Житомирський апеляційний суд
Справа №935/1213/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянула в порядку письмового провадження матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 29 липня 2020 року про відмову в накладенні арешту на майно, -

встановила:

Згідно ухвали слідчого судді, прокурор Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого вказала, що в провадженні Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені 18.02.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України і в ході досудового розслідування встановлено, що протягом 2019 року та по даний час посадові особи П(ПО)СП «Скуратівське» без відповідних правовстановлюючих документів, самовільно зайняли та здійснюють обробіток земельних ділянок із земель запасу і резерву, радіоактивно забруднені землі та землі спільної часткової власності за межами населеного пункту на території Скуратівської сільської ради Малинського району, що виявлено під час огляду місця події від 17.04.2020 який проводився із залученням Скуратівського сільського голови та спеціалістів ПП «Граундплюс».

Підприємство незаконно обробляє земельні ділянки з наступними кадастровими номерами, а саме: 1) :04:000:0167; 2) :04:000:0144; 3) :04:000:0142; 4) :04:000:0145; 5) :04:000:0171; 6) :04:000:0145; 7) :04:000:0132; 8) :04:000:0170; 9) :04:000:0143; 10) :04:000:139.

Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру вказані земельні ділянки відносяться до земель державної власності, в постійне користування чи оренду не передані, органом управління вказаних земельних ділянок є Головне Управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Крім цього, обробляються земельні ділянки, які не сформовані, а саме 1) площею 16,3га на відстанів 0,6 км від с. Скурати Малинського району з координатами 50,9578272 широти, 29,0913201 довготи; 2) площею 36,3га на відстані 0,1км від с. Скурати Малинського району з координатами центру 50,9452013 широти та 29,0815512 довготи; 2) площею 36,8га на відстані 1,3 км від с. Скурати Малинського району з координатами центру 50,9499549 широти та 29,0622322 довготи; 4) площею 30,0 га на відстані 0,1 км від с. Скурати Малинського району з координатами центру 50,9493882 широти, 29,0824407 довготи; 5) площею 49,1га на відстані 1,5км від с. Скурати Малинського району з координатами центру 50,9437489 широти та 29,0463049 довготи.

Вказані земельні ділянки з відповідними посівами на них ріпаку визнані речовими доказами по кримінальному провадженню, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів та проведення експертиз просить накласти арешт на земельні ділянки, посіви культури ріпаку та надати дозвіл слідчому зібрати врожай ріпаку з подальшим його зберіганням у складських приміщеннях.

Ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 29 липня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000085 від 18.02.2020 року за ч.1 ст.197-1 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та прокурора та накласти арешт на майно - незаконно захоплені земельні ділянки з виявленими на них посівами сільськогосподарських культур. Посилається на те, що ухвалюючи спірне рішення про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна слідчий суддя, не оспорюючи факту використання земельних ділянок, виходив з того, що слідчим та прокурором не доведена необхідність арешту та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 173 КІІК України, оскільки фактично на думку суду існує спір із суб`єктом господарювання, який має правові підстави для користування земельними ділянками. Однак при зайнятті земельної ділянки за відсутності відповідних правовстановлюючих документів, у особи, яка засіяла таку земельну ділянку, не виникає право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію на вказаній земельній ділянці. Крім того, відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004, статтями 90, 96, 212 ЗК України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки повертаються їх власникам або землекористувачам з передачею останнім незібраного врожаю без відшкодування витрат, понесених за час незаконного користування ними. Як було встановлено під час досудового розслідування та під час розгляду клопотання про арешт, захоплені земельні ділянки в реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстровані за П(ПО)СП «Скуратівське» як правомірним користувачем чи власником. Крім цього, сформовані земельні ділянки зареєстровані в Державному земельному кадастрі за державою, органом управління якими є ГУ Держгеокадастру у Житомирській області. Так, П(ПО)СП «Скуратівське» незаконно захопило та обробляє земельні ділянки із земель запасу і резерву Скуратівської сільської ради, що сформовані та мають кадастрові номери за межами населеного пункту та інші не сформовані земельні ділянки сільськогосподарського призначення, на які воно не має права за відсутності будь яких правовстановлюючих документів, при цьому не сплачуючи за користування до бюджету. В порушення вимог ст.172 КПК України слідчим суддею клопотання про арешт майна; розглянуто через 51 день з часу його направлення. При цьому, суддею явка і засідання представника ГУ Держгеокадастру у Житомирській області забезпечена не була. За вказаний період виявлені під час досудового розслідування посіви рослин ріпаку здійснили вегетацію до стадії дозрівання, і як заявили в засіданні посадові особи П(ПО)СП «Скуратівське» частина врожаю ними вже зібрана. Вказаний факт свідчить про наявність на час звернення з клопотанням про арешт об`єктивних даних, які вказували на можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна земельних ділянок з наявними на них посівами, адже арешту підлягали також і посіви, які за своїми властивостями і такими речовими доказами. Крім цього, суд вказав, що посіви не визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Однак, прокурором надано постанову про визнання речовими доказами земельних ділянок із наявними на них посівами сільськогосподарських культур, яка приєднана до матеріалів. При оцінці правовідносин як наявність спору із суб`єктом господарювання, який має правові підстави для користування земельними ділянками, слідчим суддею не досліджено і не надано оцінки наявним у матеріалах рішенням органів державної влади та місцевого самоврядування щодо прийняття земельних ділянок реформованого КСП ім. Котовського до земель запасу і резерву Скуратівської сільської ради, тих самих земельних ділянок, що входили до масиву земель колективної власності за Державним актом від 28.05.1995, та частина з яких зареєстрована за державою. Також слідчим суддею не зазначено, між ким наявний спір із суб`єктом господарювання.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, представник П(ПО)СП «Скуратівське» адвокат ОСОБА_6 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора. Вказує на те, що апеляційна скарга прокурора не відповідає фактичним обставинам справи, а тому не підлягає задоволенню.

