Справа № 699/580/20
Номер провадження 1-кп/699/146/20
УХВАЛА

11.11.2020 рокуКорсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області

в складі :

судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000262 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30.07.2020 року до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Ухвалою судді від 03.08.2020 року у кримінальному провадженні призначене підготовче судове засідання.

Підготовче судове засідання 14.08.2020 року, 03.09.2020 року, 16.09.2020 року та 05.10.2020 року не відбулося у зв`язку з неявкою обвинуваченого. 20.10.2020 року у зв`язку з хворобою судді.

У підготовчому судовому засіданні 11.11.2020 року, прокурор просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта. Вказавши, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає, оскільки він повністю відповідає вимогам чинного КПК.

Обвинувачений не заперечував відносно завершення підготовки та призначення провадження до судового розгляду.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали обвинувального акта та долучені до нього додатки, приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно змісту обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000262, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжці) за наступних обставин (дослівно):

«21.06.2020, починаючи з 18 години, перебував в будинковолодінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно з власником помешкання вживали спиртні напої. Близько 23:00 години, ОСОБА_4 , покидаючи місце вживання алкогольних напоїв, у веранді будинку ОСОБА_5 виявив бензопилу марки «Байкал» та реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном і звернення його на свою користь, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав бензопилу марки «Байкал», моделі БМ-03-45, вартістю 1250 гривень 00 копійок, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 8/682 від 24.07.2020, та з місця вчинення правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд».

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України; направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Положеннями ч. 1 ст. 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Проте, згідно наданих матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт складений прокурором Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, взагалі не містить анкетних відомостей потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), хоча ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

З об`єктивної сторони, крадіжка відноситься до кримінальних правопорушень, які мають матеріальний склад. Тому, крім діяння (таємного викрадення), обов`язковими її ознаками є матеріальна шкода, спричинена власнику викраденого майна, тобто особі, яка, під час досудового розслідування, визнається потерпілим та дані про яку, повинні міститися в обвинувальному акті.

Також, суд звертає увагу, що в обвинувальному акті, у формулюванні обвинувачення не вказано, кому належало викрадене майно та кому саме, вказаним діянням, спричинена матеріальна шкода.
Норми КПК України покладають на суд обов`язок роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення (ст. 348 КПК України), а потерпілому надає право підтримувати обвинувачення у випадку відмови прокурора від державного обвинувачення, а також ряд інших прав, безпосередньо пов`язаних з обвинуваченням (ст.56 КПК України).

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьєта Сассі проти Франції», п.52).

Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду.

Відповідно до п.13. ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Саме в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту згідно ст.337 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.

У підготовчому судовому засіданні, під час дослідження змісту обвинувального акта, були встановлені певні недоліки, які ускладнюють подальше розуміння сторонами кримінального провадження і судом конкретного змісту цього обвинувачення та унеможливлюють подальше призначення обвинувального акта до судового розгляду.

П. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначає, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В кримінальному процесі під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі (особам), фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Таким чином, особа, якій висунуте обвинувачення, повинна бути детально поінформована про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів.

Системний аналіз положень кримінального процесуального законодавства свідчить, що обвинувальний акт є результатом оцінки прокурором отриманих протягом досудового розслідування доказів вчинення кримінального правопорушення, які будуть перевірені судом в межах судового розгляду.

При цьому, суд приймає до уваги вимоги положень ст. 22 КПК України, відповідно до яких функцією суду є лише розгляд справи, під час якого він лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, і недопустимим є покладення на суд функцій, які властиві органам досудового розслідування та державного обвинувачення.

Зміна правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурором відповідно до положень ст. 338 КПК України можлива виключно в разі встановлення під час судового розгляду саме нових фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, і така зміна неприпустима в разі допущених при обвинуваченні особи суперечностей чи неповноти, а тим більше описок.

Аналіз наведених обставин та вимог Закону дозволяє суду зробити висновок про невідповідність, на даний час, обвинувального акту вимогам КПК України, а також направлення його до Корсунь-Шевченківського районного суду з порушеннями вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, що унеможливлює призначення його до судового розгляду, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору в зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

З огляду на викладене вище та керуючись ст. ст. 110, 128, 291, 314, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000262 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України повернути прокурору Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

Копію ухвали після проголошення вручити учасникам судового провадження.

Ухвала про повернення обвинувального акта може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1