Справа №463/8103/20
Провадження №1-кп/463/577/20
В И Р О К
іменем України

17 вересня 2020 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження № 0000931 від 12.06.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Домажир Яворівського району Львівської області, пенсіонерки, не одруженої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 116 КК України -

в с т а н о в и в:
Обвинувачена ОСОБА_5 11.06.2020 року у точно невстановлений досудовим слідством час, разом із сином ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, знаходилися за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де між ними в черговий раз виник конфлікт. Під час вказаного конфлікту ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці лівого ліктьового суглобу, на спині, в крижовій ділянці, на правому передпліччі, на лівому плечі та передпліччі, саден в ділянці правого колінного суглобу. З урахуванням протизаконного насильства, систематично застосовуваного ОСОБА_7 до своєї матері, вона перебувала у стані сильного стресу.

У цей момент ОСОБА_5 , перебуваючи у стані сильного душевного хвилювання (фізіологічного афекту), тобто емоційному стані, який значно знижував здатність її усвідомлювати свої дії та керувати ними, зумовленому системним, жорстоким, а також таким, що принижує честь і гідність особи, поводженням з боку потерпілого, у неї раптово виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_7 .

Реалізуючи цей раптово виниклий злочинний намір, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою позбавлення життя свого сина, керуючись мотивом припинення протиправних дій останнього та свідомо допускаючи наслідки у вигляді протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 , перебуваючи у стані вираженого емоційного напруження, знаходячись в приміщенні вказаної квартири, взяла колото-ріжучий предмет (кухонний ніж) та нанесла ним удар у грудну клітину справа ОСОБА_7 , внаслідок якого останній отримав тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням легені, що призвело до гострої крововтрати та обезкровлення організму, внаслідок чого ОСОБА_7 помер.

Таким чином, вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 116 КК України умисне вбивство, вчинене в стані сильного душевного хвилювання, зумовленому жорстоким поводженням, а також таким, що принижувало честь і гідність особи, та за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого.

В ході судового провадження між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 досягнуто та підписано угоду від 31.08.2020 року про примирення між сторонами, за змістом якої вони погодили, що ОСОБА_5 за ст. 116 КК України понесе покарання у виді 2 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, на що сторони дають свою згоду, також згідно з угодою обвинувачена вибачилася за скоєне та щиро розкаялася, потерпілий претензій до неї по відшкодуванні шкоди немє. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ст. 116 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті, з врахуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди ініціював потерпілий, таке є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченої та встановлено, що вона зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченій роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення їй наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченій зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачена не заперечила проти затвердження угоди.

Потерпілому в судовому засіданні роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України потерпілому зрозумілі. Після таких роз`яснень потерпілий не заперечив проти затвердження угоди.

Прокурор, захисник в судовому засіданні не заперечили проти затвердження угоди.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні під час судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 та призначення останній узгодженого сторонами покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 116 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

У відповідності до ст. 174 КПК України слід скасувати арешт майна, який накладено ухвалами слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 24.06.2020 року.

Керуючись ст.ст. 314 ч.3 п.1, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
Затвердити угоду від 31 серпня 2020 року про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 116 КК України ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 116 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, призначивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази у кримінальному провадженні одяг ОСОБА_5 , одяг ОСОБА_7 , змиви, зіскоби, недопалки, фрагменти вати, ганчірки, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області - знищити.
Речовий доказ у кримінальному провадженні один мобільний телефон, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Скасувати арешт майна, який накладено ухвалами слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 24.06.2020 року, а саме на одяг ОСОБА_5 , одяг ОСОБА_7 , змиви, зіскоби, недопалки, фрагменти вати, ганчірки, один мобільний телефон.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Личаківський районний суд м. Львова, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1