н/п 1-кс/766/6542/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2020 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні клопотання старшого слідчого СВ ХВП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001924 від 13.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ ХВП ГУНП в Херсонській області капітан поліції ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001924 від 13.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб.

Також слідчий просить визначити розмір застави, згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам зазначеним в ст. 177 КПК України, в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що у провадженні СВ ХВП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001924 від 13.06.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за злочини проти власності, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин проти власності, 13.06.2020 року близько 05.00 год., перебуваючи біля магазину «Любава», який розташований за адресою: м. Херсон, вул. Театральна (Горького), 56, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, відкрито, використовуючи обман як спосіб отримання доступу до майна потерпілого, попросив ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 надати йому мобільний телефон марки «Huawei Y7 (TRT-LX1) 2017 2/16 GB» срібного кольору, для здійснення дзвінку, пообіцявши при цьому повернути його на що потерпілий погодився та надав телефон. Після чого, ОСОБА_4 , отримавши від потерпілого мобільний телефон та маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном почав тікати, не реагуючи на вимогу потерпілого припинити протиправні дії та повернути його майно, таким чином умисно, повторно, керуючись корисливими мотивами, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Huawei Y7 (TRT-LX1) 2017 2/16 GB», вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 1391-МТ від 06.07.2020 року складає 1666 грн. 33 коп., тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Слідчий вказує, що у вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсон, українець, громадянин України, не військовозобов`язаний, офіційно не працевлаштований, неодружений, на утриманні малолітніх дітей не маючий, з середньою освітою, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуваючий, без реєстрації проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 24.11.2004 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч.3 т.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 16.04.2009 року Комсомльським районим судом м. Херсона за ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.263, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 02.02.2016 року Суворовським районним судом за ч.1 ст.28, ч.2 ст.342 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 08.06.2016 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 02.02.2016 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч.1 ст.28, ч.2 ст.342 КК України до 1 року позбавлення волі.

Слідчий зазначає, що 16.07.2020 ОСОБА_4 , у порядку ст.ст.111, 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий вказує, що на даному етапі кримінального провадження, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, а саме:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 29.06.2020;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.06.2020 з потерпілим ОСОБА_6 ;

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 1391-МТ від 06.07.2020, яким визначено розмір матеріальної шкоди, яка заподіяна потерпілому;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 30.06.2020 з потерпілим ОСОБА_6 ;

- протоколом слідчого експерименту від 14.07.2020 потерпілим ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду від 30.06.2020;

- протоколом огляду від 30.06.2020;

- протоколом допиту свідка від 10.07.2020 зі свідком ОСОБА_7 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.07.2020 зі свідком ОСОБА_7 ;

- протоколом слідчого експерименту від 16.07.2020 зі свідком ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 16.07.2020;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 причетний до інкримінованого йому злочину.

Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, слідчий зазначає, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс. Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» та рішення у справі «Авшар проти Туреччини», де встановлено, що таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Слідчий вказує, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Крім того, слідчий зазначає, що звертаючись з вказаним клопотанням на підставі зібраних матеріалів вивчено особу підозрюваного та його репутацію, мотив вчиненого злочину, а саме відсутність коштів на проживання в останнього, слабкість його соціальних зв`язків, оскільки, останній не працює, не має постійного офіційного джерела доходу, немає на утриманні дітей чи інших непрацездатних осіб, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Враховуючи викладене, встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні та вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Слідчий вказує, що ОСОБА_4 достовірно знає, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (відповідно до ч.5 ст. 12 ККУ), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, окрім того, особа неповнолітніх утриманців не має, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків а також те, що особа не зареєстрована за місцем проживання, мешкає тимчасово у своїх знайомих, вказане свідчить про те, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Враховуючи, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, та маючи не зняту і не погашену, у встановленому Законом порядку судимість, на шлях виправлення не встав та знову вчинив умисний злочин проти власності. Окрім того, відносно ОСОБА_4 направлено 4 обвинувальних акти до Херсонського міського суду (30.03.2020, 29.05.2020, 26.06.2020). Також підозрюваний не має законного джерела доходу, оскільки ніде офіційно не працевлаштований, злочин вчинив з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення. Враховуючи вищевикладене, існує ризик того, що перебуваючи на свободі підозрюваний може вчиняти інші кримінальні правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Також, перебуваючи на свободі підозрюваний може спробувати незаконно впливати на потерпілого та свідків (зі свідком ОСОБА_7 він знайомий особисто, на протязі тривалого часу) у цьому ж кримінальному провадженні, з метою залякування, зміни чи повноти їх показань, для уникнення кримінальної відповідальності, що вказує на наявність ризику, передбаченого (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

