печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
11.12.2020 року старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 за погодженням із прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 14.05.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157, за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189 КК України.

Обґрунтовуючи внесене клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

Слідчий зазначає про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, що підозрюваний переховувався та в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; підозрюваний може вчинити новий умисний злочин.

Обставини, встановлені під час досудового розслідування, на думку слідчого, виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інший запобіжний захід неможливо обрати.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримаа, просив задовольнити.

Захисники підозрюваного заперечували щодо задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Обґрунтовуючи клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 14.05.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3, 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 , будучи раніше судимим за незаконний обіг наркотичних засобів, а також будучи притягненим до відповідальності за підробку паспорта, прибувши до України в жовтні 2019 року, ігноруючи вимоги статті 68 Конституції України щодо зобов`язання кожного громадянина неухильно додержуватися Конституції України та законів України, діючи з корисних мотивів, на підставі вже отриманого досвіду вчинення злочинів, вирішив розробити план злочинних дій із швидкого збагачення, який полягав у наступному.

Так, ОСОБА_10 , будучи вихідцем із кавказького регіону та особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, маючи певний життєвий досвід, організаторські здібності, лідерські якості та відповідний авторитет серед криміногенного елементу (осіб, що вчиняли злочини, притягувалися до кримінальної відповідальності, мають статуси «вора в законі» тощо), у період квітня-травня 2020 року (більш точного часу, дати та місця на даний час в ході досудового розслідування не встановлено) визначений «ворами в законі», як «наглядач» за угрупуваннями чеченської національності на території України, тобто особою, яка у дорученому їй регіоні, уповноважена на вирішення певних питань у відносинах, що виникають між особами етнічних груп, у тому числі причетними до протиправної, протизаконної чи кримінальної (злочинної) діяльності, у зв`язку з цією та іншою діяльністю, вирішив створити стійке ієрархічне об`єднання - злочинну організацію, до складу якої повинні були увійти щонайменше дві організовані групи з числа осіб вихідців з кавказького регіону, які поділяють його погляди щодо можливості вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів з метою незаконного швидкого збагачення.

Метою створення злочинної організації, яку перед собою визначив ОСОБА_10 є вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних з заволодінням чужим майном, шляхом вимагань грошових коштів та майна від громадян чи підприємців, одержання від зацікавлених осіб винагороди за насильницьке примушування окремих громадян до виконання незаконних вимог цих осіб або до виконання в їх інтересах цивільно-правових зобов`язань, інших тяжких та особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства над громадянами, пов`язаних із заволодінням їх майном чи права на майно.

Відповідно до свого злочинного плану створення та діяльності злочинної організації ОСОБА_10 розподілив ролі та функції між майбутніми співучасниками вчинення злочинів, а також розробив механізм й ієрархічну структуру підпорядкування учасників злочинної організації.

Так, найвищу (першу) ланку у злочинній організації ОСОБА_10 відвів собі, згідно чого йому, як організатору злочинної організації та її вищому керівнику, повинні були підпорядковуватися всі інші учасники злочинної організації, в першу чергу керівники окремих організованих груп, які повинні були безумовно, чітко і своєчасно виконувати всі його вказівки, настанови та вимоги. При цьому, саме ОСОБА_10 мав визначати напрямки злочинної діяльності, підшуковувати осіб, на користь яких необхідно було вчиняти злочини, розробляти проекти планів вчинення окремих злочинів і доводити їх до виконавців, координувати їх злочинну діяльність згідно з ієрархічною побудовою організації, приймати рішення про включення до складу злочинної організації нових членів, здійснювати контроль за їх діяльністю через підпорядкованих безпосередньо йому керівників організованих груп, за необхідності особисто приймати участь у вчиненні злочинів, розподіляти отримані злочинним шляхом кошти та отримувати основний дохід від вчинення злочинної діяльності.

