ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/945/20 Справа № 199/4242/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2020 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати як необґрунтовану та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 .
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що поза увагою слідчого судді залишилися дані про особу підозрюваного, а саме наявність у ОСОБА_8 постійного місця реєстрації, відсутності у нього судимостей, наявності постійного місця роботи, позитивні характеристики.
Вказує на те, що слідчий суддя не надав належної оцінки поясненням потерпілого, який зазначив, що один з нападників був озброєний пневматичним пістолетом, тобто потерпілий добре розумів, що даний предмет не є вогнепальною зброєю та не становить небезпеки для життя чи здоров`я. Таким чином на думку апелянта, підозра, повідомлена ОСОБА_8 , є необґрунтованою.
Вважає, що слідчим суддею не обґрунтовано, чому неможливо до підозрюваного застосувати альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2020 року було задоволено клопотання слідчого, та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 27 червня 2020 року по 25 серпня 2020 року, відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_8 та обрання останньому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного корисливого насильницького злочину проти власності, за що законом передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років позбавлення волі. Також слідчий суддя зазначив, що обставини про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_8 зареєстрований та проживає за межами м.Дніпро, не має стійких соціальних зв`язків, повідомлений про підозру у кримінальному правопорушенні, скоєному разом з невстановленою особою, яка перебуває на волі, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та судового розгляду при перебуванні ОСОБА_8 на волі, якій може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, впливати на потерпілого та свідків. Які не будь відомості про те, що ОСОБА_8 не може за станом здоров`я перебувати в умовах слідчого ізолятору відсутні та слідчому судді не надані.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: - протоколом огляду місця події від 26.06.2020 року; протоколом обшуку автомобіля марки Volkswagen Jetta, н.з. НОМЕР_1 від 26.06.2020 року; - протоколами допиту потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; - протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілим ОСОБА_10 , а також іншими матеріалами клопотання у їх сукупності.
Таким чином, доводи захисника щодо недоведеності обґрунтованості підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, не можуть бути взяті до уваги у зв`язку з вищенаведеним. Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Посилання захисника на те, що пневматичний пістолет, яким був озброєний один із нападників, не становить небезпеки для життя чи здоров`я потерпілого є необгрунтованим, оскільки не спростовує висновків суду щодо обгрунтованості підозри.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно врахував існування ризиків, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, зареєстрований та проживає за межами м.Дніпро, не має міцних соціальних зв`язків.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також дані щодо особи підозрюваного, а саме, його стан здоров`я, соціальні зв`язки, які не є міцними, а тому обґрунтовано дійшов висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, з чим погоджується колегія суддів.
Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Згідно із рішенням ЄСПЛ Осипенко проти України, тяжкість обвинувачення та необхідність забезпечення виконання процесуальних рішень могло виправдовувати взяття заявника під варту.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що підозрюваний має постійне місце реєстрації та місце роботи, раніше не судимий, позитивно характеризується, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Також, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, а тому альтернативний запобіжний захід до підозрюваного не може бути застосований, оскільки відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді :

_____________ _________ _________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4