Справа № 333/6527/20
Провадження № 1-кс/333/1220/20
УХВАЛА

10 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Коммунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_3 , слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про зміну підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку у кримінальному провадженні №0002691, відомості про яке внесені до ЄРДР 18.11.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2020 року слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку у кримінальному провадженні №0002691, відомості про яке внесені до ЄРДР 18.11.2020 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Нікополь, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, не працюючого, фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

Своє клопотання слідчий обґрунтував таким.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.11.2020 року, приблизно о 14 год. 30 хв., ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні кабінету судово-психіатричної експертизи в КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, розташованого по вул. Оріхівське шосе, 10а в м. Запоріжжі, маючи прямий умисел направлений на напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, діючи умисно, з корисливих мотивів, підійшов до потерпілої ОСОБА_7 , приставив лезо ножа до шиї останньої та став висловлювати погрози вбивством, вимогу передачі йому грошових коштів, після чого, остання усвідомлюючи реальність погрози вбивством, побоюючись за своє життя та здоров`я, передала ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 4», вартістю 5 000 грн., яким останній відкрито заволодів з її рук.
У подальшому, ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, яким він розпорядився на власний розсуд, спричинивши при цьому своїми умисними діями потерпілій майнову шкоду на зазначену суму.
Дії ОСОБА_5 слідчий кваліфікував за ч.1 ст.187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.
18.11.2020 року ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та наступного дня ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 потребує примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.
Враховуючи вказані висновки судово-психіатричної експертизи, слідчий просить змінити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені. Водночас, зазначив, що підозрюваний раніше судимий, не одружений, дітей не має, офіційно ніде не працює, тому фактично не має стійких соціальних зв`язків.
Прокурор у судовому засіданні просила клопотання слідчого задовольнити та стверджувала, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені ст.508 Кримінального процесуального кодексу України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та відсутність у підозрюваного опікунів, близьких родичів, які забезпечать обов`язковий лікарський нагляд.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадженні в їх сукупності, суд дійшов до такого.

У судовому засіданні встановлено, що 18.11.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину за ч.1 ст.187 КК України (кримінальне провадження №0002691 від 18.11.2020 року) та групою слідчих Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області було розпочато досудове розслідування.
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, погоджене із прокурором прокуратури Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_3 . До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання. Захисник та ОСОБА_5 копію клопотання та додатків до нього отримали о 09-00 год. 10.12.2020 року. Таким чином, враховуючи, що підозрюваного доставлено до слідчого судді о 15-30 год. 10.12.2020 року, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.
ОСОБА_5 відповідно до протоколу затримання особи фактично був затриманий 18.11.2020 року о 14 год. 20 хв., що відповідає даним, встановленим під час судового розгляду.
18.11.2020 року ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
19.11.2020 року ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відносно ОСОБА_5 була поведена судова-психіатрична експертиза, згідно з висновком якої (№501 від 30.11.2020 року) підозрюваний виявляв та виявляє на теперішній час психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, параноїчний синдром. Отже, він не міг усвідомлювати свої дії й керувати ними. За своїм психічним станом в цей час він також не може усвідомлювати свої дії й керувати ними. Потребує примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Відповідно до ст.508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:
1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;
2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.
Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, на думку слідчого судді, підтверджується:
- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила, що працює медичним реєстратором судово-психіатричних експертиз (СПЕК) у КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10а. 18.11.2020 року, приблизно о 12 год. 20 хв. вона перебувала у себе у робочому кабінеті та тримала у руці мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 4». У цей момент до кабінету зайшов ОСОБА_5 , якого вона знає, так як відносно останнього недавно проводилася судово-психіатрична експертиза. Підозрюваний почав вимагати грошові кошти, на що вона відповіла, що грошей не має. Після цього, ОСОБА_5 сказав «Давай мобільний телефон, а то заріжу!» і зробив крок їй на зустріч. При цьому у руках підозрюваного вона побачила ніж. Вона злякалася та передала мобільний телефон ОСОБА_5 , після чого останній покинув приміщення лікарні;
- показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що він працює реалізатором у магазині, що знаходиться біля ринку «Анголенко» у м. Запоріжжі. 18.11.2020 року, приблизно о 13 год. 30 хв. раніше незнайомий чоловік продав йому мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Redmi Note 4» за 300 грн. Пізніше, того ж дня, приблизно о 14 год. 30 хв. вказаний чоловік прийшов до магазину вдруге аде ще з двома чоловіка, які представилися працівниками поліції. Поліцейські повідомили йому, що придбаний ним телефон викрадений, тому він добровільно його передав працівника поліції. Також, він скопіював частину відео працівникам поліції з відеокамери, яка встановлено на вході у магазин;
- даними, отриманими під час огляду предмету, а саме телефону наданого свідком ОСОБА_9 , під час якого потерпіла впізнала викрадений у неї ОСОБА_5 мобільний телефон;
- даними, отриманими під час пред`явлення для впізнання, під час якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка вимагала у неї та викрала мобільний телефон;
- даними, отриманими під час пред`явлення для впізнання, під час якого свідок ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 18.11.2020 року продала йому мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Redmi Note 4»;
- даними протоколу затримання ОСОБА_5 у порядку ст.208 КПК України, згідно яких слідчий виявив та вилучив у підозрюваного ніж з рукояткою коричневого кольору та лезом.