Учасники судового процесу до апеляційного суду не з`явилися. Направили до суду заяви про розгляд матеріалів провадження за їх відсутності, враховуючи наведене колегія суддів вважає за можливе розглянути дану апеляційну скаргу у відповідності до положень ст. 406 КПК України в письмовому провадженні.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження та ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено:

-підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

-перелік і види майна, що належить арештувати;

-документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

-розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Розглядаючи подання слідчого, слідчий суддя зазначених вимог закону на думку колегії суддів апеляційного суду дотримався, та прийшов до обгрунтованого та законного рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешту на майно.

Так з матеріалів судового провадження вбачається, що в провадженні Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України і в ході досудового розслідування встановлено, що протягом 2019 року та по даний час посадові особи П(ПО)СП «Скуратівське» без відповідних правовстановлюючих документів, самовільно зайняли та здійснюють обробіток земельних ділянок із земель запасу і резерву, радіоактивно забруднені землі та землі спільної часткової власності за межами населеного пункту на території Скуратівської сільської ради Малинського району, що виявлено під час огляду місця події від 17.04.2020 який проводився із залученням Скуратівського сільського голови та спеціалістів ПП «Граундплюс».

Підприємство незаконно обробляє земельні ділянки з наступними кадастровими номерами, а саме: 1) :04:000:0167; 2) :04:000:0144; 3) :04:000:0142; 4) :04:000:0145; 5) :04:000:0171; 6) :04:000:0145; 7) :04:000:0132; 8) :04:000:0170; 9) :04:000:0143; 10) :04:000:139.

Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру вказані земельні ділянки відносяться до земель державної власності, в постійне користування чи оренду не передані, органом управління вказаних земельних ділянок є Головне Управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Крім цього, обробляються земельні ділянки, які не сформовані, а саме 1) площею 16,3га на відстанів 0,6 км від с. Скурати Малинського району з координатами 50,9578272 широти, 29,0913201 довготи; 2) площею 36,3га на відстані 0,1км від с. Скурати Малинського району з координатами центру 50,9452013 широти та 29,0815512 довготи; 2) площею 36,8га на відстані 1,3 км від с. Скурати Малинського району з координатами центру 50,9499549 широти та 29,0622322 довготи; 4) площею 30,0 га на відстані 0,1 км від с. Скурати Малинського району з координатами центру 50,9493882 широти, 29,0824407 довготи; 5) площею 49,1га на відстані 1,5км від с. Скурати Малинського району з координатами центру 50,9437489 широти та 29,0463049 довготи.

Однак, як вбачається з матеріалів провадження будь-які відомості, які вказують на причетність П(ПО)СП «Скуратівське» до обробітку цих земельних ділянок у органу досудового розслідування відсутні, до матеріалів судової справи не надані.

