Номер провадження: 11-кп/813/2318/20
Номер справи місцевого суду: 492/92/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий: суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 06.11.2020 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000580 від 05.09.2015 року стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України,

установив
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
До Арцизького районного суду Одеської області з Одеського апеляційного суду для здійснення судового провадження у іншому складі суду надійшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000580 від 05.09.2015 року стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України.

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 06.11.2020 року зазначений обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було повернуто прокурору для усунення недоліків.

Суд мотивував своє рішення тим, що обвинувальний акт суперечить вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки в ньому неконкретно незрозуміло та суперечливо викладені обставини, які були встановлені слідчим за результатами досудового розслідування.
Судом першої інстанції зазначено, що:
- з аналізу обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті при викладі фактичних обставин не зазначено, в чому полягає грубість порушення громадського порядку, чи вчинялися хуліганські дії в присутності інших осіб та в разі їх наявності кількість цих осіб, чи було порушено нормальну діяльність громадського транспорту, а також тривалість хуліганських дій, що впливає на встановлення наявності об`єктивної сторони злочину;
- відсутнє конкретизоване зазначення тих обставин, які дають змогу встановити наявність такої ознаки суб`єктивної сторони даного складу злочину, як мотив, оскільки незрозуміло, в чому саме виразилася явна неповага до суспільства;
- відсутнє викладення всіх обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки в обвинувальному акті при викладі фактичних обставин, формулюванні обвинувачення взагалі не зазначено: механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому; форму вини (прямий чи непрямий умисел); не конкретизовано відносно обвинувачених, хто та в яку частину тіла наносив удари потерпілому; не зазначено на що був спрямований умисел обвинуваченого;
- кваліфікація вищезазначених дій ОСОБА_8 , що викладена у обвинувальному акті, взагалі не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 263 КК України, яка передбачає, заборону носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Оскільки в обвинувальному акті не зазначено, не конкретизовано, яка саме вогнепальна зброя;
- при формулюванні обвинувачення, в обвинувальному акті містяться посилання на висновки експерта № 194 від 23.09.2015 р., № 195 від 23.09.2015 р., № 196 від 23.09.2015 р., які є доказом по даному кримінальному провадженню, та не можу буть наданим під час підготовчого судового засідання.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає ухвалу незаконною у зв`язку з істотними порушеннями судом вимог КПК України.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що суд безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору, оскільки він містить ті обставини, які встановлено на час проведення досудового розслідування, тому питання про наявність або відсутність окремих ознак складу кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.296 та ч.2 ст. 121 КК України не є предметом розгляду питань, які вирішуються судом на стадії підготовчого судового засідання.
На підставі викладеного просить ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 06.11.2020 року скасувати та повернути обвинувальний акт для розгляду до суду першої інстанції.

Обвинувачені та їх захисники у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, від адвокатів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 надійшли заяви, у яких захисники просили залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення та здійснити апеляційний розгляд за їх відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Враховуючи вищезазначене, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти розгляду справи за відсутності нез`явившихся сторін, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку розглядати справу за відсутності обвинувачених та їх захисників.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача; виступ прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до припису п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Пункт 13 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачає, що обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт містить відомості, які не передбачені ч.2 ст. 291 КПК України, а саме висновки експертів, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні і мають надаватися суду прокурором лише на відповідній стадії судового провадження для підтвердження фактичних обставин кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті (а.п.11, 18, 25), що є підставою для повернення обвинувального акту прокурору для усунення зазначених недоліків.
Разом з тим, апеляційний суд вважає помилковими висновки суду першої інстанції що обвинувальний акт суперечить вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки в ньому неконкретно незрозуміло та суперечливо викладені обставини, які були встановлені слідчим за результатами досудового розслідування.
Аналіз змісту обвинувального акту показав, що він містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання кожного обвинувачення та інші, передбачені законом відомості. В обвинувальному акті, зокрема у формулюванні обвинувачення, викладено фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, встановлені всі елементи складу кримінального правопорушення, а саме визначені суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона злочину, також визначено час, місце, мотиви, мету та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі, передбачені ст.314 КПК України в частині питань, які відносять до компетенції суду під час проведення підготовчого судового засідання, розпочавши вирішувати питання щодо кваліфікації дій обвинувачених, що можливо лише під час судового розгляду, а тому висновки районного суду про повернення обвинувального акту з цих підстав підлягають виключенню з мотивувальної частини.
Згідно з приписами п.2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Отже, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що обвинувальний акт містить відомості, які не передбачені ч.2 ст. 291 КПК України та обґрунтовано повернув з цих підстав обвинувальний акт прокурору для усунення зазначених недоліків, разом з тим районний суд дійшов невірного висновку про повернення обвинувального акту з підстав відсутності конкретизованого обвинувачення, неправильної кваліфікації дій обвинувачених та неповноти викладення фактичних обставин, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню а ухвала районного суду зміні.

Керуючись ст.110, 291, 314, 315, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив

Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 06.11.2020 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000580 від 05.09.2015 року стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України - змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали висновки суду щодо відсутності конкретизованого обвинувачення, неправильної кваліфікації дій обвинувачених та неповноти викладення фактичних обставин.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4