Другу ланку у злочинній організації ОСОБА_10 відвів своїм найбільш довіреним особам, які безпосередньо підпорядковувались тільки йому, підшуковували і залучали до злочинної діяльності нових осіб, доводили до підпорядкованих їм учасників злочинної організації плани вчинення злочинів, контролювали їх виконання, здійснювали керівництво співучасниками злочину та особами яких використовували для вчинення злочинів і яким було невідомо про злочинну діяльність членів організації, особисто приймали участь у вчиненні злочинів, здійснювали координацію та контроль вчинення злочинів окремими структурними частинами злочинної організації, забезпечували зовнішню безпеку існування та діяльності злочинної організації, шляхом недопущення викриття діяльності злочинної організації, поширення будь-якої інформації про діяльність злочинної організації тощо.

Третьою ланкою у ієрархії злочинної організації ОСОБА_10 визначив, так званих, «бійців», тобто осіб з числа чоловіків міцної статури, в більшості вихідцям з кавказького регіону, які поділяли погляди щодо можливості вчинення корисливих злочинів з метою незаконного швидкого збагачення, які будучи членами злочинної організації мали підпорядковуватись ОСОБА_10 чи керівникам організованих груп, безпосередньо вчиняли злочини, відповідно до відведеної їм ролі та розробленого плану вчинення злочинів, керували діями осіб, які не входили в злочинну організацію і яких використовували для вчинення злочинів, а також тих яким взагалі не було відомо про злочинну діяльність членів злочинної організації.

Для забезпечення стабільності та безпеки функціонування вказаної злочинної організації, під час вербування вказаних осіб ОСОБА_10 враховувалися їх особисті якості, фізичні дані, навички, вміння діяти в групі, їх «кримінальне минуле», навики поводження з вогнепальною зброєю, тобто досвід вчинення злочинів, визнання авторитету її лідера (керівника) та безумовне йому підпорядкування.

З метою забезпечення зовнішньої безпеки, конспірації та унеможливлення викриття правоохоронними органами всіх учасників злочинної організації, її керівником та керівниками організованих груп не доводився до відома інших учасників повний її склад, проте кожному учаснику злочинної організації були відомі керівники самої злочинної організації та її структурних одиниць організованих груп.

Крім того, для забезпечення зовнішньої безпеки ОСОБА_10 спланував забезпечити корупційні зв`язки з місцевими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

У вказаній злочинній організації ОСОБА_10 визначив чітку ієрархію та закріпив за собою функції керівника.

Зокрема, ОСОБА_10 , як керівник злочинної організації, виконував наступні функції:

- з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів (вимагань, розбійних нападів, грабежів, інших тяжких та особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства над громадянами) створив та очолив злочинну організацію;

- здійснював загальне керівництво та координацію діями всіх учасників злочинної організації;

- спільно з іншими учасниками злочинної організації розробляв плани вчинення злочинів, координував дії учасників під час готування та вчинення кримінальних правопорушень;

- розподіляв ролі між усіма учасниками злочинної організації;

- встановлював загально-визначені правила поведінки та конспірації в організації та забезпечував їх дотримання учасниками;

- підшуковував та визначав суб`єкти/об`єкти кримінальних правопорушень (потерпілих/майно);

- підшуковував та визначав осіб, на користь яких необхідно було вчиняти злочини;

- здійснював безпосередній підбір учасників злочинної організації;

- будучи особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, маючи відповідний авторитет серед криміногенного елементу, визначений так званими «ворами в законі» як «наглядач» за кавказькими угрупуваннями в України, відповідав за грошові кошти отриманні внаслідок кримінальних правопорушень, які призначенні для взаємодопомоги в кримінальному середовищі;

- встановлював час та місце вчинення злочинів;

- приймав безпосередню участь у вчинюваних злочинною організацією злочинах;

- підтримував зв`язки з керівниками та учасниками інших злочинних угрупувань, які не входили до складу створеної ОСОБА_10 злочинної організації;

- в разі виникнення конфліктів, сутичок між учасниками створеної ним злочинної організації та іншими злочинним угрупуваннями, приймав участь у так званих «сходках» - зустрічах із керівниками вказаних угрупувань з метою вирішення конфліктів.

У цей же час, тобто не пізніше квітня 2020 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці ОСОБА_10 , виконуючи розроблений план, переконавши ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та інших невстановлених осіб, у можливості швидкого незаконного збагачення, шляхом вчинення злочинів та ефективній конспірації злочинної діяльності, у разі функціонування злочинної організації, повідомивши їм структуру злочинної організації, ступінчату ієрархічну підпорядкованість її членів, розроблений ним план та механізм учинення злочинів, визначив хто і які ролі буде виконувати у злочинній організації, згідно із підпорядкованістю її членів, визначивши ОСОБА_11 і ОСОБА_7 та інших невстановлених на даний час осіб, керівниками окремих організованих груп, на що отримав їх добровільну згоду на участь у злочинній організації та її діяльності, тим самим ОСОБА_10 створив стійке ієрархічне об`єднання злочинну організацію.

З метою ефективного досягнення злочинної мети, направленої на заволодіння майном осіб шляхом вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, учасники злочинної організації ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та інші невстановлені особи у різний період часу, більш точних даних органом досудового розслідування на даний час не встановлено, стали формувати під своїм керівництвом власні організовані групи, які були невід`ємною частиною злочинної організації під керівництвом ОСОБА_10 як «наглядача» та керівника злочинної організації.

ОСОБА_7 , як учасник створеної ОСОБА_10 злочинної організації та керівник організованої групи виконував наступні функції:

- добровільно вступив до складу злочинної організації, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів (вимагань, розбійних нападів, примушування до виконання цивільно-правових відносин, інші тяжкі та особливо тяжкі злочини із застосуванням насильства над громадянами);

- з метою ефективного досягнення злочинної мети, направленої на заволодіння майном осіб шляхом вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, очолив організовану групу в складі: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та інших невстановлених осіб, яка являлася невід`ємною частиною злочинної організації;

- приймав участь в розроблені планів злочинних дій;

- приймав безпосередню участь у вчинюваних злочинною організацією злочинах, під час яких безпосередньо здійснював активні дії, що виражалися у здійсненні погроз до потерпілих (в тому числі спричинення тілесних ушкоджень) та інших насильницьких дій для залякування потерпілих;

- разом з іншими учасниками підшуковував суб`єкти/об`єкти кримінальних правопорушень (потерпілих/майно);

- спільно з іншими учасниками організованої групи здійснював психологічний та фізичний тиск на знайомих та друзів потерпілих, що сприяло вимаганню грошових коштів у останніх;

- розподіляв отримані у протиправний спосіб від потерпілих грошові кошти між учасниками підпорядкованої йому організованої групи, з відома керівника злочинної організації ОСОБА_10 ;

- підтримував зв`язок із керівником злочинної організації ОСОБА_10 , отримував від нього вказівки та настанови щодо злочинної діяльності вказаної організації, підтримував авторитет зазначеної злочинної організації, передавав останньому корисну інформацію для злочинної діяльності вказаної організації, приймав участь у обговоренні та плануванні її злочинної діяльності..

Таким чином, не пізніше квітня 2020 року, більш точної дати на цей час в ході досудового розслідування не встановлено, на території м. Києва, Київської області, м. Одеса та в інших регіонах України діяла створена ОСОБА_10 злочинна організація, яка включала в себе не менше двох організованих груп, створених здебільшого з вихідців кавказького регіону, які були очолені ОСОБА_17 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами.