Слідчий в обґрунтування свого клопотання під час судового засідання, на думку слідчого судді, довів наявність фактів та інформації, зміст яких переконав суд у тому, що підозрюваний ОСОБА_5 міг вчинити злочин, зазначений у клопотанні про зміну запобіжного заходу.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк від 3 до 7 років позбавлення волі).
Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні та продовженні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Тому суд, вважає, що тяжкість злочину, у якому підозрюють ОСОБА_5 не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, але така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 є особою з інвалідністю ІІІ групи, не має постійного місця проживання, не працює, має лише постійний щомісячний дохід у виді пенсії у розмірі 1760 грн. У судовому засіданні встановлено, що фактично з родичів, які мешкають у м. Запоріжжі у ОСОБА_5 мається лише матір, з якою він не підтримує відносин та рідна сестра, з якою у нього на цей час погані стосунки. ОСОБА_5 не одружений, не має дітей на інших осіб на утриманні. Факт реєстрації ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 спростовується матеріалами, долученими до клопотання, а саме копією паспорта на ім`я ОСОБА_5 , так як відповідно до паспорта підозрюваний знятий з ресєтрації за вказаною адресою 20.06.2028 року.

Таким чином, слідчий суддя при аналізі пояснень учасників судового засідання, доказів у кримінальному провадженні, даних, що характеризують підозрюваного, дійшов до висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказані ризики, на думку слідчого судді є досить вагомими у даному випадку, тому клопотання слідчого про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу на такий, що також фактично позбавляє волі підозрюваного вважаю доцільним.

З встановлених у судовому засіданні обставин вважаю, що у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки та близькі родичі чи члени сім`ї, які б мали змогу забезпечити обов`язковий лікарський нагляд ОСОБА_5 .
Тому, враховуючи висновки судово-психіатричної експертизи, вважаю за необхідне задовольнити клопотання слідчого та помістити підозрюваного до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, тобто застосувати найбільш суворий запобіжний захід, передбачений ст.508 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Враховуючи, що ОСОБА_5 пред`явлено підозру 18.11.2020 року, а слідчим під час судового розгляду не надано доказів щодо продовження строків досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, тому вважаю за необхідне визначити дату дії нового запобіжного заходу до закінчення строку досудового розслідування, а саме: 16.01.2021 року (включно).

Керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 219, 309, 508 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про зміну підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку у кримінальному провадженні №0002691, відомості про яке внесені до ЄРДР 18.11.2020 року задовольнити.
Змінити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення його до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку по 08.02.2021 року (включно).
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 11.12.2020 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1