ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3291/20
провадження № 1-кп/753/1011/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представників потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001223 за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Дарницьким районним судом м. Києва проводиться судовий розгляд вказаного кримінального провадження.
Головуючим у судовому засіданні поставлено на обговорення питання щодо запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , строк дії сякого пливає.
Прокурор, думку якого підтримали потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та представники потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,, просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на продовження існування встановлених раніше ризиків, а саме ризик ухилення від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків в кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_10 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_11 , проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував. Заявив клопотання про заміну запобіжного заходу на домашній арешт, посилаючись на необгрунтованість наведених ризиків, а також вказав на те, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, є студентом, має постійне місце проживання та реєстрації, часткововизнає свою вину, активно сприяв слідству. Звертав увагу, що тяжкість покарання та суспільний резонанс не можуть бити єдиними підставами для продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
З наявних в розпорядженні суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді від 12.11.2019 року відносно ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжувався в ході підготовчого судового засідання.

Розглядаючи тривалість періоду затримання не абстрактно, а оцінюючи в даному конкретному випадку відповідно до особливостей такого затримання (справи W проти Швейцарії, Штегмюллер проти Австрії, Вемгофф проти Німеччини, Панченко проти Росії, Бекчиєв проти Молдови), суд вважає, що в даному випадку є обов`язкова умова - condition sine qua non правомірності затримання, а саме - обґрунтована підозра, що обвинувачений вчинив злочин. При цьому суд враховує практику Європейського суду з захисту прав людини, а саме те, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку і тому оцінка такого ризику проводиться з посиланням на ряд інших факторів (справи Панченко проти Росії, Бекчиєв проти Молдови).
Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі, в тому числі строком до 8 років.
Приймаючи до уваги наявність підстав для розумної підозри щодо причетності обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення в сукупності з даними, що характеризують особу останнього, із огляду на тяжкість кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, враховуючи відсутність доказів, які би свідчили про те, що на даний час змінилися обставини, які були підставами для застосування обвинуваченому найбільш суворого вигляду запобіжного заходу або перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені судом раніше, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню.

Дані про те, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та реєстрації, не можуть бути безумовними підставами для зміни обраного запобіжного заходу, оскільки самі по собі не свідчать про відсутність наведених ризиків.
Також суд вважає, що вказане продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ризики справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_11 , спричинив загибель людини, суд вважає неможливим застосувати інші, більш м`які, запобіжні заходи, як такі, що не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, та не визначає розмір застави.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 21 червня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту оголошення.

Суддя