Справа № 357/9885/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження за №0000569 від 08.09.2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київська область, громадянина України, із професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
У С Т А Н О В И В:

06 вересня 2020 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Турчанінова в м. Біла Церква Київської області, знайшов шкіряний гаманець коричнево-чорного кольору, в середині якого знаходились квитанції з ломбарду, перепустка на ім`я ОСОБА_6 та кредитна картка АТ «Raiffeisen BANK AVAL» № НОМЕР_1 , яка належить останньому.
ОСОБА_3 , маючи на меті не повернути зазначену банківську картку власнику та не знаючи, який баланс коштів на картці, з метою в подальшому скористатись нею та маючи єдиний умисел на вчинення продовжуваного злочину для заволодіння грошовими коштами, які належали ОСОБА_6 , шляхом оплати товарів через термінал.
07.09.2020 року о 19 год. 27 хв. ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів, утримуючи раніше знайдену ним банківську картку АТ «Raiffeisen BANK AVAL» № НОМЕР_1 , оформлену на ім`я ОСОБА_6 , заздалегідь знаючи, що при придбанні товарів за допомогою банківської картки через термінал пін-код не потрібен, з банківського рахунку ОСОБА_6 шляхом здійснення банківської операції - оплата товарів через термінал в магазині «Продукти-819» ТОВ «АТБ маркет», який розташований по вул. Турчанінова, 4 в м. Біла Церква Київської області, умисно, таємно, із корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 226 грн 30 коп., які належать ОСОБА_6
07.09.2020 року о 19 год. 46 хв. ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів, утримуючи раніше знайдену ним банківську картку,заздалегідь знаючи, що при придбанні товарів за допомогою банківської картки через термінал пін-код не потрібен, з банківського рахунку ОСОБА_6 шляхом здійснення банківської операції-оплата товарів через термінал з в магазині «Продукти-819» ТОВ «АТБ маркет», який розташований по вул. Турчанінова, 4 в м. Біла Церква Київської області, умисно, таємно, із корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 941 грн. 80 коп., які належать ОСОБА_6 .
В той же день, 07.09.2020 року о 19 год. 51 хв. ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів, утримуючи раніше знайдену ним банківську картку, заздалегідь знаючи, що при придбанні товарів за допомогою банківської картки через термінал пін-код не потрібен, з банківського рахунку ОСОБА_6 шляхом здійснення банківської операції-оплата товарів через термінал в магазині «Продукти-819» ТОВ «АТБ маркет», який розташований по вул. Турчанінова, 4 в м. Біла Церква Київської області, умисно, таємно, із корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 352 грн. 80 коп., які належать ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_3 умисно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, всупереч інтересам власника, з банківської картки АТ «Raiffeisen BANK AVAL» № НОМЕР_1 , викрав грошові кошти на загальну суму 1520 грн. 90 коп., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 , майнової шкоди на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю. Пояснив, що 06.09.2020 року знайшов шкіряний гаманець, в середині якого знаходились квитанції з ломбарду, перепустка та кредитна картка. Знаючи, що при придбанні товарів за допомогою банківської картки через термінал пін-код не потрібен, він, не знаючи суму коштів, яка знаходилася на картці, 07.09.2020 року в період часу з о 19 год. 27 хв. по 19 год. 51 хв. тричі розрахувався вказаною карткою через термінал в магазині «Продукти-819» ТОВ «АТБ маркет», який розташований по вул. Турчанінова, 4 в м. Біла Церква Київської області. Не заперечував, що умисно, таємно, із корисливих мотивів, викрав грошові кошти ОСОБА_6 на загальну суму 1520 грн. 90 коп. Зазначив, що щиро кається у вчиненому, зробив для себе належні висновки і більше не буде вчиняти злочинів, просив суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і в межах висунутого обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.
Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує вимоги ст. 65 КК України згідно із якими особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» ( рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».
Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального проступку, конкретні обставини справи, думку потерпілого, викладену у заяві про те, що йому повністю відшкодована шкода, претензій не має і просить суворо покарати обвинуваченого.
Також судом беруться до уваги обставини, що пом`якшують покарання визнання вини та щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи вказані обставини справи, суспільну небезпеку діяння, думку потерпілого, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі, в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України,
Однак, враховуючи, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, має на утриманні малолітню дитину, відшкодував потерпілому заподіяну шкоду, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, думку прокурора, висловлену в судових дебатах щодо можливості застосування ст. 75 КК України, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів і не буде становити особистий надмірний тягар для особи. Таке покарання та звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України, буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного.
Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст. 185 КК України - 1 рік обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк 1 рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази:
-СD-R диск з файлами відеозаписів з камер відеоспостереження магазину «АТБ - 81», що знаходиться за адресою: м. Біла Церква, вул. Турчанінова, 4, та три копії анульованих фіскальних чеків зберігати при матеріалах кримінального провадження;
-СD-R диск з файлами відеозаписів з камер відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та копію анульованого фіскального чеку зберігати при матеріалах кримінального провадження;
-шкіряний гаманець коричневого кольору з чорними шкіряними вставками кольору, з вмістом банківської картки № НОМЕР_1 , перепусткою на ім`я ОСОБА_6 та чеком на ломбард «Парус», які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити у останнього, як у власника майна.
Запобіжний захід, відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати у справі відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1