта № 337 від 28.08.2020 року обвинувачений ОСОБА_3 в момент злочину та на данний час психічним захворюванням не страждає та підпадає під дію ст. 19-1 ч. 1 КК України. Застосування заходів медичного характеру не потребує.
Обставини, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи відсутність до претензій майнового та морального характеру з боку потерпілої та визнання винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального проступку за ч. 1 ст. 185 КК України, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті у вигляді громадських робіт так як більш м`яке покарання як штраф не може бути призначено особі, яка офіційно не працює та не має матерільного доходу, враховуючи, що протипоказання до призначення громадських робіт передбачені ч.3 ст. 56 КК України відсутні.
Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Згідно ч.2 ст.124 КПК України витрати на залучення експерта в сумі 1144 грн. 15 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Речові докази відсутні.
Захід забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався, підстави для його застосування суд не вбачає.
Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд,-
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання - у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн 15 коп. витрат за проведення експертизи.
Речові докази відсутні.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1