ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3101/20 Справа № 206/3662/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України, оскільки засуджений не довів своє виправлення.
Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 відбув більше половини призначеного покарання, має позитивну характеристику, працевлаштований, свою провину усвідомив та щиро розкаявся.
Захисник зазначив, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою та добрим ставленням довів своє виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 було засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164, ст. 71 КК України та остаточно призначено йому покарання у виді 2 років 1 місяця обмеження волі.
Відповідно до наданої характеристики, ОСОБА_7 з 07.05.2019 року відбуває покарання в Державній установі Ігренський виправний центр (№133), характеризується посередньо, має одне заохочення та 3 стягнення, які на даний час є погашеними, у тому числі один раз був поміщений до ДІЗО.
З 11.09.2020 року у зв`язку з ліквідацією Державної установи Ігренський виправний центр (№133) переведений для подальшого відбування покарання до Державної установи Широківський виправний центр (№75), де характеризується також посередньо, вимоги режиму відбування покарання намагається не порушувати, стягнень та заохочень не має, не працевлаштований на власному виробництві установи у зв`язку з відсутністю вакантних посад.
Колегія суддів не приймає доводи захисника, оскільки останні не вказують на факт виправлення ОСОБА_7 , дотримання правил внутрішнього розпорядку є обов`язком засудженого, а наявність одного заохочення за весь період відбуття покарання не може свідчити про виправлення засудженого.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 .
Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4