Справа № 442/4403/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/866/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, дистанційно, в режимі відеоконференції із ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40» справу за апеляційною скаргою із змінами, прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 липня 2020 року, про звільнення ОСОБА_7 умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного йому вироком Городоцького районного суду Львівської області від 09 липня 2014 року за ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ст. 70 КК України,

за участю:

прокурора -

засудженого ОСОБА_7 ,

встановила:

Прокурор Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 липня 2020 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 та звільнено його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного йому за вироком Городоцького районного суду Львівської області від 09.07.2014 на невідбутий термін 2 роки 4 місяці 28 днів.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу суду скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого про зміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

05 жовтня 2020 року прокурор Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 подала зміни до апеляційної скарги, в яких просить відмовити у задоволенні клопотання засудженого. Вважає оскаржувану ухвалу суду незаконною, оскільки викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать вимогам ст. 81 КПК України.

Свої апеляційні вимоги прокурор мотивує тим, що заява засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є суто формальною, а сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, не підтверджують того, що він повністю став на шлях виправлення та не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, а наведені в ухвалі обставини вказують, що ОСОБА_7 за час відбуття покарання не довів своєю поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.

Крім того, апелянт зазначає, що в суді першої інстанції засуджений повідомив, що у разі його звільнення він буде проживати на АДРЕСА_1 , тобто за адресою вчинення злочину, де проживає потерпіла.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора засуджений ОСОБА_7 вважає апеляційну скаргу безпідставною та просить таку відхилити а ухвалу суду про його умовно-досьтрокове звільнення залишити без змін.

Суд першої інстанції своє рішення про звільнення засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, мотивував тим, що враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу засудженого ОСОБА_7 , який визнав себе винним, у вчиненому щиросердечно розкаявся, відбув більше як 3/4 призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, характеризується позитивно, що свідчить про те, що процес його виправлення та перевиховання є стабільним та послідовним (наявність 11 заохочень у виді подяк за сумлінну поведінку та ставлення до праці), відсутність стягнень, а відтак, на думку суду, цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про задоволення апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_7 , який просив рішення суду першої інстанції залишити без змін. вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до положень ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

В судовому засіданні колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 засуджено вироком Городоцького районного суду Львівської області від 09 липня 2014 року за ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ст. 70 КК України до 10 років 1 місяця позбавлення волі. 08 лютого 2016 року ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області керуючись ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 30.10.2013 року по 06.10.2014 рік у розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На момент подачі клопотання, засуджений ОСОБА_7 відбув дві третини призначеного покарання у виді позбавлення волі.

В п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким №2 від 26 квітня 2002 року зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Як вбачається з поданої характеристики, затвердженої 24.06.2020 року начальником ДУ «ДВК-40» ОСОБА_8 , засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання в ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» характеризується позитивно: порушень режимних вимог не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. За сумлінну поведінку та ставлення до праці одинадцять разів заохочувався правами начальника установи. Працевлаштований старшим днювальним дільниці, до виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин із персоналом. Правил санітарії та гігієни дотримується, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає участь в організації та проведенні виховних заходів в установі. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт». Приймає активну участь у роботі самодіяльних організацій засуджених відділення. Є головою ради колективу засуджених. Згідно протоколу № 15 від 14.08.2019 року рішенням комісії ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» переведено для подальшого відбування покарання до дільниці соціальної реабілітації. За час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 переусвідомив свою минулу хибну поведінку, погляди на майбутнє життя після звільнення носять суспільно - корисний характер, здатний свідомо дотримуватись соціальних норм життя та немає установок на повернення до злочинної діяльності. У разі умовно-дострокового звільнення від відбування покарання буде проживати за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 засуджений за два тяжкі злочини та один особливо тяжкий злочин, котрі характеризуються підвищеною суспільною небезпечністю. а саме: протягом червня 2010 року по червень 2012 року, за місцем свого проживання, користуючись безпорадним станом потерпілої, яка приходилась йому падчеркою, із застосуванням до неї фізичного насильства, повторно вчиняв насильницькі дії щодо малолітньої 1999 року народження.

Таким чином, з огляду на його суспільну небезпечність, колегія суддів приходить до переконання, що умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання є передчасним, а тому ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 липня 2020 року, підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу із змінами, прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 липня 2020 року, про звільнення ОСОБА_7 умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного йому вироком Городоцького районного суду Львівської області від 09 липня 2014 року за ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ст. 70 КК України скасувати.

Відмовити ОСОБА_7 у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: