Справа №639/3319/18
Провадження №1-в/639/767/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника органу пробації ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові подання начальника Новобаварського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про скасування іспитового строку та направлення засудженого в місця позбавлення волі для відбування призначеного покарання у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого: 20.09.2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України з урахуванням ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.08.2020 року до 1 року обмеження волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, -

ВСТАНОВИВ:

17.09.2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Новобаварського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про скасування іспитового строку та направлення засудженого в місця позбавлення волі для відбування призначеного покарання у відношенні ОСОБА_4 .

В обґрунтування подання зазначено, що засуджений ОСОБА_4 не виконує покладені на нього обов`язки щодо реєстрації в уповноваженому органі з питань пробації, що є підставою для скасування іспитового строку.

Під час судового засідання представник органу пробації підтримала подання про скасування іспитового строку та направлення засудженого в місця позбавлення волі для відбування призначеного покарання у відношенні ОСОБА_4 .

Прокурор підтримав подання органу пробації та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні подання, з огляду на те, що першу неявку він допустив через те, що погано себе почував, до лікарні не звертався, в зв`язку з чим не з`явився на реєстраційну відмітку, однак прийшов до органу пробації на наступний день. Другу неявку допустив через перебування в іншому місті на роботі, на якій працює не офіційно, документи, які підтверджують поважні причини неявки надати не може. Більше порушень обов`язків, покладених на нього вироком суду, не вчиняв, на теперішній час неофіційно працює, до кримінальної та адміністративної відповідальності протягом іспитового строку не притягувався.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.09.2018 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки. На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.08.2020 року подання начальника Новобаварського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області задоволено, вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.09.2018 року приведено у відповідність до Кримінального кодексу України та визначено вважати ОСОБА_4 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. В решті вирок залишено без змін.

16.11.2018 року ОСОБА_4 прибув за викликом до органу пробації для постановки на облік, де йому були роз`яснені порядок та умови відбування покарання з випробуванням та роз`яснені обов`язки, покладені на нього судом, про що він надав підписку.
Постановою від 19.11.2018 року засудженому ОСОБА_4 встановлені дні явки на реєстрацію до органу пробації : третій понеділок кожного місяця.

21.01.2019 року засуджений ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію до органу пробації, за що до нього 22.01.2019 року було застосовано застереження у вигляді письмового попередження.
20.07.2020 року засуджений ОСОБА_4 знову не з`явився на реєстрацію до Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч.2 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з ч. 4 ст. 166 КВК України, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Судом враховується, що при скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
В судовому засіданні засуджений пояснив, що першу неявку він допустив через те, що погано себе почував, до лікарні не звертався, в зв`язку з чим не з`явився на реєстраційну відмітку, однак прийшов до органу пробації наступного дня. Другу неявку допустив через перебування в іншому місті на роботі, на якій працює неофіційно, документи, які підтверджують поважні причини неявки надати не може. Більше порушень обов`язків, покладених на нього вироком суду, не вчиняв, на теперішній час неофіційно працює, до кримінальної та адміністративної відповідальності протягом іспитового строку не притягувався. В подальшому не допускав будь-яких порушень обов`язків, покладених на нього вироком суду.

Засуджений ОСОБА_4 протягом перебування на обліку в Новобаварському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в цілому умови іспитового строку виконував, не з`явився на реєстрацію 2 (два) рази, після чого з`являвся до органу пробації та надав письмові пояснення за цими фактами.
Наведені у поданні органу пробації обставини не можуть свідчити про умисне невиконання засудженим ОСОБА_4 покладених на нього за вироком суду обов`язків, чи про його небажання стати на шлях виправлення.
Крім цього, після направлення до Жовтневого районного суду м. Харкова подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, засуджений ОСОБА_4 року з`являвся на реєстраційну відмітку до уповноваженого органу пробації, що свідчить про той факт, засуджений виконує покладені на нього судом обов`язки.
Також суд враховує, що системний аналіз кримінального та кримінально-виконавчого законодавства та підзаконних актів щодо осіб, які звільнені з випробуванням і іспитовим строком від відбування покарання вказує на можливість вирішення питання про направлення особи для відбування покарання лише в період іспитового строку. Після його закінчення погіршення становища цих осіб не допускається.
З матеріалів особової справи вбачається, що встановлений ОСОБА_4 іспитовий строк закінчився 20 вересня 2020 року, тобто на момент розгляду вказаного подання іспитовий строк відносно ОСОБА_4 вже закінчився.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення в місця позбавлення волі відносно ОСОБА_4 , оскільки засуджений з листопада 2018 в цілому умови іспитового строку виконував, неофіційно працевлаштований, в період іспитового строку не притягався до адміністративної чи кримінальної відповідальності, після направлення подання з`являвся на реєстраційну відмітку до уповноваженого органу пробації, що підтвердила представник органу пробації в судовому засіданні. Допущені ним порушення суд розцінює як поважні, а поведінку засудженого під час розгляду подання в суді, як демонстрацію ним розуміння своєї неналежної поведінки та розкаяння в цьому, що дає підстави суду розцінити це, як намір його виправлення без ізоляції від суспільства.
Таким чином, суд вважає необхідним у задоволенні подання начальника Новобаварського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про скасування іспитового строку та направлення засудженого в місця позбавлення волі для відбування призначеного покарання у відношенні ОСОБА_4 відмовити.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ч.2 ст.78 КК України, ч.2 ст.166 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника Новобаварського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про скасування іспитового строку та направлення засудженого в місця позбавлення волі для відбування призначеного покарання у відношенні ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1