Справа № 308/2949/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді угоду про визнання винуватості від 28 лютого 2020 року, укладену між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000148 від 31.01.2020 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 лютого 2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000148 від 31.01.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

З обвинувального акту встановлено, що 09 жовтня 2019 року близько 03 години 50 хвилин ОСОБА_4 , маючи непогашену судимість після відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років та 5 місяців із конфіскацією майна, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 лютого 2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України (кримінальне провадження № 0001047, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28 червня 2015 року; судова справа № 308/11749/16-к), тобто діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок викраденого майна, тобто діючи з корисливими мотивом та метою, реалізуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на крадіжку, перебуваючи у спальній кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_2 , до якого мав безперешкодний доступ з дозволу потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , незаконно, безоплатно та поза волею власника вилучив належний останньому ноутбук марки «НР», тобто викрав чуже майно.

Маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном, ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з висновком товарознавчої експертизи № 11/114 від 21 лютого 2020 року ринкова вартість ноутбука марки «НР» моделі «17-by0180ur», який був у використанні, з урахуванням ознак зносу станом цін на 09 жовтня 2019 року становить 6077 гривень.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 своїми умисними діями заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 6077 гривень.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості, укладену та підписану 28.02.2020 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю його захисника ОСОБА_5 , відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за участі сторін угоди у порядку ст. 474 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості. Угода укладена 27.02.2020 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 . Угода підписана учасниками та захисником обвинуваченого ОСОБА_5 . Сторони дійшли згоди щодо виду та розміру покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений суду пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, при цьому згідно із заявою від 28.02.2020 року відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України надає прокурору Ужгородської місцевої прокуратури письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з ОСОБА_4 .

Із змісту угоди про визнання винуватості від 28.02.2020 року вбачається, що прокурор та підозрюваний виклали формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України, яке ніким не оспорюється, та дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 2 місяці. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст яких ОСОБА_4 роз`яснено.

В судовому засіданні обвинувачений та прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів, потерпілим відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України надано прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, кваліфіковано вірно, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Розподіл процесуальних витрат суд вирішує на підставі ч. 2 ст.124 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 368-370, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 473, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 лютого 2020 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000148 від 31.01.2020 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 2 (два місяці).

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь держави понесені витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи в розмірі 628/шістсот двадцять вісім/грн. 04 коп.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1