Справа № 165/445/18 Провадження №11-кп/802/18/20 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.125, ч. 2 ст.342, ч.1 ст.343, ч.2 ст.345 КК УкраїниДоповідач : ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ,
потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
представника потерпілого ОСОБА_14 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора, захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_15 на вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 лютого 2019 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.1 ст.343 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.1 ст.343, ч.2 ст.345 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Хренів Іваничівського району Волинської області, громадянин України, з середньою освітою, розлучений, не працюючий, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
засуджений:
- за ч.2 ст.342 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1(один) рік 6 (шість) місяців;
- за ч.1 ст.343 КК України до покарання у виді арешту строком 2 (два) місяці.
На підставі ч.1 cт.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання ОСОБА_9 у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (місяців).
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1(один) рік.
На підставі ст. 76 КК України, зобов`язано ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Гряди Іваничівського району Волинської області, громадянин України, з вищою освітою, одружений, не працюючий, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,
засуджений:
- за ч.2 ст.342 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
- ч.2 ст.345 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
- за ч.1 ст.343 КК України до покарання у виді арешту строком 2 (два) місяці.
На підставі ч.1 cт.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання ОСОБА_10 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_10 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання..
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Хренів Іваничівського району Волинської області, громадянин України, з середньою освітою, одружений, не працюючий, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 ,
засуджений:
- за ч.2 ст.342 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
- ч.2 ст.345 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (місяців);
- ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.
На підставі ч.1 cт.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання ОСОБА_11 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_11 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вироком вирішено питання про речові докази.
Згідно вироку суду 07 серпня 2017 року о 20 год. 21 хв. в місті Нововолинську, старший лейтенант поліції ОСОБА_12 та лейтенант поліції ОСОБА_13 , які відповідно до наказу начальника ГУНП у Волинській області № 96 о/с від 12 травня 2017 року, призначені на посади інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 та інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області і відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», відносяться до працівників правоохоронних органів, перебуваючи в однострої, на добовому чергуванні по забезпеченню публічної безпеки і охорони громадського порядку, охороні прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, будучи спорядженими спеціальними засобами, табельною вогнепальною зброєю та засобами зв`язку, на службовому автомобілі марки «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули на перехрестя вул. Некрасова та І.Франка, за повідомленням громадянина ОСОБА_16 , який є потерпілим у справі, що надійшло о 20 год. 14 хв. через телефонну лінію «102» в чергову частину Нововолинського ВП Володимир-Волинського ГУНП у Волинській області про дорожньо-транспортну пригоду (далі також ДТП) за участю автомобіля, який злетів у кювет.
Прибувши на місце дорожньо-транспортної пригоди та виявивши у кюветі по вул. І.Франка автомобіль марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який намагався витягнути інший автомобіль марки «Мерседес Спринтер», працівники поліції ОСОБА_12 та ОСОБА_13 увімкнувши, на службовому автомобілі, проблискові маячки червоного та синього кольору, підійшли до осіб, які знаходились за кермом та біля вказаних автомобілів, і з метою з`ясування обставин дорожньо-транспортної пригоди, встановлення осіб, які перебували за кермом та перевірки супроводжуючих документів на автомобіль, відповідно до п.2.4 «Правил дорожнього руху», пред`явили законну вимогу, до водіїв зупинити буксирування, вийти з автомобілів, пред`явити документи на автомобіль, на право керування транспортним засобом та пояснити обставини дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, в ході спілкування по телефону із заявником була отримана інформація, що водій автомобіля марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_2 , судячи з вигляду перебував у нетверезому стані та керуючи даним автомобілем створив небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.
В той же час обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які стояли поряд автомобіля марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на появу працівників поліції зреагували агресивно, ображаючи та висловлюючись в їх адресу нецензурною лайкою, відмовилися виконувати неодноразові законні вимоги працівників поліції припинити буксирування, вийти з автомобілів, пред`явити документи на автомобіль, на право керування транспортним засобом та пояснити обставини дорожньо-транспортної пригоди, а також припинити нецензурну лайку та образливе чіпляння до них, і будучи публічно попередженими працівниками поліції, що у разі невиконання законних вимог поліцейського їх дії можуть кваліфікуватися як злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, відповідальність за яке, передбачена ст.185 КУпАП, на зроблені зауваження не реагували та усвідомлюючи, що працівники поліції виконують службові обов`язки і ставлять до них законні вимоги, демонструючи явну зневагу до них, вчинили опір працівникам правоохоронного органу, який виразився в активній фізичній протидії здійсненню потерпілими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 виконання ними службових обов`язків по забезпеченню публічної безпеки і порядку, збору матеріалів та складання протоколів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, передбачені ст.127, ст.130 КУпАП, здійсненні фіксації адміністративного правопорушення, організації установлення свідків, прикмет осіб, які вчинили правопорушення, вживанні заходів для їх затримання, забезпеченні збору та оформленню матеріалів за фактом дорожньо-транспортної пригоди та забезпеченні якісного документування правопорушень, проведення повного комплексу першочергових дій з метою забезпечення прийняття протягом чергування рішення, щодо передачі матеріалів, що містять ознаки кримінального правопорушення, до слідчого підрозділу, чи розгляду матеріалів без ознак кримінального правопорушення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексу України про адміністративні правопорушення, - активно застосовуючи власну фізичну силу спільно відпихали працівників поліції ОСОБА_12 та ОСОБА_13 руками, шарпали їх за однострій та руки, намагаючись перешкодити збору матеріалів та складання протоколів у сфері забезпечення дорожнього руху, таким чином демонструючи своє небажання виконувати їх вимоги, активними фізичними діями, почали відтісняти ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від автомобіля марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за кермом якого перебувала невстановлена особа, тим самим надали змогу автомобілю залишити місце пригоди. Цими ж діями, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перешкодили здійснити збір матеріалів та складання протоколів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, передбачені ст.127, ст.130 КУпАП, здійсненні фіксації адміністративного правопорушення, організації установлення свідків, прикмет осіб, які вчинили правопорушення, вживанні заходів для їх затримання, забезпеченні збору та оформленню матеріалів за фактом дорожньо-транспортної пригоди та забезпеченні якісного документування правопорушень.
За цих же обставин близько 20 год. 25 хв. ОСОБА_10 умисно наніс удар руками по руках інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_12 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді саден рук, які згідно висновку судово-медичного експерта №146 від 28.08.2017, відноситься до легких тілесних ушкоджень (пункт 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень).
Також близько 20 год. 45 хв. ОСОБА_11 умисно, наніс удар рукою, а згодом головою в обличчя інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_13 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синців тулуба, обличчя, садно обличчя, забійні рани правої руки, з яких згідно висновку судово-медичного експерта №145 від 28 серпня 2017 року, синці, садно - відноситься до легких тілесних ушкоджень (пункт 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень), забійні рани відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткотривалий розлад здоров`я (пункт 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень»).
Також в подальшому ОСОБА_11 намагався силою вирватися від затримання, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , застосовуючи фізичну силу намагалися звільнити від затримання ОСОБА_11 та перешкодити поліцейським заходам примусу зі сторони працівників поліції, які були застосовані ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у відповідності до п.п.1 та 2 ч.1, ст.42 Закону України «Про Національну поліцію» в порядку передбаченому ч.1 ст.43, ч.1 ст.44, ч.1, п. а-б ч.3 ст.45 Закону України «Про Національну поліцію», з метою припинення їх протиправних дій.
Крім того, 07 серпня 2017 року близько 20 год. 25 хв. в м. Нововолинську, обвинувачений ОСОБА_10 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на залишення автомобілем марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_2 , місця дорожньо-транспортної пригоди та перешкоджанню збору матеріалів та складання протоколів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, передбачені ст.127, ст.130 КУпАП, здійсненні фіксації адміністративного правопорушення, організації установлення свідків, прикмет осіб, які вчинили правопорушення, вживанні заходів для їх затримання, забезпеченні збору та оформленню матеріалів за фактом дорожньо-транспортної пригоди та забезпеченні якісного документування правопорушень,законного застосування працівниками поліції відеофіксації протиправних дій, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що працівники поліції ОСОБА_12 та ОСОБА_13 виконують свої службові обов`язки і ставлять до нього законні вимоги, припинити здійснювати перешкоди у виконанні покладених на них службових обов`язків, демонструючи явну зневагу до них, перебуваючи біля автомобіля марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. І.Франка, умисно, наніс удари руками, по руках інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_12 , тим самим умисно спричинив потерпілому ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді саден рук, які згідно висновку судово-медичного експерта №146 від 28.08.2017, відноситься до легких тілесних ушкоджень (пункт 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень).