Основним видом діяльності злочинної організації стали вчинення на території м. Києва та Київської області тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних з заволодінням чужим майном, шляхом вимагань грошових коштів та майна від громадян, вчинення розбійних нападів, одержання від зацікавлених осіб винагороди за насильницьке примушування окремих громадян до виконання незаконних вимог цих осіб або до виконання в їх інтересах цивільно-правових зобов`язань, інших тяжких та особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства над громадянами, пов`язаних із заволодінням їх майном чи права на майно.

Створена та керована ОСОБА_10 на тривалий період часу злочинна організація та її структурні підрозділи характеризувалися:

- стійкістю, стабільністю і згуртованістю свого складу;

- розробкою та узгодженням планів і методів вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним заволодінням чужого майна та правом на майно, шляхом вимагань, розбійних нападів та інших насильницьких злочинів, пов`язаних із заволодінням чужим майном та правом на майно;

- наявністю загальновизначених правил поведінки, що проявлялося в організованості, тісному зв`язку всіх її членів у їх злочинній діяльності, як під час готування до вчинення злочинів, так і безпосередньо в момент їх вчинення, а також після таких;

- суворою підпорядкованістю рядових її членів керівнику злочинної організації і керівникам її підрозділів;

- домовленістю та готовністю до вчинення злочинів всіма членами злочинної організації у будь-який час;

- розподілом грошових коштів отриманих від злочинної діяльності між всіма її учасниками;

- чіткою ієрархією.

Формування злочинної організації здійснювалося за принципом спільного проживання на певній території або за принципом тривалих особистих довірчих відносин, в тому числі у зв`язку зі спільним проходженням, проживанням в одному населеному пункті тощо.

З метою визнання авторитету створеної злочинної організації, демонстрації її переваги та величі у кримінальному середовищі та серед населення, учасниками злочинної організації під час готування та вчинення кримінальних правопорушень застосовувалось фізичне та психологічне насильство, в тому числі із погрозами зброєю та її застосуванням.

З метою полегшення вчинення злочинів, учасники злочинної організації, з моменту її створення і протягом усього часу її діяльності, вживали заходів для її озброєності.

Усередині злочинної організації існувала сувора конспірація, що виражалася в тому, що особи, які входили до її складу, називали один одного за прізвиськами, а також не всі учасники вказаної організації знали повний її склад як керівний так і учасників з інших структурних одиниць організованих груп.

Крім внутрішньої стійкості, створена ОСОБА_10 злочинна організація характеризувалася і зовнішньою стійкістю, що виражалася у наявності корумпованих зв`язків зі службовими особами в органах державної влади та місцевого самоврядування, наявністю каналів обміну інформації щодо діяльності конкурентів по злочинному середовищу.

За час свого існування, створена ОСОБА_10 злочинна організація була визнана іншими злочинними угрупуваннями, а також на ґрунті розподілу сфер впливу і особистих неприязних відносин конфліктувала з конкуруючими злочинними угрупованнями.

Для швидкого та оперативного зв`язку, обміну інформацією та координацією дій між учасниками злочинної організації використовувався мобільний та інтернет зв`язок.

Для мобільності під час готування та вчинення злочинів, учасниками злочинної організації використовувалися різні типи і марки автомобілів, як з числа належних їм, так і інших автомобілів, а з метою конспірації на окремі транспортні засоби кріпились номерні знаки від інших автомобілів.

Вказані автомобілі використовувалися для транспортування членів злочинної організації до місць вчинення злочинів, з місць вчинення злочинів, незаконного позбавлення волі потерпілих, доставки зброї тощо.

Усередині злочинної організації існували елементи жорсткої дисципліни, які передбачали покарання за певну провину, тобто порушення загальновизначених правил поведінки учасника організації.

Дотримуючись суворої конспірації і жорсткої дисципліни, всі питання злочинної діяльності злочинної організації і здійснюваних нею злочинів, обговорювалися серед керівників організації, її структурних підрозділів та активних учасників, які визначали її рід і вид, визначали об`єкти для нападу, їх час і місце, розробляли і погоджували плани здійснення цих злочинів. Рядові учасники злочинної організації могли і не брати участь в обговоренні таких питань, прийняті рішення до них доводилися їх керівниками безпосередньо перед вчиненням того чи іншого злочину.

Визначивши об`єкт для злочину, члени злочинної організації завчасно за розпорядженням керівників організації або її структурних підрозділів, вивчали спосіб життя потерпілого, маршрути і способи його пересування, фізичні дані, оцінюючи можливості до вчинення опору, а також збирали інші дані його особистості, використовуючи можливості ведення прихованого спостереження за потерпілими. З урахуванням зібраних даних про потерпілого, план скоєння злочину відносно нього деталізувався та міг корегуватися, після чого визначалося остаточне час і місце скоєння злочину і остаточний склад його учасників, які могли входити як в одну структурну одиницю злочинної організації, так і бути залучені з різних.

В період часу з квітня 2020 року по грудень 2020 року, створена ОСОБА_10 злочинна організація вчинила ряд тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних із заволодінням майном та правом на майно громадян із залякуванням останніх, шляхом погроз та застосування щодо них насильства та зброї, а також інші тяжкі та особливо тяжкі злочини із застосуванням насильства, зокрема:

- в період часу з 30.04.2020 по 15.07.2020 учасниками злочинної організації ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими особами, вчинено незаконне позбавлення волі потерпілого ОСОБА_19 , а також вимагання грошових коштів в сумі 28 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу валют встановленого Національним банком України станом на момент вчинення кримінального правопорушення становив 755 199 гривень 20 копійок, поєднане з насильством відносно останнього, а також погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я для потерпілого та його близьких родичів та спричинення тілесних ушкоджень потерпілому;

- 07.10.2020 учасниками злочинної організації - ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та іншими невстановленими особами з метою вимагання грошових коштів у ОСОБА_24 , в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , висловлюючи погрози фізичною розправою та вбивством щодо потерпілого та його близьких родичів, висловили незаконну вимогу передати їм грошові кошти під приводом оплати неіснуючого боргу в сумі 550 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу валют встановленого Національним банком України станом на момент вчинення кримінального правопорушення становив 15 598 000 гривень, під час вчинення вимагання вищевказані особи спричиняли потерпілому ОСОБА_24 удари руками та ногами по тулубу та в голову.

Таким чином, ОСОБА_10 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше квітня 2020 року, більш точної дати на цей час не встановлено, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів на території України створив стійку злочинну організацію, до складу якої залучив ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_23 та інших не встановлених на теперішній час осіб, які надали згоду на участь у цій організації та вчинюваних нею злочинах та увійшли до її складу.

Отже, створена ОСОБА_10 злочинна організація завдяки розробленим її учасниками заходам убезпечувала себе від викриття і діяла з квітня 2020 року по грудень 2020 року на території України, а припинила своє функціонування у зв`язку із її викриттям правоохоронними органами.

10.12.2020 в 00 год. 13 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та йому повідомлено про підозру в учиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_27 від 09.06.2020;

- протоколом прийняття у ОСОБА_19 заяви про кримінальне правопорушення від 20.07.2020;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_19 від 20.07.2020;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_19 від 20.07.2020;

- протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками потерпілому ОСОБА_19 від 20.07.2020;

- протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками потерпілому ОСОБА_19 від 20.07.2020;

- протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками потерпілому ОСОБА_19 від 20.07.2020;

- протоколом пред`явлення для впізнання з особи а фотознімками потерпілому ОСОБА_19 від 20.07.2020;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_19 від 16.10.2020;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_19 від 19.10.2020;

- протоколом огляду місця події від 16.07.2020;

- протоколу пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого від 22.07.2020;

- протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю потерпілого від 22.07.2020;

- протоколу пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого від 22.07.2020;

- протоколу пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого від 22.07.2020;

- протоколом прийняття у ОСОБА_19 заяви про кримінальне правопорушення від 15.05.2020;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_19 від 15.05.2020;

