У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А І Н И

"14" грудня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005643 від 07.11.2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, який має на утриманні має малолітню дитину 2013 року народження, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого; 16.12.2019 звільнений з Коростенської виправної колонії Житомирської області № 71 у зв`язку з відбуттям строку покарання,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

14 грудня 2020 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4

Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 06.11.2020 року приблизно о 13 годині 49 хвилин ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , перебували біля території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де останні вступили у злочинну змову з метою викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлекний на таємне викрадення чужого майна за попередньо змовою групою осіб, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , попередньо розподіливши між собою ролі, підійшли до паркану, яким огороджений приватний будинок, розміщений за адресою, де ОСОБА_7 переліз через паркан, а ОСОБА_4 , при цьому, залишився на вулиці із зовнішньої сторони паркану будинку. В подальшому ОСОБА_7 , перебуваючи на огородженій парканом території приватного будинку, взяв металеву клітку розміром близько 120х120 см, вагою 20 кг, вартістю 1000 грн. та лист металу, схожий на алюміній, вартістю 85 грн. 00 грн., що на праві власності належать потерпілій ОСОБА_8 , які передав через паркан ОСОБА_4 .

Після цього, ОСОБА_7 переліз із території приватного будинку через паркан, де разом із ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим розпорядились на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , завдали своїми протиправними діями матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_8 на суму 1085 грн.

Крім того, 06.11.2020 року приблизно о 14 год. 25хв. ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , перебували біля території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де останні вступили у злочинну змову з метою викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна за попередньо змовою групою осіб, вчиненого повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , розподіливши між собою ролі, підійшли до паркану, яким огороджений приватний будинок розміщений за вказаною адресою, де в подальшому ОСОБА_4 відчинив хвіртку, увійшов до подвір`я приватного домоволодіння, звідки повторно таємно виніс по черзі два металеві стовпи, довжиною 4,53 м, вагою 46 кг, вартістю 253 грн. кожкн, які на праві власності належать потерпілій ОСОБА_8 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 06.11.2020 року приблизно о 19 години ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , перебували біля ЖЕД № 406 , який розташований неподалік багатоповерхового житлового будинку №43/57 по вул. Алматинській у м. Києві, де останні вступили у злочинну змову з метою викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна за попередньо змовою групою осіб, вчиненого повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та їхні дії є таємними для оточуючих, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підійшли до ЖЕД № 406, де ОСОБА_7 вибив ногою двері, а ОСОБА_4 зайшов до приміщення, звідки взяв бензокосу марки «STIНL FS 55» та передав її ОСОБА_7 , який в цей час перебував на вулиці, після чого викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, завдавши своїми діями матеріальної шкоди ЖЕД № 406.

14 грудня 2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події; протоколом особистого обшуку; протоколом допиту потерпілого; протоколами допиту свідків; речовини доказами; іншими матеріалами кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Як у самому клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосовано відносно ОСОБА_4 ,

Зокрема, як встановлено в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_4 неодружений, має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, офіційно не працює, раніше судимий, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_4 може бути застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 194, 206 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0005643 від 07.11.2020 року, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, - відмовити.
-Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, який має на утриманні має малолітню дитину 2013 року народження, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження).

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Встановити строк тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом строком на 60 днів, тобто до 11 лютого 2020 року, включно.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, або суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

-цілодобово не залишати місце проживання квартиру АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; (в залежності від стадії кримінального провадження);

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (в залежності від стадії кримінального провадження);

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Органу внутрішніх справ негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя