ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11/803/11/20 Справа № 202/1843/15-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,

засуджених ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

адвокатів ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2020 року про визнання апеляції засуджених від 23 грудня 2019 року такою, що не підлягає розгляду, -

в с т а н о в и л а:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходилась кримінальна справа за обвинуваченням:

- ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, п.п. 1, 6, 9, 11, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України;

- ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, п.п. 1, 6, 9, 11, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України;

- ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, п.п. 6, 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України;

- ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, п.п. 1, 6, 9, 11, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 190 КК України, розгляд якої здійснювався за правилами КПК 1960 року.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 09 грудня 2019 року судом було продовжено строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14

21 грудня 2019 року судом ухвалено обвинувальний вирок.

23 грудня 2019 року від ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 надійшла апеляційна скарга на постанову від 09 грудня 2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою від 03 січня 2020 року апеляція засуджених від 23 грудня 2019 року на постанову від 09 грудня 2019 року визнана такою, що не підлягає розгляду з посиланням на пропуск апелянтами строку оскарження вказаного судового рішення, відсутності клопотання про його поновлення, як це передбачено ст. 349 КПК (1960 року), а також у зв`язку з ухваленням 21 грудня 2019 року обвинувального вироку, який припинив дію ухвали від 09 грудня 2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою.

13 лютого 2020 року на вище наведене рішення до Дніпровського апеляційного суду надійшла апеляція засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , в якій вони просять його скасувати, поновити термін подачі скарги, скасувати ухвалу від 09 грудня 2019 року та винести рішення, яким змінити їм міру запобіжного заходу з тримання під вартою на іншу, не пов`язану з позбавленням волі.

Посилаються на те, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу матеріали справи не містять, копію даного клопотання засудженим не вручено.

Вважають, що в порушення процесуального закону, ухвала від 03 січня 2020 року постановлена суддею одноособово, а не в складі колегії суддів.
Стверджують, що рішенням КСУ від 13 червня 2019 року щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 КПК України, не встановлено термін оскарження судового рішення щодо продовження строку дії запобіжного заходу.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою було винесено 09 грудня 2019 року, а апеляційна скарга в електронному вигляді подана до Дніпровського апеляційного суду 15 грудня 2019 року, а в паперовому - 23 грудня 2019 року.

В доповненнях до апеляції зазначають про те, що посилання суду в ухвалі від 09 грудня 2019 року на суспільних інтерес, не виправдовую факт тримання засуджених під вартою, та неможливість розгляду справи, за умови перебування останніх на свободі.

Заслухавши суддю-доповідача, думки засуджених та їх захисників, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції та вважав ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши надані матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона не може підлягати задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого висновку про визнання апеляції засуджених від 23 грудня 2019 року на постанову від 09 грудня 2019 року такою, що не підлягає розгляду, посилався на пропуск апелянтами строку оскарження вказаного судового рішення, відсутність клопотання про його поновлення, як це передбачено ст. 349 КПК (1960 року), а також у зв`язку з ухваленням 21 грудня 2019 року обвинувального вироку, який припинив дію ухвали від 09 грудня 2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою.

Колегія суддів не може не погодитись з таким висновком суду першої інстанції, оскільки ухвалення судом 21 грудня 2019 року обвинувального вироку з призначенням обвинуваченим відповідного покарання, пов`язаного з позбавленням волі на тривалий термін, позбавляє суд розв`язувати питання із законністю продовження строків тримання під вартою, оскільки законність такого рішення перевіряється на наступній стадії процесу під час апеляційної перевірки законності вироку. Тому апеляція на законність продовження строків тримання під вартою не може бути предметом розгляду, про що вказав суд першої інстанції.

Обговорюючи доводи апеляції про порушення судом першої інстанції процесуального закону під час прийняття головуючим 03 січня 2020 року одноособового рішення, звертається увага на вимоги ч. 1 ст. 353 КПК (1960 року).

Відповідно до вказаної норми, у разі подання апеляції з пропуском встановленого статтею 349 цього Кодексу строку і при відсутності клопотання про його відновлення апеляція постановою головуючого, тобто, одноособово, визнається такою, що не підлягає розгляду.
Таким чином, посилання засуджених на те, що ухвала суду першої інстанції від 03 січня 2020 року була постановлена не в складі колегії суддів не узгоджується з наведеною нормою процесуального закону.
Сукупність наведених даних при водить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляції засуджених.
Керуючись ст. ст. 349, 353, 362, 366, 367, 377 КПК України (1960 року), колегія суддів,-
у х в а л и л а:
Апеляцію засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 - залишити без задоволення.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2020 року про визнання апеляції засуджених такою, що не підлягає розгляду залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4