14.07.2020 Провадження № 1-кс/331/1460/2020
Єдиний унікальний номер № 331/2055/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2020 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , представника володільця майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі клопотання старшого слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000245, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло зазначене клопотання слідчого, погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

У клопотанні органу досудового розслідування вказано, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , організували на території банно-готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_4 злочинну схему по втягненню осіб в заняття проституцією та наданню інтимних послуг за грошову винагороду. 10.07.2020 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_4 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Самсунг А30», в корпусі синього кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , в якому встановлена сім-карта оператора мобільного зв`язку «Водафон» № НОМЕР_3 . На теперішній час з метою проведення подальшого досудового розслідування виникла необхідність у накладення арешту на вилучені предмети, які згідно ст. 98 КПК України є матеріальними об`єктами та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже виступають речовими доказами по даному кримінальному провадженню. У зв`язку із чим слідчий порушив питання про накладення арешту на зазначене майно.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала та пояснила, що на сьогодні необхідно здіснити огляд вилученого майна, оскільки на телефоні можуть зберегтися сліди злочину, тому необхідно тимчасово позбавити володільця майна права ним користуватися. Також додала, що під час обшуку ОСОБА_4 намагалась знищити цей доказ, що вона може повторити, чим перешкодити слідству.

Володілець майна ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 заперечували проти накладення арешту, зазначивши, що телефон їй необхідний для повсякденного користування, оскільки у ньому наявна інформація щодо стану її здоров"я та лікування, тому позбавлення її усіх контактів може створити загрозу для її життя та здоров"я, тому просили вирішити питання про повернення телефону у її користування.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, доходить наступних висновків.

Згідно вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000245, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

10.07.2020 в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , яка причетна до вчинення даного кримінального правопорушення, за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Самсунг А30», в корпусі синього кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , в якому встановлена сім-карта оператора мобільного зв`язку «Водафон» № НОМЕР_3 , який може містити докази та відомості про обставини вчинення правопорушення.
Таким чином, оскільки на момент розгляду вказаного клопотання правовою підставою для накладення арешту на майно є збереження речових доказів, наявність обґрунтованих підстав вважати, що майно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, враховуючи той факт, що під час досудового розслідування встановлені факти спілкування ОСОБА_4 саме із використанням вказаного мобільного телефону з приводу обставин ймовірно вчиненого правопорушення, тому наявна у телефоні інформація, листування, зображення та таке інше, може бути використано під час досудового розслідування, тому слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а доводи захисту не заслуговують на увагу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 , про арешт майна по кримінальному провадженню №0000245, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, - задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено у ОСОБА_4 10 липня 2020 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , а саме - мобільний телефон марки «Самсунг А30», в корпусі синього кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , в якому встановлена сім-карта оператора мобільного зв`язку «Водафон» № НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1