УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 420 201 000 000 001 56 від 27.04.2020,
у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на рішення слідчого Державного бюро розслідувань (далі-ДБР) у кримінальному провадженні № 420 201 000 000 001 56 від 27.04.2020 про відмову у визнанні потерпілим від 17.09.2020.
На обґрунтування клопотання заявник зазначив, що 17.09.2020 рішенням слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва (справа № 761/21528/20) скасована постанова слідчого ДБР ОСОБА_4 від 26.06.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 420 201 000 000 001 56.
Водночас, 17.09.2020 слідчий вказаного органу досудового розслідування ОСОБА_5 постановив рішення, яким у черговий раз відмовив заявнику у задоволенні його клопотання від 19.06.2020 про визнання ОСОБА_3 потерпілим.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, заявник просив слідчого суддю скасувати рішення слідчого ОСОБА_5 від 17.09.2020 про відмову у визнанні його потерпілим.
У судове засідання заявник не прибув.
Враховуючи обмежені законом строки вирішення скарг зазначеної категорії, наявність документів, що дозволяють встановити необхідні обставини, слідчий суддя вважав за можливе провести розгляд скарги без участі заявника.

Представник ДБР до суду також не з`явився, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК фіксація за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши скарги та долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.
Постановою слідчого ДБР ОСОБА_5 від 17.09.2020 ОСОБА_3 відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 420 201 000 000 001 56. Вказане рішення, на думку заявника, є невмотивованим, оскільки не містить посилань на обставини, що привели слідчого до вказаного висновку.

Вирішуючи ініційоване заявником питання, слідчий суддя приймає до уваги, що у силу ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано матеріальної або моральної шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають, з-поміж іншого, з моменту подання заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Водночас, слідчий суддя бере до уваги ухвалу слідчого судді Шевченківського районного судді м. Києва від 03.11.2020 (справа № 761/32055/20), якою вже скасована оскаржувана заявником постанова слідчого від 17.09.2020.

З викладеного витікає, що висунуті заявником у скарзі вимоги вже розглянуті слідчим суддею, що виключає можливість їх повторного задоволення та тягне відмову у задоволенні скарги.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 55, 303, 307 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 26.06.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 420 201 000 000 001 56 від 27.04.2020 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1