Справа № 385/1471/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2020 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гайвороні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000395 від 17.11.2020року, про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Анатолівка, Нижньосірогозького району, Херсонської області, українця, громадянина України, не працевлаштованого, не одруженого, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,
з участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, в період часу з 14 квітня 2020 року по 16 листопада 2020 року, перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, систематично вчиняв по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_5 психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах фізичною розправою, висловлюваннях нецензурною лайкою на її адресу, приниженні та залякуванні. Все це призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршило якість життя потерпілої ОСОБА_5 , а саме: викликало в неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе. ОСОБА_3 завдав шкоду її психічному здоров`ю, що виразилось у пониженні самооцінки, порушенні сну, середньому рівні тривожності, середньому рівні фрустрації

(виникає через реальні та уявні перешкоди, що заважають досягненню цілей та проявляються через сльози, розчарування, злість), середньому рівні ригідності (проявляється в незмінності поведінки, переконань, поглядів), відразі до самої себе, почутті неспроможності та песимізму, самозвинувачення.

Зокрема, 14.04.2020 року, о 18:30 год., ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання на АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що виразилося у безпричинних конфліктах, словесних образах, висловлюваннях у її адресу словами нецензурної лайки, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протипрані дії ОСОБА_3 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП . За вищезазначені дії постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27.05.2020 року його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності.

У подальшому, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 26.09.2020 року, о 19:30 год., ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання на АДРЕСА_2 , повторно вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що виразилося у безпричинних, немаючих на те підгрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях у її адресу словами нецензурної лайки, в наслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протипрані дії ОСОБА_3 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП. За вищезазначені дії постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16.10.2020 року його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 24.10.2020 року, близько 19:00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання на АДРЕСА_2 , повторно вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що виразилося у безпричинних, немаючих на те підгрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях у її адресу словами нецензурної лайки, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_3 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП. За вищезазначені дії постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05.11.2020 року його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім того, 16.11.2020 року, близько 19:38 год., ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання на АДРЕСА_2 , незважаючи на неодноразові рішення суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст. 173-2 КУпАП, маючи умисел направлений на вчинення домашнього насильства, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів

явної неповаги до існуючих норм співжиття, на грунті неприязних відносин, знову вчинив психологічне насильство відносно ОСОБА_5 , що виразилося у словесних образах нецензурними словами та погрозах фізичною розправою над останньою чим принизив її честь і гідність, що призвело до психологічних страждань, які виразилися у вкрай неприємних відчуттях потерпілої, при яких вона відчула емоційний дискомфорт.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, а саме: домашнє насильство, тобто умисне сестиматичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи та погіршення якості її життя

14.12.2020 року між обвинуваченим ОСОБА_3 , з одного боку та потерпілою ОСОБА_5 , з другого боку, було укладено угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим, відповідно до якої обвинувачений повністю визнав себе винним в пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України по обставинах, викладених в обвинувальному акті, в зв`язку з чим сторони домовились про призначення ОСОБА_3 , покарання за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт на строк 180 (сто вісімдесят) годин.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні також просять зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання та при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, в обсязі підозри та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст. 126-1 КК України.

Суд, проаналізувавши надані матеріали, вислухавши пояснення ОСОБА_3 , потерпілої, думку прокурора, вважає за необхідне затвердити умови угоди і ухвалити вирок на підставі такої угоди, відповідно до положення ст. 475 КПК України з наступних мотивів.

Матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення, свідчать про наявність події кримінального правопорушення, у вчиненні якого

обвинувачується ОСОБА_3 , і що в його діях є склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Кваліфікація дій ОСОБА_3 стороною обвинувачення визначена правильно.

Умови угоди щодо виду кримінального покарання відповідають положенням санкцій ст. 126-1 КК України, а застосування до ОСОБА_3 , покарання у виді громадських робіт, допускається оскільки обвинувачений вчинив нетяжке кримінальне правопорушення і таке покарання відповідає обставинам справи та даним про особу обвинуваченого. Крім того, угода про примирення укладена добровільно і відсутні підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, які б суд міг використати для відмови в затвердженні такої угоди.

Процесуальні витрати по справі відсутні. Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-376, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

затвердити угоду про примирення, укладену 14.12.2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000395 від 17.11.2020 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 180 (сто вісімдесят) годин.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1

14.12.2020