Справа № 758/753/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва
в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 червня 2020 року за №0001924 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карпилівка, Козелецького району, Чернігівської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не судимого,
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України,
В С Т А Н О В И В :

В квітні 2020 року, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, у обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував за адресою: АДРЕСА_2 , виник умисел, направлений на пособництво у підробці посвідчення водія з метою його подальшого використання у своїх власних цілях.
Обвинувачений ОСОБА_3 в квітні 2020 року перебуваючи за вищевказаною адресою у невстановлений органом досудового розслідування час познайомився з невстановленою дізнанням особою, з якою у подальшому домовився про придбання в неї за 5000 гривень підробленого посвідчення водія.
В квітні 2020 року обвинувачений ОСОБА_3 надав невстановленій дізнанням особі свої анкетні дані та фотозображення.
01.06.2020 року, приблизно о 10 год. 00 хв., за адресою: м. Київ, вул. Туполева, 19, ОСОБА_4 отримав від невстановленої дізнанням особи посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 01.06.2020 ТСЦ8042, в якому зазначено, що ОСОБА_3 має право керувати транспортними засобами категорії «В1», «В», «С1», «С» та «D».
Достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 01.06.2020 ТСЦ8042, оформлене на його ім`я з відкритими категоріями «В1», «В», «С1», «С» та «D» є підробленим, залишив його з метою подальшого використання.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-21/318-ТД від 11.01.2021, бланк посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.
У посвідченні водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 : фонові зображення та друковані тексти (крім персональних даних зі зворотного боку та у графах «3.», «4а.», «4b.», «4с.», «5.», «9.» з лицевого боку) - нанесені термосублімаційним способом друку; персональні дані, зазначені в графах «3.», «4а.», «4b.», 4с.», «5.», «9.» з лицьового боку нанесені терморетронсферним способом друку.
Згідно відповіді з РСЦ МВС України, відповідно до інформації наявної обліково-інформаційній базі «НАІС» встановлено, що посвідчення водія НОМЕР_2 видане 16.06.2020 ОСОБА_5 , а не ОСОБА_3
12.06.2020 року, приблизно об 11 год. 30 хв., за адресою : м. Київ, вул. Сошенка, 2, обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Мерседес спринтер», д.н.з. НОМЕР_3 , будучи зупиненим працівником поліції надав для перевірки підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 01.06.2020 ТСЦ8042, в якому зазначено, що він має право керувати транспортними засобами категорії «В1», «В», «С1», «С» та «D» .
Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-21/318-ТД від 11.01.2021, бланк посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.
У посвідченні водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 : фонові зображення та друковані тексти (крім персональних даних зі зворотного боку та у графах «3.», «4а.», «4b.», «4с.», «5.», «9.» з лицевого боку) - нанесені термосублімаційним способом друку; персональні дані, зазначені в графах «3.», «4а.», «4b.», 4с.», «5.», «9.» з лицьового боку нанесені терморетронсферним способом друку.
Згідно відповіді з РСЦ МВС України, відповідно до інформації наявної обліково-інформаційній базі «НАІС» встановлено, що посвідчення водія НОМЕР_2 видане 16.06.2020 ОСОБА_5 , а не ОСОБА_3 .
Своїми умисними діями, які виразились у пособництві, тобто наданні засобів у підробленні посвідчення, який надає права з метою подальшого використання його підроблювачем та у використанні завідомо підробленого документа ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акта прокурором долучено клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 подав письмову заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_6 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, подав заяву, складену у присутності захисника щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням із обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», п. 53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 року, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпції щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України»).
Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, а саме пособництво, тобто надання засобів у підробленні посвідчення, який надає права з метою подальшого використання його підроблювачем; використання завідомо підробленого документа, є доведеною поза розумним сумнівом.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд у відповідності із ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно із ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які в силу вимог ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, особливості й обставини їх вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, його відношення до вчиненого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює, має позитивну характеристику з останнього місця роботи, тому суд вбачає за доцільне призначити йому покарання:
- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.,
- за ч. 4 ст. 358 КК України - у вигляді штрафу у розмірі 30 (тридцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. 00 коп.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України суд визначає остаточне покарання за сукупністю кримінальних проступків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов у кримінальному проваджені відсутній.
Речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Визнане речовим доказом згідно постанови начальника відділення СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 від 12.06.2020 року посвідчення водія серії НОМЕР_2 , оформлене на ім`я ОСОБА_3 - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Як встановлено судом, витрати на залучення експерта при проведенні технічної експертизи № СЕ-19/111-21/318-ТД від 11.01.2021 року складають 653 грн. 80 коп.
Таким чином, до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави підлягають витрати за проведення вищезазначеної експертизи в сумі 653 грн. 80 коп.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.,
за ч. 4 ст. 358 КК України - у вигляді штрафу у розмірі 30 (тридцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. 00 коп.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних проступків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.).
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , оформлене на ім`я ОСОБА_3 - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення технічної експертизи в сумі 653 грн. 80 коп. (шістсот п`ятдесят три грн. 80 коп.).
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1