Справа № 645/2493/19
Провадження № 1-кп/645/255/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі члена колегії Фрунзенського районного суду м. Харкова :

Судді ОСОБА_1 ,

За участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою у кримінальному провадженні № 645/2493/19 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України,,

Встановив:
В провадженні колегії Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_6 , суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_7 знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального провопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 115 КК України.
Головуючий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 з 12.11 2020 року до цього часу перебуває на лікарняному.
Відповідно до Закону України від 13.04.2020 року «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Оскільки на території України встановлено карантин і головуючий суддя ОСОБА_6 , в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 645/2493/19 за обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України - перебуває на лікарняному і до закінчення строків тримання під вартою обвинуваченого неможливо розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміну запобіжного заходу у складі колегії за головуванням судді ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про необхідність вирішення питання щодо строків тримання обвинуваченого під вартою на підставі пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 без права внесення застави, зазначаючи про наявність ризиків, передбачених пунктами першим, третім, п`ятим частини першої статті 177 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлявся своєчасно та належним чином. Матеріали кримінального провадження містять заяву, в якій потерпілий просив розглянути кримінальне провадження за його відсутності.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 просила вирішити клопотання на розсуд суду

Обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора не заперечував.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, що викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, а також особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Також суд приймає до уваги, що згідно з практикою ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
З урахуванням викладеного, враховуючи те, що при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, підтверджується наступним. Обвинувачений ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення злочину може переховуватись від суду, про що свідчить відсутність у ОСОБА_5 стійких соціальних зв`язків за місцем проживання, відсутність сім`ї та утриманців, відсутність офіційного місця роботи та постійного джерела доходу. Обвинувачений ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_8 та ще не допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , які надавали показання з обставин вчинення злочину, з метою зміни ними показань у кримінальному провадженні. Також обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що раніше він вже притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочину проти статевої свободи, проте в силу положень ст. 89 КК України вважається особою, що не має судимості. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 , не маючи офіційного та постійного джерела доходу, може вчинити злочин проти власності з метою отримання доходу для забезпечення свого існування.
У зв`язку з цим проходить до висновку, що ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшилися, тому для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд продовжує строк тримання ОСОБА_5 під вартою на 60 днів, без права внесення застави.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, судом не встановлено.
Суду було досліджене питання щодо зменшення ризиків, які існували на момент обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Будь-яких інших даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, судом не встановлено.
Виходячи з принципу правової визначеності суд вважає необхідним з урахуванням часу, потрібного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою до 16 січня 2021 року включно.
Разом з тим, виходячи з принципів, закріплених в ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, продовжуючи ОСОБА_5 запобіжний захід, обраний в ході досудового розслідування, суд вважає за необхідне періодично, але не рідше, ніж раз на два місяці, переглядати питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 183, 196, 197, 199,314-315 КПК України, суд, -
П о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів - до 16 січня 2021 року (включно).
Ухвала може бути оскаржена лише в частині продовження запобіжного заходу до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1