Справа№751/1788/20
Провадження №1-кп/751/178/20
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2020 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000240 від 10.01.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кладьківка Куликівського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.09.2019 Городнянським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 200 годин громадських робіт;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України

за участю: прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

Встановив :

ОСОБА_3 засуджено вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 11.09.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді 200 годин громадських робіт.

14.11.2019 ОСОБА_3 поставлено на облік до Новозаводського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області (вул. Реміснича, буд. 4, м. Чернігів), і належним чином письмово ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також про кримінальну відповідальність, передбачену ч.2 ст.389 КК України, за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, про що відібрано підписку. Того ж дня, йому видано направлення для відбування громадських робіт до Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради (далі - Підприємство), що знаходиться за адресою: пр. Перемоги, буд. 15, м. Чернігів, згідно якого останній мав приступити до відбуття призначеного покарання з 15.11.2019, однак у визначену дату ОСОБА_3 не з`явився.

25.11.2019 ОСОБА_3 з`явився на Підприємство, де з ним проведено Інструктаж з техніки безпеки, видано наказ про зарахування його на відпрацювання громадських робіт та складено графік виходу на роботу на листопад місяць 2019 року.

Однак, ОСОБА_3 , діючи з єдиним умислом на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, починаючи з 27.11.2019 до 29.11.2019, з 04.12.2019 до 10.12.2019, з 17.12.2019 до 31.12.2019, з 02.01.2020 до 10.01.2020,з 21.01.2020 і по теперішній час, ігноруючи обов`язки, пов`язані із відбуттям призначеного покарання, не з`являвся до Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради для відбування покарання у виді громадських робіт без поважних на те причин, чим ухилився від їх відбування.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, визнав повністю та підтвердив фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Вказав, що у вказані в обвинувальному акті дні не з`являвся до Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради для відбування призначеного вироком суду покарання у виді громадських робіт. У подальшому, за місцем проживання, на території сільської ради він відпрацював повністю 200 годин. У скоєному розкаюється, просив суворо не карати.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались докази щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорювались. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність своїх позицій та усвідомлюють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого та дослідивши характеризуючи матеріали, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, а його дії кваліфікуються за ч.2 ст.389 КК України.

Призначаючи покарання суд, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 ,у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив кримінального правопорушення.

Суд також враховує, що обвинувачений неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має, не працює, раніше судимий, притягувався до адміністративної відповідальності, за допомогою до лікаря-нарколога не звертався, однак 07.02.2015 року звертався за допомогою до лікаря-психіатра, за місцем навчання характеризувався посередньо, обвинувачений відбув покарання у виді громадських робіт за вироком суду. Крім того, судом враховується матеріальне становище, вік, стан здоров`я обвинуваченого, досудова доповідь уповноваженого органу пробації щодо особи обвинуваченого, відповідно до якої орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, може становити високу небезпеку для суспільства, в тому числі для окремих осіб, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень, не можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, наслідки скоєного, відношення обвинуваченого до вчиненого, поведінку обвинуваченого під час судового провадження, а саме те, що останній ухилявся від явки до суду, оголошувався в розшук, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту в межах санкції ч.2 ст.389 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для обрання запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу суд не знаходить.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання .

Цивільні позови у провадженні не заявлені.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

Засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Суддя ОСОБА_1