ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1374/20 Справа № 932/8135/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

третьої особи, щодо майна якої

вирішується питання про арешт ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2020 рокуу кримінальному провадженню за №0000145 06 серпня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна в кримінальному провадженні від 06 серпня 2019 року №0000145.
В обґрунтування постановленої ухвали слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що враховуючи, що вилучене під час обшуку майно, не є тотожнім тому, що було зазначено в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, ту обставину, що переважна частина вилученого під час обшуку майна, згідно з протоколом обшуку не має індивідуальних ознак, за якими його можливо в подальшому ідентифікувати, а також, той факт, що стороною обвинувачення у якості доказів на підтвердження належності потерпілому вилученого майна були прийняті скріншоти, які зі слів останнього були зроблені у лютому 2018 року, однак були надані органу досудового розслідування лише через два дні після проведення обшуку, суд прийшов до висновку, що твердження прокурора ОСОБА_6 , що вилучене майно належить саме гр. ОСОБА_7 , є таким, що не ґрунтується на матеріалах клопотання.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку 18 вересня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 .
Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор посилається на те, що слідчий суддя безпідставно відмовив в задоволенні його клопотання про виклик власника майна ОСОБА_7 та провів судовий розгляд за відсутністю останнього.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_7 , які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги та скасувати ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Як слідує з матеріалів провадження, 06 серпня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145, було внесено відомості за фактом вчинення кримінальних правопорушень, визначених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України.
Слідчий СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 02 липня 2019 року невстановлені особи незаконно проникли до житла ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та, застосовуючи насильство, виселили заявника з квартири і в подальшому викрали майно потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Під час проведення санкціонованого обшуку 18 вересня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено майно (меблі, побутова і санітарна техніка та предмети інтер`єру), та відповідно до постанови слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 18 вересня 2020 року зазначено майно визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.
З тексту клопотання вбачається, що воно складається з викладення показань потерпілого, скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та посилання на положення ст.170 КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.
Так, обґрунтовуючи клопотання про необхідність накладення арешту, слідчий послався на те, що існують підстави для позбавлення можливості відчуження майна, а також заборону для особи, у володінні якої перебуває вищевказане майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, з метою збереження речових доказів.
Разом з цим в клопотанні слідчого належним чином необґрунтована необхідність арешту майна, оскільки до клопотання не додано документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження третіми особами таким майном.
Таким чином, аналіз матеріалів провадження в судовому засіданні суду апеляційної інстанції показав, що клопотання та долучені до нього матеріали не відповідають вимогам ч.2 ст.171 КПК України, оскільки не підтверджують підстави, мету та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Згідно з ч.3 ст. 172 КПК Украіни слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Як слідує з матеріалів судового провадження, слідчий суддя наведеної норми закону не дотримався, при прийнятті до розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно не звернув уваги на його невідповідність вимогам ст.171 КПК України та не виконав вимог ч.3 ст.172 КПК України, а відтак прийшов до передчасного висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
За таких обставин апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді незаконною і невмотивованою та приходить до висновку про те, що при розгляді клопотання та постановленні ухвали були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які унеможливлювали прийняття законного та обґрунтованого рішення, та які, у відповідності до вимог ст.409 та 412 КПК України, є підставою для його скасування.
З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.171 КПК України, які не були усунуті слідчим суддею в порядку ч.3 ст.172 КПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді скасуванню, з прийняттям нової про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків з підстав його невідповідності вимогам ст.171 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська
від 29 вересня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна в кримінальному провадженні від 06 серпня 2019 року №0000145 скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4