Справа № 1/2506/23/12
Провадження № 1-в/750/128/20
У Х В А Л А

23 липня 2020 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові клопотання засудженого ОСОБА_4 про зняття судимості,

В С Т А Н О В И В :

15.07.2020 ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить зняти з нього судимість за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.02.2012, відповідно до якого він був засуджений за ч.2 ст. 364, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України до 3 років позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю, пов`язаною з обігом грошових коштів на строк 2 роки, відповідно до ухвали Свердловського міського суду Луганської області від 27.06.2014 був звільнений від відбування призначеного покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році».

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив достроково зняти судимість, оскільки за місцем роботи та проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, на утриманні має дитину. Також вказав, що він відбув основне покарання 07.07.2014, тобто до вступу в силу Закону України, яким внесені зміни до ч.2 ст. 91 КК України, стосовно заборони зняття судимості засудженим за корупційні злочини, який погіршує його становище, тому є підстави для зняття судимості.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши письмові докази, суд, приходить до висновку про відмову у задоволенні заявленого клопотання.
Відповідно до вимог ст. 538 КПК України, після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.
Так, вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.02.2012 ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст. 364, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України до 3 років позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю, пов`язаною з обігом грошових коштів на строк 2 роки. На підставі ч.5 ст. 74 КК України звільнений від покарання, призначеного за ст. ст. 366 ч.1, 364 ч.1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Як слідує з наданої довідки про звільнення, ОСОБА_4 був звільнений на підставі ухвали Свердловського міського суду Луганської області від 27.07.2014 на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році». Будь-яких інших належних та допустимих доказів щодо звільнення від відбуття призначеного покарання суду надано не було.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст. 364 КК України, є тяжким злочином.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 року № 16 «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості», під час розгляду справ про зняття судимості, суди мають керуватися вимогами ст.ст. 88-91 КК України, а також Кримінальним процесуальним кодексом України, яким регламентовано порядок розгляду судом клопотання про зняття судимості.
При розгляді клопотання суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст.88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.
Згідно п. 8 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Як передбачено ч.1 ст. 90 КК України, строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 91 КК України, зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 Кримінального Кодексу України, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини.
Посилання ОСОБА_4 на зворотну дію закону у часі, відповідно до діючої ч. 2 ст. 91 КК України (із змінами, внесеними Законом України № 1698-VII від 14.10.2014), який, як вказує засуджений погіршує його становище, суд вважає не доведеними, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст. 90 КК України, строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання, що засудженим не було враховано. А саме, що додаткове покарання, призначене судом, було ним відбуто у 2016 році, тобто на час відбуття ним покарання вже підлягала застосуванню ч.2 ст. 91 КК України, відповідно до якої не допускається зняття судимості до закінчення строків, зазначених у ст. 89 КК України, у випадках засудження за корупційні злочини. Тобто, Кримінальний Кодекс України, який був чинний на час відбуття засудженим покарання, передбачав та встановлював пряму заборону дострокового зняття судимості до закінчення строків погашення судимості саме у випадках засудження особи за корупційні злочини.
Більш того, ч.1 ст. 91 КК України передбачено, якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у ст. 89 КК України. Проте, на підтвердження наявності відповідних підстав до клопотання було долучено лише довідку-характеристику з місця роботи, видану самим засудженим, характеристику щодо його роботи у ТОВ «Сівербудкомлект» незначний період часу (грудень 2018 березень 2019 року), та відомості щодо складу сім`ї.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави, передбачені ст. 91 КК України, для дострокового зняття судимості, тому клопотання ОСОБА_4 на даний час є необґрунтованим, у зв`язку із чим в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 89, 91 КК України, ст. 538 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Засудженому ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про зняття судимості за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 лютого 2012 року - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1