З метою належного дотримання вимог, закріплених у Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, під час розгляду клопотання про застосування/зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно керуватись правовими позиціями Європейського суду з прав людини, сформульованими ним у наступних рішеннях.

Зокрема, згідно з рішенням ЄСПЛ від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п. 32, Series А, № 182 термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення ЄСПЛ у справі «Єчюс проти Литви»).

Слідчий зазначає, що вищезазначене в сукупності та взаємозв`язку вказує на можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а тому жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини застосовуючи запобіжний захід, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охоронюваних законом прав і інтересів, як суспільства, так і потерпілого (рішення «Летельє проти Франції»).

Крім вказаного, у рішенні «Мамедова проти Росії» Суд неодноразово відзначав, що суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів» та інші.

Слідчий вказує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання до 6 років позбавлення волі, зважаючи на викладене, на характер, обставини вчинення, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, виникла необхідність щодо вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Посилаючись на вищевикладені обставини, слідчий просить клопотання задовольнити.

Вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, вислухавши пояснення прокурора, який підтримав клопотання, просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою посилаючись на зазначені у ньому обставини та доводи.
Вислухавши пояснення підозрюваного, який заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволені та застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт, слідчий суддя дійшов до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
16.07.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

За матеріалами клопотання маються вагомі докази, які у достатній мірі вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до шести років, як зазначив підозрюваний у судовому засіданні має цивільну дружину та дитину, неофіційно працює, при цьому будь-яких відомостей на підтвердження вказаних обставин слідчому судді не надав, проживає у м. Херсоні без реєстрації, визнає обставини вчинення кримінального правопорушення, раніше неодноразово судимий, вчинив кримінальне правопорушення під час не знятої та не погашеної судимості, підозру обґрунтовано вагомими доказами, що свідчить про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення,
Враховуючи вищевикладені обставини, слідчий суддя вважає, що застосування іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, у даному випадку є неможливим, та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, а саме те, що визначення розміру застави є правом слідчого судді, а не обов`язком, слідчий суддя вважає за доцільне визначити розмір застави підозрюваному.
Розглядаючи питання про визначення підозрюваному розміру застави, слідчий суддя приходить до висновку, про необхідність визначення розміру застави у сумі 43 940 грн (сорок три тисячі дев`ятсот сорок) гривень, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріальний стан підозрюваного, а також те, що підозрюваний не заперечує обставини вчинення кримінального правопорушення, офіційно не працевлаштований, раніше судимий, враховуючи, що розмір застави не може бути завідомо непомірним для підозрюваного, при цьому розмір застави є мінімальним для особи що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому визначення застави саме в такому розмірі буде помірним для підозрюваного та може гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання останнім покладених на нього обов`язків, також враховуючи вагомість ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим клопотання слідчого в цій частині підлягає задоволенню.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент до 14.09.2020 р., слідчий суддя вважає необхідним самостійно визначити обов`язки, виконання яких покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Керуючись ст.ст. 131,132,176-178,183,184,193-196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ ХВП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Взяти підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою рахувати з 17.07.2020 р.

Строк дії ухвали до 14.09.2020 р. включно.

Визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 43 940 (сорок три тисячі дев`ятсот сорок) гривень.

У випадку внесення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застави, вважати обраним до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави та зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошений в приміщенні суду 22.07.2020 р. о 12 год. 40 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1