1 із 4 Справа № 303/1285/20
Провадження №1-кп/303/343/20
Номер рядка статистичного звіту93
Ухвала
26 серпня 2020 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні в місті Мукачеві клопотання прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу по кримінальному провадженню стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Слов`янськ, Донецької області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, громадянина України, раніше не судимого,
- обвинуваченого за частиною 1 статті 162, частиною 2 статті 185 КК України,-
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, громадянина України, раніше судимого,
- обвинуваченого за частиною 1 статті 162, частиною 2 статті 185 КК України,-
з участю сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4
ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
До Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001133 від 01 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162, частиною 2 статті 185 КК України. У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 162, частиною 2 статті 185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 у судове засідання 09, 23 квітня 2020 року, 18, 19 травня 2020 року, 20 та 27 липня 2020 не прибув, про причину неприбуття суду не повідомив.
Прокурор, посилається на те, що вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а саме, перебуваючи на волі ОСОБА_5 не виконує покладені на нього обов`язки, перебуваючи на волі переховується від суду розуміючи невідворотність покарання за вчинений ним злочин, може вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на потерпілих та свідків, які судом не допитані та перешкоджати їх явці в судове засідання.

2 із 4
27 липня 2020 року було винесено ухвалу про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування до останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
25 серпня 2020 року на підставі вищевказаної ухвали суду ОСОБА_5 затримано та поміщено до ІТТ №2 ГУНП в Закарпатській області.
Просив клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого у виді тримання під вартою задоволити, застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, із можливістю внесення застави.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні не заперечували проти застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заслухавши думку прокурора, учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив, що обвинувачений ОСОБА_5 переховується від суду, за місцем проживання по АДРЕСА_2 , відсутній. У зв`язку з чим, прокурор звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого у виді тримання під ватою.
19 травня 2020 року про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. 27 липня 2020 року було винесено ухвалу про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування до останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
25 серпня 2020 року на підставі вищевказаної ухвали суду ОСОБА_5 затримано та поміщено до ІТТ №2 ГУНП в Закарпатській області.
Клопотання прокурора відповідає вимогам КПК України.
Розгляд клопотання про обрання, зміну, чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого, є процесуальною дією, яку суд фактично здійснює до постановлення процесуального рішення за результатами розгляду. Моментом зміни, скасування, припинення запобіжного заходу на даній стадії провадження може вважатись час після винесення відповідного судового рішення у виді ухвали згідно частини 2 статті 369 КПК України.
Суд заслухавши сторони кримінального провадження, зазначає, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд ураховує вимоги статі 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162, частиною 2 статті 185 КК України, які відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Згідно вимог статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.
Вимогами статті 178 КПК Українии передбачені обставини, що враховуються при обранні або продовженні дії запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

3 із 4
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що хоча суворість можливого вироку є елементом, який має бути прийнятим до уваги при оцінці ризику переховування від правосуддя або вчинення злочину повторно, необхідність продовження строку тримання під вартою не може оцінюватися з виключної абстрактної точки зору та лише з точки зору тяжкості злочину (рішення у справі «Мамедов проти Росії»).
Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).
При застосуванні запобіжного заходу стосовно обвинуваченого судом встановлено наявність ризиків передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, на які покликається прокурор в обґрунтуванні клопотання про обрання запобіжного заходу, а саме ризиків можливості обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слід зазначити, що при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу, суд враховує суворість можливого призначеного покарання, тільки при оцінці ризику переховування від правосуддя або вчинення злочину повторно. Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може оцінюватися з виключно з точки зору тяжкості злочину. Тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства.
Між тим, відповідно до частини 3 статті 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.
Отже, з урахуванням всіх обставин, задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.
Відповідно до частини 4 статті 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Звертаючись до суду з клопотанням прокурор, при визначенні застави при обранні запобіжного заходу відповідно до частини 4 статті 184 КПК України, просив призначити заставу у виді 50 розмірів мінімальної заробітної плати.
Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, вважаю за необхідне визначити розмір застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на неї обов`язків.
Відповідно до частини 4 статті 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової

4 із 4
особи місця ув`язнення, під вартою в якому вона перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останньої під вартою. Керуючись вимогами ст. ст.183-190, 371,372 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 задовольнити.
Обрати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 1статті 162, частиною 2 статті 185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.
Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , розмір застави у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 40540 (сорок тисяч п`ятсот сорок) гривень.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною чи юридичною особою, окрім юридичної особи державної або комунальної власності або такої, що фінансується з місцевого, державного бюджету, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в разі внесення нею застави наступні обов`язки:
- прибувати до суду, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в разі внесення застави у визначеному розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання та перевірки документу, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти, повідомивши про це Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.
Строк тримання під вартою відраховувати з 25 серпня 2020 року (з моменту затримання).
Термін дії ухвали закінчується 23 жовтня 2020 року о 04 годині 30 хвилин .
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.

Головуюча ОСОБА_1