Ухвала

20 серпня 2020 року
м. Київ

справа № 274/5417/17
провадження № 51-3655ск20

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 20 січня 2020 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 30 квітня 2020 року щодо нього,

встановив:
У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Разом з касаційною скаргою ОСОБА_4 подав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване не своєчасним отриманням повного тексту оскаржуваної ухвали апеляційного суду, обставинами свого етапування та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження колегія суддів виходить з наступного.

За приписами ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Згідно зі ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

За інформацією Державної установи «Райківська виправна колонія» повний текст ухвали Житомирського апеляційного суду від 30 квітня 2020 року ОСОБА_4 отримав 13 травня 2020 року.
Відповідно до супровідного листа установи виконання покарань, засуджений до закінчення строку на касаційне оскарження передав закритого листа з даною касаційною скаргою та клопотанням, який 13 серпня 2020 року за вих. № 144 було направлено до Верховного Суду.

З огляду на викладене, засуджений ОСОБА_4 у передбачений ч. 2 ст. 426 КПК України строк реалізував своє право на касаційне оскарження у даному кримінальному провадженні, а тому строк на касаційне оскарження ним не пропущено, відтак вказаний строк не підлягає поновленню.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Тобто, таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
З касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 вказуючи на істотні порушення кримінального процесуального закону, не вказує яким чином такі порушення перешкодили чи могли перешкодити ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення, а самі доводи касаційної скарги в цій частині є не конкретизованими.
При цьому, доводи касаційної скарги засудженого щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, фактично зводяться до не згоди з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, яким він надає власну оцінку, відмінну від оцінки наданої судами, вказує на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, що є підставами для зміни чи скасування вироку судом апеляційної інстанції, проте в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом касаційного розгляду.
За приписами ч. 4 ст. 427 КПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, проте в порушення даної норми касаційна скарга засудженим не підписана.

Окрім того, в порушення положень ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано копії судових рішень, які оскаржуються.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття провадження за даною касаційною скаргою.

У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України, не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 20 січня 2020 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 30 квітня 2020 року щодо нього відмовити, оскільки такий строк не пропущено.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 20 січня 2020 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 30 квітня 2020 року щодо нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3