Справа № 646/6732/20
№ провадження 1-кп/646/900/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2020 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальну справу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000936 від 26.07.2020 р. за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова,

громадянина України, має середню спеціальну освіту, не одруженого, не працює,

навчається НТУ «ХПІ», Полтавському університеті економіки та торгівлі, судимості

не має, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, 26.07.2020 р. приблизно о 04:50 год ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «Fiat 500Х», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по пр. Гагаріна у м. Харкові зі сторони вул. Молочна в напрямку вул. Сидоренківська зі швидкістю близько 147 км/год, що перевищує максимально допустиму швидкість руху у населеному пункті, чим грубо порушив вимоги п.12.4 Правил дорожнього руху України, згідно з яким «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год». В процесі руху по вказаній вулиці в районі будинку № 82 по пр-ту Гагаріна, ОСОБА_6 , діючи необережно, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не врахував дорожню обстановку та той факт, що на пішохідному переході перебувала пішохід ОСОБА_7 , грубо порушив вимоги п.18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»; не зменшив швидкість руху транспортного засобу, не зупинився перед пішохідним переходом та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу з права наліво по ходу руху його автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_7 загинула на місці події та згідно з висновком судово-медичної експертизи причиною смерті останньої стала сукупна тупа травма тіла. Порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 , які згідно з висновком експертизи знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилися в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «Fiat 500х», проявив неуважність, при наближенні та проїзді нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість свого руху і не зупинився, щоб надати дорогу пішоходу - ОСОБА_7 , яка перетинала проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу з права наліво по ходу його руху та допустив на неї наїзд, що спричинило вищевказані тяжкі наслідки.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у скоєнні злочину визнав та пояснив, що дійсно 26.07.2020 р. близько о 4 години він керував автомобілем «Fiat 500х», зі швидкістю більш ніж 50 км/год по проспекту Гагаріна, м. Харків. Він рухався в другій смузі при наявності чотирьох смуг для руху. В той час, коли він відволікся, а саме намагався включити кондиціонер, він побачив, що автомобіль, що рухався попереду загальмував та виїхав на крайню смугу, після чого він побачив пішохода на нерегульованому пішохідному переході. Пішохід зробив крок назад, та він не зміг уникнути з ним зіткнення. Після дорожньо-транспортної пригоди він зупинився та викликав швидку допомогу. У скоєному щиро кається.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність позиції обвинуваченого ОСОБА_6 , а також роз`яснив, що в даному випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також особу винного.

Кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 належить до тяжкого злочину.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає щире каяття, скоєння кримінального правопорушення вперше, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд у справі не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_6 не працює, є студентом НТУ «ХПІ», Полтавського університету економіки та торгівлі, за місцем навчання характеризується задовільно, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, судимості не має, згідно досудової доповіді органу пробації виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим оцінюється як низький.
Виходячи з мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Тому суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України в межах санкції статті, з визначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 2 роки, при цьому виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливо без ізоляції його від суспільства, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, що повною мірою відповідатиме скоєному, достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, при цьому суд враховує думку потерпілого ОСОБА_8 , подану у письмовій заяві, який не заперечує проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком.

Цивільний позов не заявлено.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,

з а с у д и в:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобамистроком на 2 роки.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування основного покарання звільнити з випробувальним строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до ст. 77 КК України додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобамистроком на 2 роки виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 7355,25 гривень.

Речові докази СД диск з двома відеозаписами зберігати в матеріалах кримінального провадження, автомобіль «Fiat 500Х», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий ОСОБА_9 , вважати повернутим останній.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1