- протоколу пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_19 від 15.05.2020;

- протоколу пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_19 від 15.05.2020;

- протоколу пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_19 від 15.05.2020;

- протоколу пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_19 від 15.05.2020;

- протоколом огляду відеозапису від 14.09.2020;

- протоколом огляду відеозапису від 14.09.2020;

- протоколом огляду відеозапису від 06.10.2020;

- протоколом прийняття у ОСОБА_24 заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.10.2020;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_24 від 08.10.2020;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_24 від 08.10.2020;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_24 від 12.11.2020;

- протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_24 від 26.11.2020;

- протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_24 від 26.11.2020;

- протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_24 від 26.11.2020;

- протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_24 від 26.11.2020;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_28 від 19.11.2020;

- протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_28 від 27.11.2020;

- протоколом за результатами НСРД від 07.10.2020;

- протоколом за результатами НСРД від 06.10.2020;

- протоколом за результатами НСРД від 13.11.2020;

- протоколом за результатами НСРД від 13.11.2020.

- іншими матеріалами кримінального провадження та речовими доказами у своїй сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в противагу чому сторона захисту не навела будь-яких аргументів, які б спростовували доводи, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, підозрюваних, обвинувачених з метою схилення останніх до відмови давати показання чи давати неправдиві показання у кримінальному провадженні щодо вчинених ним кримінальних правопорушень, продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється або вчинити нові, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, встановлено, що 10.12.2020 в 00 год. 13 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та йому повідомлено про підозру в учиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189 КК України..

Також, стороною обвинувачення доведено, що на даний час існують сукупність підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваному повідомлено про підозру у тому числі у вчиненні особливо тяжких насильницьких злочинів, вчинених у складі злочинної організації, за попередньою змовою, за які передбачено покарання у виключно у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Повідомлення про підозру повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, тому останній будучи громадянином Російської Федерації, не маючий сталих соціальних зв`язків та постійного місця роботи і проживання на території України, усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання його винним, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у тому числі на території, яка тимчасово не підконтрольна владі України. Також, враховуючи сталість злочинної організації і зв`язки її членів в кримінальному середовищі, підозрюваний перебуваючи на волі зможе вжити заходів конспірації з метою уникнення від кримінальної відповідальності;

- існують ризики, передбачені п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановленні всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлено всіх учасників злочинної організації тому, для уникнення покарання за скоєння особливо тяжких злочинів підозрюваний може самостійно, або за допомогою інших учасників знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування. Також існує ризик іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, який може бути виражений у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Також зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування. Окрім цього, перебуваючи на волі підозрюваний зможе попередити інших учасників злочинної організації, які наразі не встановлені органом досудового розслідування, надавши їм відповідні настанови та поради, щодо подальших спільних дій, а також обговорити з ними спільну версію своєї невинуватості у злочинах, таким чином перешкоджати провадженню іншим чином;

- існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків, потерпілих, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні. Зокрема, перебуваючи на волі, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, своїх спільників, може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами. Зазначений ризик, також підтверджується тим, що злочини, у яких підозрюється особа є насильницькими, в результаті яких заподіювалась у тому числі моральна та фізична шкода потерпілим, що свідчить про те, що підозрюваний схильний до вчинення таких дій;

- існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що підозрюваний може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, так як не має постійного місця роботи, а отже, сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для продовження вчинення вказаних кримінальних правопорушень, оскільки вимагання та позбавлення волі людей може приносити швидкий стабільний заробіток.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Крім того, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, вважаю необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні, враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину поєднаному з насильством.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_2 , громадянина Російської Федерації, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189 КК України, строком до 07 лютого 2021 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 , обчислювати з 10 грудня 2020 року.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оголошена підозрюваному ОСОБА_7 .

Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 16 год. 10 хв. 16 грудня 2020 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1