Справа № 214/9705/19
1-кп/214/316/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001200 від 27 червня 2019 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, -
Встановив:
В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001200 від 27 червня 2019 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 строком на 2 місяці.
В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначає на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 є запобігання його спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого в даному кримінальному провадженні

Так, ОСОБА_7 , офіційно не працевлаштований, тривалий час ніде не працює, розлучений, проживав до затримання з неповнолітнім братом, має неповнолітню дитину, яка проживає окремо з матір`ю, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків. Крім того, обвинувачений має закордонний паспорт, також, знайомий зі свідком ОСОБА_9 та на даний час йому відоме місце мешкання потерпілого ОСОБА_10 , перебуваючи на свободі він зможе незаконно виливати на свідка та потерпілого. В ході досудового розслідування даного кримінального провадження ОСОБА_7 , до встановлення його особи, здійснював тиск на батька потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 .

Захисник ОСОБА_12 заперечувала проти продовження строків триманні під вартою, вважає, що відпали підстави для його продовження, просила суд обрати запобіжний захід у вигляді домашного арешту.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Представник потерпілого підтримав думку прокурора.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з таких підстав.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, який відноситься до особливо тяжких злочинів.

Суд вважає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 , не має міцних соціальних зв`язків, не одружений. Його неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю та її новим чоловіком, окремо від обвинуваченого.
З урахуванням вищевикладеного, у колегії суддів маються підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання наведеним прокурором ризикам. Щодо ризику можливості незаконного впливу на свідків та потерпілого суд вважає зазначити на те, що свідки обвинувачення та потерпілий були допитані судом, проте, під час їх допиту суду повідомлялись про випадки поза процесуального спілкування невизначених з вірогідною метою психічного тиску на них з приводу кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_7 . Таким чином, суд вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 та вважає за неможливе застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою на 2 (два) місяці та про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 110, 315-317, 369, 371 КПК України, колегія суддів, -

Постановив:
Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 ( шістдесят) днів, тобто до 21 березня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст судового рішення складено 22 січня 2021 року о 12-15 годині
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3