Справа № 525/997/20
Провадження № 1-кс/525/174/2020 У Х В А Л А
04.09.2020 селище Велика Багачка
Слідчий суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
з участю скаржника ОСОБА_3 ,
У судовому засіданні 04.09.2020 скаржник ОСОБА_3 подану скаргу підтримала в повному обсязі, в своїх поясненнях посилалась на обставини та доводи, що викладені у скарзі і просила її задовольнити.
У судове засідання 04.09.2020 не з`явились уповноважений слідчий СВ Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області та уповноважений прокурор Великобагачанського відділення Миргородської місцевої прокуратури, дані особи належним чином сповіщені про день і час розгляду скарги; згідно положень ч.3 ст.306 КПК України їх неявка не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до п.5 ст.3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, зокрема, направлення до суду обвинувального акту або закриттям кримінального провадження.
Нормами ст.8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. При цьому, поняття верховенства права та його зміст розкрито у Рішеннях Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004 та від 11.10.2011 року №10-рп/2011.
Відповідно до положень ст.9 цього Кодексу, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства (принцип законності).
При цьому, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами (ст.22 КПК України).
За нормами ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Згідно ч.3 ст.110 КПК України, процесуальне рішення слідчого приймається у формі постанови. Норми ч.5 цього Кодексу визначають, що постанова слідчого повинна складатися із вступної, мотивувальної та резолютивної частини.
Як вбачається з мотивів, які викладені уповноваженим слідчим в постанові про закриття вищевказаного кримінального провадження від 26.05.2020, в ході досудового розслідування слідчий прийшов до висновку, що в діянні відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч.1 ст. 367 КК України, з данного приводу виникли цивільно-правові відносини між гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .
У постанові про закриття кримінального провадження не зазначено в чиїх діях відсутній склад кримінального правопорушення, що стало підставою для його закриття.
Всупереч вимог кримінально-процесуального законодавства (ч.5 ст.110 КПК України), ст.слідчий ОСОБА_4 при винесенні постанови про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 367 КК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення, не навів повного переліку проведених ним слідчих дій та не дав їм правової оцінки, в сукупності з іншими доказами.
Частиною 1 ст. 367 КК України передбачено відповідальність за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.
Відповідно до нормативного визначення, об`єктивна сторона недбалості передбачає несумлінне ставлення службової особи до службових обов`язків, які на неї покладені, що виражається: в їх невиконанні або у неналежному виконанні; у спричиненні істотної шкоди (ч. 1 ст. 367 КК України) або у тяжких наслідках (ч. 2 ст. 367 КК України); і таке ставлення перебуває в причинному зв`язку із зазначеними наслідками.
Зокрема, невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків може виявлятися не лише в одноразовій бездіяльності або дії, а й у тривалій бездіяльності або ряді дій, виконаних неналежним чином.
З юридичної точки зору суб`єктивна сторона недбалості найчастіше полягає в необережній формі вини як щодо діяння, так і щодо його наслідків. Можлива і змішана форма вини умисел до діяння і необережна вина до наслідків цього діяння. Не виключається недбалість і в тих випадках, коли умисне порушення службових обов`язків призводить до наслідків, яких винний хоча й не бажав, але свідомо припускав їх настання.
Отже, аналіз наявних у кримінальному провадженні документів, з урахуванням об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, а також з огляду на висновки слідчого, які викладені ним в оспорюваній постанові від 26.05.2020 об`єктивно свідчить про те, що вищевказаного висновку (тобто про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України) слідчий дійшов передчасно, без проведення всіх необхідних слідчий дій, в т.ч. без повного виконання вказівок уповноваженого прокурора від 26.05.2020, спрямованих на повне та всебічне з`ясування обставин справи в межах доводів скарги ОСОБА_3 .
Отже, виходячи з сукупності досліджених матеріалів кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України та висновків слідчого судді, викладених у даній ухвалі, в межах доводів скаржника ОСОБА_3 , слідчий суддя зазначає про те, що згідно ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
При цьому, слідчий суддя, враховуючи, що ним розглядається скарга відповідної особи на постанову слідчого про закриття кримінального провадження (п.3 ч.1 ст.303 КПК України), в контексті доводів та обґрунтування скарги, вважає за необхідне наголосити органу досудового розслідування про те, що у Рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 року №19-рп/2011 вказується про те, що Комітет Міністрів Ради Європи у Рекомендаціях від 28.06.1985 р. R (85) 11 стосовно положень потерпілого в рамках кримінального права і кримінального процесу приписує державам-членам приділяти більше уваги потребам потерпілого на всіх етапах кримінального процесу, а в Рекомендаціях від 12.05.2004 року Rес (2004) 6 щодо вдосконалення засобів правового захисту Комітет Міністрів Ради Європи зазначає, що права та свободи, гарантовані Конвенцією, мають захищатися передусім на національному рівні.
Згідно ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого може бути постановлена ухвала, зокрема, про скасування рішення слідчого.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.8,9,21,40,303-304,306-307,309 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Копію даної ухвали направити для виконання старшому слідчому СВ Великобагачанського відділення поліції Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , копію даної ухвали направити начальнику Великобагачанського відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 - для відому та контролю; копію даної ухвали також направити скаржнику ОСОБА_3 - для відому.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1