Код суду 233 Справа № 233/5762/20
Вирок
Іменем України
31 грудня 2020 року м. Костянтинівка
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, який не одружений, дітей не має, не працює, раніше не судимий, є особою з інвалідністю з дитинства 2 група, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України,
В квітні 2014 року (точна дата не встановлена) у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
З цією метою ОСОБА_5 , починаючи з квітня 2014 року (точна дата не встановлена), перебуваючи на території м. Костянтинівка Донецької області, адміністрував в соціальній мережі «Вконтакте» відкриту для перегляду усім користувачам зазначеної соціальної мережі групу «Константиновка отпор», для адміністрування якої він використовував облікові записи у вказаній соціальній мережі « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який створено за прив`язкою до мобільного телефону НОМЕР_1 та « ОСОБА_7 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), який створено за прив`язкою до мобільного телефону НОМЕР_2 , які належали ОСОБА_5 .
Починаючи з квітня 2014 року (точна дата органами досудового розслідування не встановлена) ОСОБА_5 , діючи умисно, реалізуючи злочинний умисел, переслідуючи мету змінити територію меж та державного кордону України на порушення порядку встановленого Конституцією України, а саме частини Донецької та Луганської областей та здійснення інформаційної підтримки терористичних організацій «Донецька народна республіка» та «Луганська народна республіка», з власних мотивів почав розміщувати у групі соціальної мережі «Вконтакте»: «Константиновка отпор» матеріали із закликами до змінити меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також інші матеріали щодо інформаційної підтримки вказаних терористичних організацій.
Терористичні організації «ДНР» та «ЛНР» завідомо для ОСОБА_5 мали стабільний склад лідерів вказаних організацій, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організацій, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.
Вказана інформація, розміщена ОСОБА_5 , адресована невизначеному колу осіб, користувачам соціальної мережі «Вконтакте», у тому числі, як тим, що підтримують терористичні організації «ДНР», «ЛНР» та т.з. «Новоросія», так і невизначеному колу осіб користувачів соціальної мережі «Вконтакте» з метою їх спонукання до підтримки та вступу до вказаних терористичних організацій, які мають на меті змінити межі території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
Між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , який на той час мав статус підозрюваного, за участю захисника ОСОБА_4 15 грудня 2020 року укладена угода про визнання винуватості.
Відповідно п. 2 угоди ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.110 КК України, і зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 110 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без конфіскації майна та звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно та призначити узгоджене покарання.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України та виконання вимоги п. п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст.110 КК України умисні дії, вчинені з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також публічні заклики чи розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення таких дій, караються позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років з конфіскацією майна або без такої.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України, яке згідно з ч. 3 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а тому відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі захисника, може бути укладено угоду про визнання винуватості.
Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічим інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.
Відповідно до п. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Таким чином, судом встановлено, що укладена між прокурором та підозрюваним за участю захисника 15 грудня 2020 року угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 110 Кримінального Кодексу України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно та не є наслідком застосування насильства, примусу або погроз. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, зазначив, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 15 грудня 2020 року слід затвердити та призначити обвинуваченому покарання передбачене угодою.
Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю вказаного злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на медичних обліках не перебуває, є особою з інвалідністю з дитинства 2-га група, дітей не має.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України, у виді позбавлення волі на строк три роки, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Крім того, суд погоджується з тим, що виправлення ОСОБА_5 можливе без реального відбування призначеного покарання і його варто звільнити від відбування цього покарання з випробуванням, оскільки відсутні відомості щодо нього, які давали б підстави стверджувати про його підвищену суспільну небезпеку, як особистості.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та підозрюваним відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.
Під час досудового розслідування в кримінальному провадженні проведено судову комп`ютерно-технічну експертизу фахівцями Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України та судово-ленгвістичну експертизу проведену Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України. Витрати, пов`язані з проведенням експертних досліджень у сумі 2 639,04 грн. та 6 594 грн., що складають 9233,04 грн. на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України, а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG» в корпусі моноблоці чорного кольору, модель DT-S583i Imei: НОМЕР_4 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку Life з номером НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «Nokiy» GT-E1200i в корпусі моноблоці чорного кольору, модель 5930 Imei 1: № НОМЕР_6 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку МТС з номером НОМЕР_7 ; флеш накопичувач марки Verbatim синього кольору об`ємом 2 GB; флеш накопичувач марки SONY чорного кольору об`ємом 512 Mb; маршрутизатор D-Link чорного кольору DSL 2500, MAC: 0024019E1724; рукописні записи на аркушах паперу; системний блок марки «LG» чорно-сірого кольору з номером 3342-AII, який виконано рукописним способом маркером чорного кольору, які зберігаються в кімнаті речових доказів 3-го відділення (з дислокацією в м. Краматорськ) слідчого відділу УСБУ в Донецькій області, яка знаходиться за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. 19-го Партз`їзду 56-а (гаражний бокс № НОМЕР_8 ) - повернути ОСОБА_5 .
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 424, 468, 469, 472-476 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 від 15 грудня 2020 року.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без конфіскації майна.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 9233,04 (дев`ять тисяч двісті тридцять три) грн. 04 коп. процесуальних витрат.
- мобільний телефон марки «SAMSUNG» в корпусі моноблоці чорного кольору, модель DT-S583i Imei: НОМЕР_4 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку Life з номером НОМЕР_5 ;
- мобільний телефон марки «Nokiy» GT-E1200i в корпусі моноблоці чорного кольору, модель 5930 Imei 1: № НОМЕР_6 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку МТС з номером НОМЕР_7 ;
- флеш накопичувач марки Verbatim синього кольору об`ємом 2 GB;
- флеш накопичувач марки SONY чорного кольору об`ємом 512 Mb;
- маршрутизатор D-Link чорного кольору DSL 2500, MAC: 0024019E1724;
- рукописні записи на аркушах паперу;
- системний блок марки «LG» чорно-сірого кольору з номером 3342-AII, який виконано рукописним способом маркером чорного кольору, які зберігаються в кімнаті речових доказів 3-го відділення (з дислокацією в м. Краматорськ) слідчого відділу УСБУ в Донецькій області, яка знаходиться за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. 19-го Партз`їзду 56-а (гаражний бокс № НОМЕР_8 ) - повернути ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1