Номер провадження: 11-сс/813/1362/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.07.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146; ч. 2 ст. 187; ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 209 (в редакції від 10.11.2015 року); ч. 3 ст. 358; ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, у кримінальному провадженні №0004266, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2015, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.07.2020 задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 26.09.2020, в межах строку досудового розслідування, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Новоульяновськ Ульяновської області Російської Федерації, громадянина України, українця, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146; ч. 2

ст. 187; ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 209 (в редакції від 10.11.2015 року); ч. 3 ст. 358; ч. 2 ст. 28, ч. 4

ст. 358 КК України, у кримінальному провадженні №0004266, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2015.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, продовжити вчинення кримінальних правопорушень; а також неможливістю застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 31.08.2015, приблизно о 20.00 годині він за попередньою змовою з ОСОБА_11 та іншими невстановленими особами, перебуваючи біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , здійснили розбійний напад на ОСОБА_12 із застосуванням насильства та предмету, зовні схожого на пістолет, внаслідок якого заволоділи належним потерпілому майном загальною вартістю 23 729 гривень.

Після цього, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та інші невстановлені особи примусово помістили ОСОБА_12 до багажного відділення автомобіля «BMW», д/н НОМЕР_1 , та відвезли на територію виробничо-складської бази за адресою: АДРЕСА_3 , помістили до нежитлового приміщення-боксу та незаконно утримували з 21.00 години 31.08.2015 до 01.00 години 01.09.2015, де із застосуванням насильства примушували його передати їм розписку про отримання грошових коштів та правоустановчі документи на нерухоме майно. Отримавши від потерпілого бажане, на вищевказаному автомобілі вивезли його до центру м. Одеси, де і залишили його.

Крім того, ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими слідством особами, в період з липня 2016 року по листопад 2018 року, з використанням реквізитів фіктивного підприємства ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », завідомо підроблених правоустановчих документів та із залученням сторонніх осіб, шахрайським шляхом заволоділи 12 об`єктами нерухомості, розташованими у м. Одесі, загальною вартістю 13 814 597 гривень.

27.07.2020 щодо ОСОБА_8 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, та направлено поштою на адресу його місця проживання.

Цього ж дня слідчий звернувся до Київського районного суду м. Одеси з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, ризиків можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, продовження злочинної діяльності, а також неможливістю запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.07.2020 надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 з метою його приводу в судове засідання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та 29.07.2020 ОСОБА_8 був затриманий на підставі ухвали слідчого судді.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник вказує, що долученими до клопотання доказами не підтверджується наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри та ризиків, заявлених слідчим, не доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а слідчий суддя не взяв до уваги на дані про особу підозрюваного та невмотивовано застосував до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили їх задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржену ухвалу без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997, § 57).

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови»

№ 35615/06 від 13.11.07 - Європейський Суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

ЄСПЛ підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_16 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів судового провадження, оцінив заявлені у клопотанні слідчого ризики та дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

І. Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме:

- заявою ОСОБА_12 від 09.09.2015 про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_17 від 31.08.2015, свідка ОСОБА_18 від 01.09.2015, свідка ОСОБА_19 від 19.05.2020, свідка ОСОБА_20 від 07.02.2020, свідка ОСОБА_21 від 31.01.2020, свідка ОСОБА_22 від 13.03.2020, свідка ОСОБА_23 від 02.03.2020, свідка ОСОБА_24 від 10.02.2020, які були допитані щодо відомих їм обставин інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень;

- протоколами допиту від 11.09.2015 та додаткового допиту від 07.07.2016 потерпілого ОСОБА_12 , який був допитаний щодо відомих йому обставин інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень;

- протоколом огляду предмета від 18.07.2016, на якому є відеозапис з камери зовнішнього спостереження, які знаходяться на приватному будинку АДРЕСА_2 та виходять на вхід продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за участю потерпілого ОСОБА_12 ;

-постановою про визнання предмета речовим доказом від 18.07.2016;

- висновками судово-медичної експертизи № 2940 від 27.10.2016, відео-технічної (фоноскопічної) експертизи № 185 від 24.11.2016;

- протоколами додаткових допитів свідків ОСОБА_18 від 19.09.2016 та від 24.06.2020, свідка ОСОБА_17 від 19.06.2020

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.10.2015 з додатком до нього (впізнання проводилось за участю свідка ОСОБА_17 , відповідно до якого свідок впізнав ОСОБА_8 , як чоловіка який скоїв кримінальні правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_12 );

- витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, підозрюваний ОСОБА_8 має громадянство Російської Федерації;

- висновками експерта судово-почеркознавчої експертизи №19-8191/8193 від 29.05.2020, №19-8200/8202 від 10.06.2020 та №19-8197/8199 від 12.06.2020;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 05.05.2020 (тимчасовий доступ проведено на підставі ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_5 від 15.04.2020 у нотаріуса ІНФОРМАЦІЯ_6 );

- копіями документів вилучених тимчасовим доступом у ІНФОРМАЦІЯ_6 : довідки Ф-1 на ім`я ОСОБА_25 та ОСОБА_26 ;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 22.04.2020 (тимчасовий доступ проведено на підставі ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_5 від 15.04.2020 у нотаріуса ОСОБА_27 );

- копіями документів вилученимих тимчасовим доступом у нотаріуса ОСОБА_27 : довіреність ОСОБА_26 на представлення його інтересів ОСОБА_8 від 06.02.2018;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.05.2020 з додатком до нього (впізнання проводилось за участю свідка ОСОБА_19 , відповідно до якого свідок впізнав ОСОБА_26 , як чоловіка який вирішував питання з іпотекою квартири АДРЕСА_4 );