Водночас матеріали провадження також не містять доказів на визначення можливої шкоди, заподіяної П(ПО)СП «Скуратівське» можливим самовільним захопленням та обробленням земельних ділянок, що є елементом складу злочину передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

Крім того апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що спочатку слідчим було подане клопотання про накладення арешту на земельні ділянки з кадастровим номерами, яке слідчим суддею було повернуто прокурору, у зв`язку з тим, що воно не відповідало вимогам ч.3 ст.172 КПК України, а в подальшому дане клопотання було доповнено прокурором необхідністю накладенням арешту на інші ділянки без зазначення кадастрових номерів, а саме :

1)площею 16,3 га. на відстані 0,6 км. від с. Скурати Малайського району з координатами центру 50,9578272 широти, 29,0913201 довготи;

2)площею 36,3 га. на відстані 0,1 км. від с. Скурати Малинського районуз координатами центру 50,9452013 ширини та 29,0815512 довготи;

3)площею 36,8 га. на відстані 1,3 км. від с. Скурати Малинського району з координатами центру 50, 9499549 ширини та 29,0622322 довготи;

4)площею 30,0 га. па відстані 0,1 км. від с. Скурати Малинського району з координатами центру 50,9493882 ширини, 29,0824407 довготи;

5)площею 49,1 га. на відстані 1,5 км. від с. Скурати Малинського району з координатами центру 50,9437489 ширини та 29,0463049 довготи.

що не передбачено нормами КПК України та виходить за межі первісного поданого клопотання та на думку апеляційного суду є неприпустимим. (а.с.31, 38 т.1)

Окремо слід зазначити, що відповідно до письмових пояснень представника ПСП «Скуратівське» земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0145 передана в оренду громадянці ОСОБА_7 як фермерському господарству.

Крім того як встановлено в ході розгляду клопотання слідчим суддею, прокурором не доведено необхідність такого арешту та наявність вказаних ризиків, оскільки фактично існує спір із суб`єктом господарювання, який має правові підстави користуватись вищевказаними земельними ділянками на підставі Державного акту на право колективної власності на землю від 28.05.1995 року за яким земля була передана у колективну власність колективному сільськогосподарському підприємству ім. Котовського, правонаступниками якого є приватно орендне сільськогосподарське підприємство «Скуратівське» і відповідно в матеріалах клопотання відсутні будь-які об`єктивні дані, які б вказували на можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна (земельних ділянок), а тому клопотання про арешт майна не підлягає до задоволення.

Так з матеріалів, наданих слідчому судді представником ПСП «Скуратівське», вбачається, що на протязі тривалого часу існує спір про право на вказані ділянки між П(ПО)СП Скуратівське, Скуратівською сільською радою та ТОВ «Гранум Плюс», які вирішуються в порядку господарського судочинства, що підтверджуються копіями рішень господарських судів (а.с.142-148, 152-158 т.2), та в свою чергу може свідчити про господарські правовідносини між підприємствами та Скуратівською сільською радою, тому підстави та мета такого забезпечення кримінального провадження шляхом накладання арешту на земельні ділянки, щодо яких за версією органу досудового розслідування, наявні протиправні дії, на даному етапі досудового розслідування з огляду на наведені вище обставини, відсутні.

Інші обставини, зазначені в апеляційній скарзі прокурора як обставини, що вже встановлені в ході досудового розслідування, в тому числі і щодо перебування земельних ділянок у власності відповідних осіб, держави, тощо, та які на її думку свідчать про необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту даних спірних земельних ділянок та обмеження таким чином прав на них інших осіб, підлягають , на думку колегії суддів, додатковій перевірці під час досудового розслідування кримінального провадження.

Що стосується необхідності арешту посівів, які наявні на вказаних земельних ділянках, то апеляційний суд також вважає, що на даному етапі досудового розслідування. враховуючи вказані обставини проводження, для цього також відсутні правові підстави.

З огляду на викладене, слідчий суддя правильно прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно за відсутністю правових підстав, з чим також погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Таким чином, доводи та вимоги прокурора, викладені в його апеляційній скарзі про те, що слідчим суддею не досліджено і не надано оцінки наявним у матеріалах рішенням органів державної влади та місцевого самоврядування щодо прийняття земельних ділянок реформованого КСП ім. Котовського до земель запасу і резерву Скуратівської сільської ради, тих самих земельних ділянок, що входили до масиву земель колективної власності за Державним актом від 28.05.1995, та частина з яких зареєстрована за державою та те, що вказані земельні ділянки та посіви на них визнані речовими доказами, у зв`язку з чим є необхідність накладення арешту на них, є безпідставними та не спростовують висновків слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт вказаного майна.

При цьому прийняття слідчим суддею будь-яких рішень щодо встановлення права на відповідне майно, яке оспорюється, в ході вирішення питання про забезпечення кримінального провадження, вимогами КПК України не передбачено.

Враховуючи наведене підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора з мотивів, наведених в ній, колегія суддів не вбачає..

Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 29 липня 2020 року про відмову в накладенні арешту на майно, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: