Справа № 183/2319/20
№ 1-кп/183/1465/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду у спрощеному порядку кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000596 від 11 квітня 2020 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

У відповідності до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, повністю згодна із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного нею, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч.1 ст.394 КПК України, подала письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно неї у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за її відсутності (а.с.10).

Представник потерпілого ТОВ «Новомосковський посуд» - ОСОБА_5 не заперечував проти такого розгляду, про що надав відповідну заяву (а.с.11).

Ухвалою суду від 31серпня 2020 року за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст.ст.381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, призначено до судового розгляду без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За результатами спрощеного провадження встановлено, з 21.07.2009 року по 03.04.2020 року ОСОБА_3 офіційно працювала на посаді емалювальника у ТОВ «Новомосковський Посуд», розташованого по вул. Сучкова, 115 м. Новомосковська Дніпропетровської області.
Так, 01 квітня 2020 року, приблизно о 12 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 перебувала у приміщенні цеху з виробництва декорованого посуду, розташованого на території ТОВ «Новомосковський Посуд» по вул. Сучкова, 115 м. Новомосковська Дніпропетровської області.
В цей момент у останньої раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме емальованого посуду, який знаходився у приміщення цеху з виробництва декорованого посуду, у вищевказаному ТОВ.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 01 квітня 2020 року, приблизно о 12 годині 25 хвилин, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи у приміщенні цеху з виробництва декорованого посуду, розташованого на території ТОВ «Новомосковський Посуд», за адресою вул. Сучкова, 115, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, шляхом вільного доступу, таємно викрала сім емальованих мисок ємністю 0,6 літрів, загальною вартістю 317 гривень 52 копійки, що належить ТОВ «Новомосковський Посуд».
Після чого, цього ж дня, приблизно о 14 годині 10 хвилин, ОСОБА_3 , з викраденим вищевказаним майном, перетнула контрольно - пропускний пункт № 6, розташований на території вищевказаного ТОВ. При цьому, ОСОБА_3 вважала, що виконала усі дії, які необхідні для доведення злочину до кінця та намагалася залишити місце вчинення кримінального правопорушення. Однак, дії ОСОБА_3 були помічені охоронцем ТОВ «Новомосковський Посуд» ОСОБА_6 та вона була затримана, у зв`язку з чим, злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_3 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці) при обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Щире каяття ОСОБА_3 визнається судом обставиною, що пом`якшує її покарання.
Крім того, суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, є особою не судимою, на обліку у лікарів не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, має на утриманні малолітніх дітей 2007, 2012, 2014 року народження.
З урахуванням даних про особу обвинуваченої, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції статті кримінального закону, за яким визнав її винуватою. При цьому вважає, що саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Враховуючи наявність у ОСОБА_3 малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд не вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді виправних робіт чи арешту, та не вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робі.
Вирішуючи питання про розмір штрафу, суд виходить з наступного.
За загальними правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. (ч.2 ст. 4 КК України).

Санкцією ч 1. ст. 185 КК України, в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, було передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.
01 липня 2020 року набули чинності зміни до ч.1 ст. 185 КК України, згідно якими посилена відповідальність за вказане правопорушення у вигляді штрафу та встановлено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років. (Закон № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року). При цьому даним законом диспозицію ч.1 статті 185 КК України змінено не було.
Відповідно до ч.2 ст. 5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Враховуючи, що санкцією ч 1. ст. 185 КК України, в редакції закону № 2617-VIII посилена відповідальність обвинуваченого щодо покарання у вигляді штрафу, порівняно з редакцією що діяла до 01 липня 2020 року, то застосуванню в даному випадку підлягає санкція ч.1 ст. 185 КК України в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченою кримінального правопорушення (щодо штрафу).

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена судово-товарознавчої експертизи № 1746-20, вартість якої складає (163,44*2) 326,88 гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченого в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винної, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 100,369,370,373,374,381,382 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Речові докази:

-сім емальованих мисок ємністю 0,6 літрів, артикул ІО305, червоного кольору з візерунком у білу горошинку передану на відповідальне зберігання повернути потерпілій особі ТОВ «Новомосковський посуд»;

-DVD диск марки «Verbatim» 4,7 ГБ з відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 326 гривень 88 копійок.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1