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.05.2020 з додатком до нього (впізнання проводилось за участю свідка ОСОБА_19 , відповідно до якого свідок впізнав ОСОБА_28 , як чоловіка який вирішував питання з іпотекою квартири АДРЕСА_4 );

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07.02.2020 з додатком до нього (впізнання проводилось за участю свідка ОСОБА_20 , відповідно до якого свідок впізнала ОСОБА_8 , як чоловіка який представлявся братом власниці квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_29 );

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 31.01.2020 з додатком до нього (впізнання проводилось за участю свідка ОСОБА_21 , відповідно до якого свідок впізнала ОСОБА_8 , як чоловіка який представлявся братом власниці квартири

АДРЕСА_5 ОСОБА_29 та сплачував від її імені житлово-комунальні послуги);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.03.2020 з додатком до нього (впізнання проводилось за участю свідка ОСОБА_22 , відповідно до якого свідок впізнала ОСОБА_8 , як чоловіка який отримував довідку Ф-1 на квартиру АДРЕСА_6 );

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.03.2020 з додатком до нього (впізнання проводилось за участю свідка ОСОБА_23 , відповідно до якого свідок впізнав ОСОБА_8 , як чоловіка який приносив документи на квартиру АДРЕСА_4 );

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 10.02.2020 з додатком до нього (впізнання проводилось за участю свідка ОСОБА_24 , відповідно до якого свідок впізнала ОСОБА_8 , як чоловіка який представлявся братом власниці квартири

АДРЕСА_5 ОСОБА_29 );

- аналітичної довідки інформації, яка була вилучена тимчасовим доступом в операторів мобільного зв`язку;

- висновками експерта судової оціночно-будівельної експертизи №19-4102 від 24.12.2019 та №19-4103 від 27.01.2020.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах провадження доказів наявності обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 апеляційний суд вважає такими, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, оскільки відповідні доводи в тексті апеляційної скарги не конкретизовані та захисником в судовому засіданні не розкриті.

Таким чином, ОСОБА_8 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зокрема тяжких та особливо тяжких злочинів, за найтяжче з яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги в цій частині необґрунтованими.

ІІ. Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків та неврахування слідчим суддею даних про особу підозрюваного.
Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З оскарженої ухвали вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 є громадянином України, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає в м. Одесі, на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому злочинів, зокрема тяжких та особливо тяжких злочинів, за найтяжче з яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому злочин.

Крім того, зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді вбачається, що 28.07.2020 відносно підозрюваного ОСОБА_8 слідчим суддею постановлено ухвалу про надання дозволу на його затримання, у зв`язку з переховуванням останнього від органів досудового розслідування, що, на думку апеляційного суду, свідчить про неналежну процесуальну поведінку підозрювана та слугує підтвердженням наявності зазначеного вище ризику на даній стадії досудового розслідування.

Апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді про наявність у даному кримінальному проваджені ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, з огляду на кількість інкримінованих підозрюваному ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, які здебільшого носять корисливий характер та були спрямовані на отримання грошових коштів протиправним шляхом, а також з огляду на характеризуючи дані про особу підозрюваного, зокрема відсутність у останнього офіційного працевлаштування, та враховуючи те, що відомості про джерела його існування матеріали кримінального провадження не містять та апеляційному суду не були представлені

Апеляційний суд, враховуючи обставини вчинення інкримінованих підозрюваному ОСОБА_8 злочинів, вважає, що у даному кримінальному провадженні існує ризик того, що перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_8 матиме змогу незаконно впливати на свідків у даному кримінального провадження, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, слідчим та прокурором доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів визнає необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний ОСОБА_8 не судимий, має інвалідність 3-ї групи та у нього наявні хвороби, в тому числі психічні, знаходиться на обліку у лікарів, потребує постійного належного медичного лікування та медичного обстеження, має постійне місце проживання в м. Одесі, де проживає разом зі своєю дружиною та малолітньою дитиною, що, на думку захисника, свідчить про наявність у ОСОБА_8 міцних соціальних зав`язків, апеляційний суд вважає такими, що не можуть бути обставинами, які є настільки стримуючими факторами для запобігання вищевказаним ризикам, та не можуть гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а суспільний інтерес перебування ОСОБА_8 під вартою, в цьому випадку переважає його особистий інтерес..

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в слідчому ізоляторі організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Положеннями наказу Міністерства юстиції України № 460/5 від 18.03.2013 року «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», наказу Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 239/5/104 від 10.02.2012 року «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» визначено, що медична частина забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим.

Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про потребу підозрюваного ОСОБА_8 у належному медичному лікуванні та медичному обстеженні не можуть бути беззаперечною умовою для скасування оскарженої ухвали та зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, оскільки підозрюваний може отримати кваліфіковану медичну допомогу в межах установи попереднього ув`язнення.

Апеляційний суд погоджується із доводами слідчого судді про те, що серед інкримінованих підозрюваному ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, останній підозрюється у вчиненні кримінально-протиправних дій із застосуванням насильства та погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої особи, через що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та свідчить про необхідність не застосовувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Інших доводів апеляційному суду не будо представлено.

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону та ґрунтується на матеріалах справи. Дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжких та особливо тяжких злочинів дають достатні підстави вважати, що на даний час доведено існування зазначених слідчим суддею в оскарженій ухвалі ризиків, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою. Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки він не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Слідчим суддею обґрунтовано доводи про неможливість визначення альтернативного виду запобіжного заходу застави в даному кримінальному провадженні.

Апеляційним судом не встановлено обставин, які підтверджують доводи апеляційної скарги та могли бути підставою для скасування оскарженого судового рішення.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката

ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.07.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146; ч. 2 ст. 187; ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 209 (в редакції від 10.11.2015 року); ч. 3 ст. 358; ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, у кримінальному провадженні №0004266, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2015, без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4