Крім того, 07 серпня 2017 року близько 20 год. 45 хв. в м. Нововолинську, обвинувачений ОСОБА_11 , продовжуючи свої умисні, спрямовані на залишення автомобілем марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_2 , місця дорожньо-транспортної пригоди, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що працівники поліції ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , виконують свої службові обов`язки і ставлять до нього законні вимоги, припинити здійснювати перешкоди у виконанні покладених на них службових обов`язків, демонструючи явну зневагу до них, перебуваючи на майданчику розташованому поряд із стоянкою автомобілів, неподалік перехрестя вул. Некрасова та вул. І.Франка, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, наніс спочатку удар рукою, а згодом другий удар головою в обличчя інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Нововолинського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_13 , тим самим, умисно спричинив потерпілому ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді синців тулуба, обличчя, садно обличчя, забійні рани правої руки, з яких, згідно висновку судово-медичного експерта №145 від 28.08.2017, синці, садно - відноситься до легких тілесних ушкоджень (пункт 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень), забійні рани відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткотривалий розлад здоров`я (пункт 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень»).
Крім того, 07 серпня 2017 року близько 20 год. 45 хв. в м. Нововолинську, обвинувачений ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи на майданчику розташованому поряд із стоянкою автомобілів, неподалік перехрестя вул. Некрасова та вул. І.Франка, в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що працівники поліції ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , виконують свої службові обов`язки по забезпеченню публічної безпеки і порядку, діючи умисно, з метою перешкодити затриманню ОСОБА_11 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, збору матеріалів та складання протоколів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, передбачені ст.127, ст.130 КУпАП, здійсненні фіксації адміністративного правопорушення, забезпеченні якісного документування правопорушень, втрутилися у діяльність працівників поліції ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , шляхом впливу у формі погроз звільненням, нанесення удару по тулубу ОСОБА_12 , застосування фізичної сили, яка виразилася у шарпанні за однострій та відтягуванні працівників правоохоронного органу ОСОБА_13 і ОСОБА_12 від ОСОБА_11 , якими у відповідності до п.1,2 ч.1, ст.42 Закону України «Про Національну поліцію» та в порядку передбаченому ч.1 ст.43, ч.1 ст.44, ч.1, п.а-б ч.3 ст.45 Закону України «Про Національну поліцію», застосовувалися поліцейські заходи примусу з метою припинення протиправних дій ОСОБА_11 , внаслідок чого перешкодили негайному затриманню останнього.
Також, 07 серпня 2017 року близько 20 год. 50 хв. в м. Нововолинську, ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на майданчику розташованому поряд із стоянкою автомобілів, неподалік перехрестя вул. Некрасова та вул. І.Франка, на ґрунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли та супроводжувалися словесним конфліктом, умисно, наніс удар ногою по лівому плечу потерпілого ОСОБА_16 , який впав на ґрунтове покриття та отримав тілесні ушкодження у вигляді садна лівого плечового суглобу та яке, згідно висновку судово-медичного експерта №147 від 14 серпня 2017, відноситься до легких тілесних ушкоджень (пункт 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень).
У поданій апеляційній скарзі та змінах до неї прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації дій обвинувачених, вказує, що апеляційна скарга вноситься у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених внаслідок м`якості. Просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343 КК України та призначити покарання: за ч. 2 ст. 342 КК України - 1 рік 8 місяців позбавлення волі; за ч. 1 ст. 343 КК України - 2 місяці арешту. На підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_9 від покарання, призначеного за ч.1 ст.343 КК України. Виключити із мотивувальної та резолютивної частини вироку вказівку про застосування ч. 1 ст. 70 КК України при призначенні покарання ОСОБА_9 . ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України та призначити покарання: за ч. 1 ст. 125 КК України - 160 годин громадських робіт. На підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_11 від покарання, призначеного за ч.1 ст.125 КК України. За ч. 2 ст. 342 КК України - 1 рік 8 місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 345 КК України - 4 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343, ч. 2 ст. 345 КК України та призначити покарання: за ч. 2 ст. 342 КК України - 1 рік 6 місяців позбавлення волі; за ч. 1 ст. 343 КК України - 2 місяці арешту. На підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_10 від покарання, призначеного за ч.1 ст.343 КК України. за ч. 2 ст. 345 КК України - 3 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
У поданій апеляційній скарзі захисник вважає вирок незаконним внаслідок невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, а саме, що висновок суду не підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду, а також через неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність. Просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_9 виправдати.
Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, міркування прокурора, яка підтримала свою змінену апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, а скаргу захисника заперечила, захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_9 , які свою апеляційну скаргу підтримали, апеляційну скаргу прокурора визнали частково, крім того просили звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за інкриміновані злочини, обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_8 які апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 не заперечили, апеляційну скаргу прокурора визнали частково, також просили звільнити їх від кримінальної відповідальності за злочини за закінченням строку давності, думку потерпілих та їх представника, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Висновки суду про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих їм злочинів за обставин, вказаних у вироку, стверджуються зібраними в провадженні та перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку, вірно кваліфікувавши дії ОСОБА_10 ч.2 ст.342, ч.1 ст.343, ч.2 ст.345 КК України та дії ОСОБА_11 за ч.1 ст.125, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.
Висновок суду про вчинення ОСОБА_9 злочинів при зазначених у вироку обставинах також ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку і вірно кваліфікував його дії за ч.2 ст.342, ч.1 ст.343 КК України.
Разом з тим обвинуваченні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх захисники просили скасувати вирок та звільнити обвинувачених від кримінальної відповідальності за злочини, передбачені ч.2 ст.342, ч.1 ст.343, ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з чим, враховуючи положення ст..49 КК України, колегія суддів доходить висновку, що оскаржений вирок щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в цій частині слід скасувати та звільнити їх від кримінальної відповідальності за вказані злочини.
Враховуючи зазначене апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає до часткового задоволення.

Що стосується призначеного обвинуваченим покарання, судом першої інстанції при його призначенні не в повній мірі дотримано вимог ст.ст.50, 65 КК України.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Проте суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_10 та ОСОБА_11 покарання, на порушення ст.65 КК України повною мірою не врахував характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених ними злочинів, даних, що характеризують їх особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як зазначено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Призначаючи ОСОБА_10 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, суд першої інстанції врахував тяжкість вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, до кримінальної відповідальності притягається вперше.
Призначаючи ОСОБА_11 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, суд першої інстанції врахував тяжкість вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є інвалідом ІІІ групи, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, не судимий.
При цьому, суд першої інстанції не навів у вироку переконливих доводів про необхідність та можливість застосування до обвинувачених умовного засудження, а також не в повній мірі врахував відсутність пом`якшуючих покарання обставин та наявність обтяжуючої покарання обставини, а також те що обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , будучи допитаними в судовому засіданні, своєї вини у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень не визнали та не висловили жодного жалю з приводу їх вчинення, негативні наслідки вчинених злочинів не усунули, не сприяли органу досудового розслідування у з`ясуванні всіх обставин вчинених ними кримінальних правопорушень.
Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що призначене ОСОБА_10 та ОСОБА_11 покарання за ч.2 ст.345 КК України із застосуванням ст. 75 КК України не відповідає тяжкості вчиненого і особам винних.

Тому вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання за ч.2 ст.345 КК України ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не відповідає вимогам закону, що є підставою згідно вимог ст.ст. 409 ч.2, 414 КПК України для його скасування з ухваленням апеляційним судом нового вироку.

Згідно вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 згідно ст. 67 КК України, є вчинення ними злочинів у стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи ОСОБА_10 покарання, колегія суддів у відповідності зі ст.65 КК України враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, до кримінальної відповідальності притягається вперше, вину в суді першої інстанції не визнав, позицію потерпілих у провадженні.
При таких обставинах колегія суддів, не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, разом з тим приходить до висновку, що з урахуванням вищевказаного ОСОБА_10 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.345 КК України у виді обмеження волі.

На думку колегії суддів реальне відбування ОСОБА_10 покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_11 покарання, колегія суддів у відповідності зі ст.65 КК України враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є інвалідом ІІІ групи, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, не судимий, вину в суді першої інстанції не визнав, позицію потерпілих у провадженні.
При таких обставинах колегія суддів, не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, разом з тим приходить до висновку, що з урахуванням вищевказаного ОСОБА_11 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.345 КК України у виді обмеження волі.

На думку колегії суддів реальне відбування ОСОБА_11 покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи вищевикладене апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 409, 413, 414, 420 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_15 та прокурора задовольнити частково.
Вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 лютого 2019 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в частині визнання винуватості та призначеного покарання із застосуванням ст. 75 КК України щодо ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.1 ст.343 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.1 ст.343 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.342 КК України, скасувати та звільнити обвинувачених від кримінальної відповідальності за вказані злочини.
Вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 лютого 2019 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, в частині призначеного покарання із застосуванням ст. 75 КК України скасувати та постановити в цій частині новий вирок.
Призначити ОСОБА_10 покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Призначити ОСОБА_11 покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

В решті вирок залишити без зміни.
Касаційна скарга на вирок може бути подана безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: