Справа № 168/356/20
Провадження № 1-кс/168/208/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2020 року смт. Стара Вижівка
Старовижівський районний суд Волинської області, слідчий суддя ОСОБА_1 , секретар с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в смт. Стара Вижівка скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача-інспектора сектору дізнання Старовижівського відділення поліції Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В :

До Старовижівського районного суду Волинської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача-інспектора сектору дізнання Старовижівського відділення поліції Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 17 серпня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000126 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.

Скарга обґрунтовується тим, що вказана постанова прийнята з порушенням норм КПК України. Зокрема, скаржник зазначив, що дізнавачем-інспектором не вчинено всі передбачені КПК України дії для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин кримінального правопорушення. Крім того вказує, що дізнавачем-інспектором не надано належної оцінки його показань щодо отримання тілесних ушкоджень, не допитано всіх свідків бійки, не проведено одночасного допиту свідків та будь-яких слідчих експериментів.

Скаржник ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з"явилися, представник подав заяву про розгляд скарги у його відсутності, скаргу підтримує та просить задовольнити.

Дізнавач-інспектор ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутності, проти скарги заперечує.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000126, суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Згідно зі статтею 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України під час досудового провадження можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема, рішення дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до частини 1 статті 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В судовому засіданні встановленні наступні обставини.

Із матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 11 травня 2020 року за №0000126 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, вбачається, що 11 травня 2020 року було розпочато досудове розслідування в даному кримінальному провадженні.

17 серпня 2020 року з врахуванням зібраних доказів постановою дізнавача-інспектора ОСОБА_4 на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.

Згідно з частиною 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно зі статтею 92 КПК України обов`язок доказування обставин, що підлягають доказуванню покладається на слідчого, прокурора та, у встановлених КПК України випадках, на потерпілого.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься в статті 284 КПК України. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відповідно частини 4 статті 39 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

У пункті 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дізнавачем-інспектором ОСОБА_4 вчинено рад слідчих дій для з`ясування обставин кримінального правопорушення, проте не надано належної оцінки показанням ОСОБА_3 щодо отримання ним тілесних ушкоджень, не допитано всіх свідків бійки, не проведено одночасного допиту свідків та будь-яких слідчих експериментів.

Таким чином, в даному випадку слідчий суддя вважає, що дізнавач-інспектор прийняв рішення про закриття кримінального провадження без встановлення всіх обставин справи.

Дізнавачем-інспектором не використано усіх можливих процесуальних заходів для розкриття кримінального правопорушення, не проведено всіх можливих слідчих дій, а тому розслідування проведено неповно, без встановлення всіх обставин, які мають істотне значення по даному кримінальному провадженню, що дає підстави слідчому судді визнати оскаржувану постанову дізнавача-інспектора ОСОБА_4 необґрунтованою, скасувавши її.

Керуючись статтями 303, 305, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача-інспектора сектору дізнання Старовижівського відділення поліції Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 17 серпня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000126- задовольнити.

Постанову дізнавача-інспектора сектору дізнання Старовижівського відділення поліції Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 17 серпня 2020 року про закриття кримінального провадження №000126 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, скасувати та зобов`язати дізнавача-інспектора провести досудове розслідування по справі у відповідності з вимогами статей 91-93 КПК України та закінчити досудове розслідування у строки, передбачені статтею 219 КПК України.

Матеріали кримінального провадження №0000126 від 11 травня 2020 року, повернути в Старовижівське відділення поліції Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1