КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №133/47/21
Провадження №1-кс/133/19/21
У Х В А Л А
Іменем України

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 в порядку ст.303 КПК України звернувся до слідчого судді зі скаргою, у якій просив: - поновити строк на звернення зі скаргою; - зобов`язати уповноважену особу Козятинського ВП ГУНП у Вінницькій області внести відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.384 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяви від 20.11.2020.
Скаржник подав заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримує.
Слідчий в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про слухання скарги у його відсутності, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.
Як вбачається із матеріалів скарги, ОСОБА_3 оскаржується бездіяльність Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП України у Вінницькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою від 20.11.2020 про вчинене кримінальне правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України.

Скаржник зазначає, що 14.12.2020 ним отримано відповідь органу поліції у формі листа начальника Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП України у Вінницькій області №15720/219, з якого він дізнався про результати перевірки поданої ним заяви й власне про те, що відомості не були внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань.

До цього часу він вважав, що відомості за його заявою про вчинення кримінального правопорушення внесено до ЄРДР, оскільки працівниками поліції відбиралися пояснення з даного приводу, у зв`язку із чим просив поновити пропущений строк на звернення зі скаргою до суду.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні заявником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Частиною 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
За змістом цієї норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття.
Проте слідчим усупереч вимогам ч. 1 ст. 214 КПК України відповідні відомості за заявою ОСОБА_3 від 20.11.2020 про вчинення кримінального правопорушення не було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, витяг з ЄРДР заявнику не надано та станом на день розгляду скарги досудове розслідування не розпочато.
Відповідно до висновків 1-3 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» за 2017 рік під час розгляду скарг на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, слідчим суддям необхідно враховувати, що КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР відомостей на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Разом з тим, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин щодо ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК, не достатньо об`єктивних даних навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. Саме тому апелювати на цьому етапі до положень ст. 2 КК, яка визначає підставу кримінальної відповідальності, недоцільно.
Якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.
З метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Практика Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі "Мушта проти України" (3аява №8863/06), встановлює наступне розуміння аспекту застосування процесуальних строків:
" ... 37. Суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.
38. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. рішення у справі "Мельник проти України" (974 037) (Меіпук V. Uкгаіnе), №23436/03, пункти 22-23, від 28 березня 2006 року)...".
Враховуючи те, що уповноваженими особами Козятинського ВП ГУНП у Вінницькій області не було внесено відомості за вказаною заявою ОСОБА_3 у встановлений законом строк, представник поліції до суду не з`явився, доказів на спростування доводів скаржника не надав, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки внаслідок вказаної бездіяльності, яка полягає у невчасному здійсненні процесуальних дій, права скаржника порушені.
Отже, порушене право скаржника підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання органу досудового розслідування внести відомості про кримінальне правопорушення до відповідного реєстру.
Водночас щодо вимог скарги внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 20.11.2020 саме за ст. 384 КК України, слід зазначити таке.
Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України).
На стадії внесення в ЄРДР відомостей про злочин, короткий виклад обставин і попередня кваліфікація злочину визначаються суто особою, яка вносить відповідні відомості, і ніхто не вправі вплинути на ці дії, які навіть не підлягають оскарженню слідчому судді.
Нормами процесуального права до повноважень слідчого судді не віднесено визначення правової кваліфікації злочину.
Отже, оскільки до повноважень слідчого судді при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування не віднесено прийняття рішення щодо визначення правової кваліфікації злочину, скарга підлягає задоволенню частково.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Поновити пропущений ОСОБА_3 строк на оскарження бездіяльності ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, визначену в установленому законом порядку, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 від 20.11.2020 про вчинення кримінального правопорушення, надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1