Справа № 632/1575/20
провадження № 1-кс/632/282/20

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року місто Первомайський

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_4 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення дізнавача СД Первомайського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотань від 14 і 15 серпня 2020 року, та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2020 року ОСОБА_4 і ОСОБА_6 звернулися до суду зі скаргою на рішення дізнавача наступного змісту: «Дізнавач ОСОБА_3 постановою відмовив нам у задоволенні наших клопотань від 14.08.2020 та 15.08.2020.

Просимо: скасувати зазначену постанову дізнавача ОСОБА_3 та зобов`язати його та прокурора ОСОБА_7 , виконати вимоги наших клопотань».

У судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримав.

Після того, як він дізнався, що у задоволенні клопотань від 14 і 15 серпня 2020 рокубуло відмовлено про що винесені постанови від 19 серпня 2020 року, в усному порядку змінив свої вимоги та просив скасувати ціпроцесуальні рішення дізнавача.

ОСОБА_6 , яка була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, до суду не прибула, подала заяву про розгляд скарги за її відсутності, наполягаючи на задоволенні викладених у ній вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника.

Однак, згідно зі ст.ст. 7, 8 КПК України, однією з засад кримінального провадження є верховенство права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

За таких обставин, враховуючи те, що у судове засідання прибув ОСОБА_4 - один із авторів скарги, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність розгляду скарги у відсутність ОСОБА_6 , яка підтримала скаргу, на підставі наданих матеріалів.

Дізнавач ОСОБА_3 , у провадженні якого перебуває кримінальне провадження,у якому були подані згадані вище клопотання, проти задоволення скарги заперечував,зазначивши, що клопотання ним розглянуті у визначений кримінально-процесуальним законодавством строк, винесені процесуальні рішення є законними і обґрунтованим.

Також дізнавач зазначив, що клопотання були зареєстровані у Первомайському ВП 17 серпня 2020 року, оскільки надійшли електронною поштою у вихідний день.

На підтвердження своїх доводів дізнавач надав копії:клопотань від 14 і 15 серпня 2020 року, які були подані ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , процесуальних рішень від 19 серпня 2020 року, що оскаржуються та супровідних листів до постанов.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 , дізнавача, перевіривши доводи скарги, дослідивши документи надані у судовому засіданні, доходжу наступного висновку.

21 вересня 2020 року ОСОБА_4 і ОСОБА_6 звернулися до суду із скаргою на рішення дізнавача, якими було відмовлено у задоволенні їхклопотань від 14 та 15 серпня 2020 року.

Оскільки зі змісту скарги не вбачалося за яких обставин ОСОБА_4 і ОСОБА_6 було відмовленоу задоволенні їх клопотань, з метою забезпечення останнім права на доступ до правосуддя, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи,слідчим суддею 22 вересня 2020 року було відкрите провадження за даною скаргою та призначено судовий розгляд.

Дізнавачем СД Первомайського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000044 від 12 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення проступку, передбаченого ст. 356 КК України.

17 серпня 2020 року у зазначеному відділі поліції були зареєстровані клопотання ОСОБА_4 і ОСОБА_6 про наступне:

- від 14 серпня 2020 року, у яких вони просили через працівників правоохоронних органів негайно припинити обман і незаконне використання заручників, надіслати їм, заручникам, на зазначені ними електронні адреси твердження заручників, що вони повідомлені про обман їх та їхніх родичів задля грабежу їх, ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , і кредитованих ними підприємств.

При цьому останні просили повторно виконати вищевикладені вимоги та усунути небезпеку від них, їх родичів та заручників;

- від 15 серпня 2020 року у якому ОСОБА_4 і ОСОБА_6 просили висунути підозру всім особам, переліченим у їх заяві, за визначеними ними статтями КК України.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Зазначені клопотання дізнавач розглянув 19 серпня 2020 року та у їх задоволенні відмовив, про що виніс відповідні процесуальні рішення.

Про прийняті рішення повідомив ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , направивши на їх адресу постанови від 19 серпня 2020 року про відмову у задоволенні клопотань.

Таким чином, дізнавач належним чином виконав покладений на нього обов`язок визначений ст. 220 КПК України щодо розгляду клопотань протягом трьох днів та повідомлення про результати їх розгляду осіб, які їх заявили.

Згідно з вимогами п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема: рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Разом із цим, особами, які подали скаргу жодними даними не доведено, що постанова дізнавача є незаконною та необґрунтованою, постанова відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Слідчий, дізнавач, прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій.

Дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 40-1 КПК України).

Крім того, главою 22 КПК України передбачені випадки повідомлення про підозру, вимоги до повідомлення про підозру та порядок її вручення.

Статтею 276 КПК України визначено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до норм кримінального процесуального закону повідомлення про підозру входить до компетенції дізнавача, слідчого та прокурора.

Статтями 36, 40-1 КПК України передбачено, що як прокурор так і дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави зробити висновок, що визначення кола підозрюваних осіб у вчиненні кримінального правопорушення, правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та вручення повідомлення про підозру КПК України відносить до компетенції дізнавача, слідчого тапрокурора, а отжеслідчий суддя не наділений повноваженнями зобов`язувати дізнавача,слідчого та прокурора вчиняти дії щодо повідомлення про підозру, у тому числі щодо визначення правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа.

Статтею 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Таким чином, слідчий суддя не вправі брати на себе функції інших учасників кримінального провадження, зокрема функцію досудового розслідування та процесуального керівництва ним, яке здійснюється прокурором, а відтак зобов`язувати прокурора та дізнавачаповідомляти про підозру, оскільки це суперечить самій суті судового контролю за діями або бездіяльністю прокурора, слідчого та дізнавача, з метою захисту прав, свобод і інтересів осіб.

Відтак, з урахуванням наведених вище положень закону та встановлених обставин доходжу висновку, що скарга ОСОБА_4 та ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307 КПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на рішення дізнавача СД Первомайського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотань від 14 і 15 серпня 2020 року, та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1