1Справа № 335/6798/20 1-кс/335/5214/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Ліберті Фінанс на бездіяльність слідчого щодо неповернення вилученого під час обшуку майна в рамках кримінального провадження № 0001835 від 15.07.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:
До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Ліберті Фінанс на бездіяльність слідчого щодо неповернення вилученого під час обшуку майна в рамках кримінального провадження № 0001835 від 15.07.2020 року, в якій заявник просить зобов`язати слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001835 від 15.07.2020 року, повернути ТОВ „Фінансова компанія „Ліберті Фінанс майно, вилучене за протоколом обшуку від 27.08.2020 року; встановити слідчому якому доручено проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001835 від 15.07.2020 року трьохденний строк на повернення ТОВ „Фінансова компанія „Ліберті Фінанс майна, вилученого за протоколом обшуку від 27.08.2020 року.

Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.08.2020 року накладено арешт на тимчасово вилучене в ході обшуку майно.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 24.11.2020 року вищезазначена ухвала скасована, у задоволенні клопотання про арешт майна та грошових коштів відмовлено.

На виконання ухвали Запорізького апеляційного суду заявник звернувся до слідчого Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області з заявами про повернення майна, проте до теперішнього часу належне заявнику майно не повернуто.

В судове засідання представник володільця майна (ТОВ «Фінансова Компанія «Ліберті Фінанс») - адвокат ОСОБА_3 не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Слідчий ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, до канцелярії суду надав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що учасники кримінального провадження висловили свої доводи з приводу поданої скарги, в судове засідання не з`явилися, що є проявом принципу диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їхньої участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за скаргою, приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001835 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України.

27.08.2020 року в приміщені де знаходиться ТОВ «Фінансова Компанія «ЛІБЕРТІ ФІНАНС», за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, б.159, приміщення 2, на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду був проведений обшук, в ході якого вилучено майно, а саме:

-ноутбук «Lenovo B 590» в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм;

-ноутбук «Lenovo G 500» в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм;

-ноутбук «Lenovo G 570» в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм;

-ноутбук «Lenovo G 5030» в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм;

-грошові кошти в сумі 4 015 621 гривня 00 копійок, 92 405 доларів США, 9 155 Євро, 2 900 злотих, 240 фунтів стерлінгів;

-архіватор відеонагляду «Dahua» в корпусі чорного кольору;

-мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_1 із сім картою мобільного оператора № НОМЕР_2 ;

-мобільний телефон Ipone 6 IMEI НОМЕР_3 із сім картою мобільного оператора № НОМЕР_4 ;

-чорнові записи на 50 аркушах.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 31.08.2020 року у справі № 335/6798/20 провадження 1-кс/335/3735/2020 за клопотанням слідчого слідчого відділення Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 в порядку забезпечення заходів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань з№ 0001835 від 15.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України, накладено арешт, на майно, вилучене в ході проведення 27.08.2020 року обшуку в приміщенні ТОВ «Фінансова Компанія «ЛІБЕРТІ ФІНАНС», за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 159, приміщення 2.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 24.11.2020 року апеляційну скаргу представника володільця майна (ТОВ «Фінансова Компанія «Ліберті Фінанс») - адвоката ОСОБА_3 задоволено.
Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 31.08.2020 року, якою клопотання слідчого слідчого відділення Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001835 від 15.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України, задоволено та накладено арешт на ноутбук «Lenovo В 590» в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм; ноутбук «Lenovo G500» в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм; ноутбук «Lenovo G570» в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм; ноутбук «Lenovo G5030» в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм; грошові кошти в сумі 4 015 621 гривня 00 копійок, 92 405 доларів США, 9 155 Євро, 2 900 злотих, 240 фунтів стерлінгів; архіватор відеонагляду «Dahua» в корпусі чорного кольору; мобільний телефон Samsumg ІМЕІ НОМЕР_1 із сім картою мобільного оператора № НОМЕР_2 ; мобільний телефон Іроnе 6 ІМЕІ НОМЕР_3 із сім картою мобільного оператора № НОМЕР_4 ; чорнові записи на 50 аркушах, вилучені під час проведення обшуку 27 серпня 2020 року, скасовано.
Постановлено нову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні вищезазначеного клопотання слідчого.
Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
За викладених обставин вбачається, що скаргу подано уповноваженою особою, в передбачений законом спосіб та з урахуванням правил територіальної підсудністю для розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, які розглядаються слідчим суддею місцевого суду за місцем розташування органу досудового розслідування, що регламентовано ч. 1 ст. 306 КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Відповідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: у разі відмови у задоволенні клопотання про арешт цього майна.

Частиною 3 ст. 169 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Таким чином, нормами Кримінально процесуального кодексу України однозначно передбачено, що у разі відмови в задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна воноповертається особі, у якої воно було вилучено. З огляду на викладене відсутність судового рішення про арешт вилученого майна обмежує право користування володільця майна (ТОВ «Фінансова Компанія «Ліберті Фінанс») на належне йому майно.
За вказаних обставин стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів, які б давали підстави для подальшого утримання майна володільця майна (ТОВ «Фінансова Компанія «Ліберті Фінанс»).
Отже, позиція органу досудового розслідування щодо неповернення майна його законному володільцю спростовується, тобто за встановлених обставин вбачається, що вилучене майно має бути повернуто володільцю майна (ТОВ «Фінансова Компанія «Ліберті Фінанс») на виконання ухвали Запорізького апеляційного суду та вимог ст. 169 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити в цій частині, зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження № 0001835 від 15.07.2020 року, відповідно до вимог п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 169 КПК України повернути вилучене в ході проведення обшуку майно володільцю майна (ТОВ «Фінансова Компанія «Ліберті Фінанс»).
Разом з цим, заявник просить встановити слідчому якому доручено проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001835 від 15.07.2020 року трьохденний строк на повернення ТОВ „Фінансова компанія „Ліберті Фінанс майна, вилученого за протоколом обшуку від 27.08.2020 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Згідно ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Разом з тим, ст. 114 КПК України, на яку посилається заявник, як на підставу звернення до слідчого судді зі скаргою про встановлення процесуального строку, не є тією нормою, яка регламентує порядок подання та розгляду даної категорії скарг, оскільки вказана норма передбачає лише право, а не обов`язок слідчого судді, суду встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження розумного строку прийняття процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії.

Діючим КПК України передбачена можливість оскарження недотримання розумних строків на стадії досудового розслідування прокурору вищого рівня у спосіб та порядок, що визначений ст. 308 КПК України, відповідно до якого підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

Виходячи з вищезазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 100, 160-166, 170-174, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Ліберті Фінанс на бездіяльність слідчого щодо неповернення вилученого під час обшуку майна в рамках кримінального провадження № 0001835 від 15.07.2020 року задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого Вознесенівського ВП ГУНП в Запорізькій області, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження № 0001835 від 15.07.2020 року,відповідно до вимог п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 169 КПК України повернути володільцю майна (ТОВ «Фінансова Компанія «Ліберті Фінанс») майно, відповідно до ухвали Запорізького апеляційного суду від 24.11.2020 року (справа № 335/6798/20).

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.
Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1