ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3109/20 Справа № 193/832/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого(в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2020 року про відмову в задоволенні подання начальника ДУ Софіївська виправна колонія №45 ОСОБА_8 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2020 року у задоволенні подання начальника ДУ "Софіївська виправна колонія (№45)" ОСОБА_8 відносно засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що як вбачається з матеріалів суд прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_7 має нестабільну лінію поведінки, оскільки він спочатку зарекомендував себе негативно за що і отримав два стягнення. Згодом намагається змінити свою поведінку в кращу сторону, отримав три заохочення. Однак, така поведінка засудженого не може свідчити про те, що за весь період відбування покарання засуджений твердо став на шлях виправлення. Аналіз даних про особу засудженого вказує на те, що засуджений на даний момент не досяг необхідного ступеню виправлення, а лише починає ставати на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_7 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2020 року та задовольнити подання начальника ДУ Софіївська виправна колонія №45 ОСОБА_8 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує на те, що став на шлях виправлення і цей факт підтверджується рішенням колегіального органу, а саме комісією адміністрації установи СВК 45 де всебічно досліджено його поведінка, участь в програмах диференційованого впливу, відношення до праці.

Звертає увагу на те, що вищевказане рішення не оскаржено та в судовому засіданні не спростовано.

Під час апеляційного розгляду засуджений підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вважала ухвалу законною та обґрунтованою. В судових дебатах сторони підтримали свої позиції.

Заслухавши суддю - доповідача, думки учасників судового провадження, дослідивши та перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_7 з 15 січня 2018 року утримувався в Криворізькій установі виконання покарань. Під час утримання в установі, допускав порушення вимог режиму утримання, мав два стягнення, які погашені в установленому законом порядку, заохочень не мав.
З 17 січня 2019 року міру кримінального покарання відбуває в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)». За час відбування покарання характеризується позитивно: дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, стягнень не має, має три заохочення правами начальника установи, за станом здоров`я працездатний, за власним бажанням без оплати праці працює старшим днювальним в дільниці карантину діагностики та розподілу, виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі. За вироком суду має позов в розмірі 1001,00 гри., але виконавчий ласт до установи не надходив.

Апеляційним переглядом встановлено, що сукупність вищевказаних даних була прийнята до уваги судом першої інстанції та їм дана належна оцінка. На думку колегії суддів, суд повною мірою врахував дані, які позитивно характеризують засудженого, разом з цим, дійшов висновку, з яким погоджується й апеляційний суд, що засуджений не повною мірою довів своє виправлення та його поведінка не є достатньо сумлінною, а отже його повне виправлення на теперішній час ще не доведено, і застосування до нього положень ст. 82 КК України є передчасним.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку про відмову у задоволенні подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2020 року про відмову в задоволенні подання начальника ДУ Софіївська виправна колонія №45 ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4