Справа №639/5640/20
Провадження №1-кс/639/2286/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 вересня 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ув`язненого ОСОБА_3 , представника Харківської міської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові скаргу ув`язненого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка подана в порядку статті 206 КПК України щодо ненадання ув`язненому належної медичної допомоги в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», -

в с т а н о в и в:
На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла скарга ув`язненого ОСОБА_3 щодо ненадання йому належної медичної допомоги під час утримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Під час судового засідання ув`язнений ОСОБА_3 скаргу підтримав, надав пояснення, що в 2016 року в нього була травма голови. Під час утримання під вартою в СІЗО його стан здоров`я значно погіршився, а саме: у нього постійно падає тиск, запаморочення голови, темніє в очах та втрачає свідомість. На його прохання надати медичну допомогу медичні працівники не повністю реагують, йому лише виміряють тиск та дають таблетки, від якої ОСОБА_3 стає гірше. Також він просив медичних працівників зробити йому томографію голови, однак йому відмовили. В установі його оглядали лікарі: терапевт та інфекціоніст, робили обстеження УЗД, при цьому невропатолог не оглядав. Призначили медикаментозне лікування, а саме: таблетки амброксол, від яких йому стає гірше, а також таблетки нейроцитин.
У зв`язку з вищевикладеним, ув`язнений ОСОБА_3 просить зазначену скаргу задовольнити та призначити повне медичне обстеження із залученням лікаря-невропатолога та проведенням необхідних досліджень.
У судовому засіданні представник Харківської міської медичної частини №27 ОСОБА_4 проти задоволення скарги частково заперечував, пославшись на той факт, що ув`язнений неодноразово знаходився в стаціонарі установи. Крім цього, з 14 по 16 вересня 2020 року лікарями медичної частини проведено огляд ОСОБА_3 та йому призначене необхідне лікування. У ОСОБА_3 встановлені хронічні захворювання, гострої патології не виявлено, проходження томографії голови він не потребує. На теперішній час стан здоров`я ОСОБА_3 дозволяє пройти додаткове обстеження та лікування в умовах установи, залучення інших спеціалістів та проходження обстежень за межами установи він не потребує.

Прокурор ОСОБА_5 надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, скаргу ув`язненого ОСОБА_3 прокурор підтримує та просить зобов`язати Харківську міську медичну частину №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях організувати надання ув`язненому необхідної медичної допомоги.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали та надані до суду докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п. 72 рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 року у справі «Ухань проти України», заява №30628/02).

Відповідно до пункту 138 рішення ЄСПЛ від 15.05.2012 року у справі «Каверзін проти України» (Kaverzin v. Ukraine), заява № 23893/03, надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави (див., наприклад, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Ухань проти України» (Ukhan v. Ukraine), заява № 30628/02, пп. 72-74, з подальшими посиланнями). Встановлюючи те, чи виконали державні органи свої обов`язки з надання медичної допомоги особі, яка перебуває під вартою і під їхнім контролем, Суд має оцінити якість медичних послуг, наданих такій особі з урахуванням стану її здоров`я та «практичних вимог ув`язнення», і, якщо її було позбавлено адекватної медичної допомоги, з`ясувати, чи становило це нелюдське і таке, що принижує гідність, поводження на порушення статті 3 Конвенції (див. рішення у справах «Сарбан проти Молдови» (Sarban v. Moldova), заява №3456/05, п.78, від 4 жовтня 2005 року «Алексанян проти Росії» (Aleksanyan v. Russia), заява №46468/06, п.140, від 22 грудня 2008 року, і «Євген Олексеєнко проти Росії» (Yevgeniy Alekseyenko v. Russia), заява №41833/04, п.104, від 27 січня 2011 року).
Положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Відповідно до пункту 2.3 Розділу ІІ «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 року, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.
Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.
У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.
З наданої медичної документації встановлено, що за час перебування в установі ОСОБА_3 знаходиться на диспансерному обліку лікарів медичної частини №27 з Діагнозом: Дисциркуляторна енцефалопатія ДЕП І (змішаного типу). Астено-невротичний синдром. Хронічний пієлонефрит.

З приводу наявних захворювань отримував курси медикаментозного лікування амбулаторно та 5 разів перебував на стаціонарному лікуванні в стаціонарі медичної частини №27.

Протягом поточного року ОСОБА_3 проводились огляди та обстеження: 26.03.2020 року оглянутий лікарем психіатром медичної частини № 27.

Висновок: ДЕП І (змішаного типу). Астено-невротичний синдром. Отримує курс амбулаторного медикаментозного лікування.

14.09.2020 року оглянутий лікарем невропатологом медичної частини №27. Висновок: ДЕП І ( змішаного типу). Астено-невротичний синдром.

Призначено та розпочато курс амбулаторного медикаментозного лікування.

14.09.2020 року оглянутий сімейним лікарем медичної частини № 27.

Висновок: Хронічний пієлонефрит. Призначено та розпочато курс амбулаторного медикаментозного лікування.

14.09.2020 року оглянутий лікарем інфекціоністом медичної частини №27. Висновок: Даних за інфекційну патологію не виявлено.

16.09.2020 року проведено ультразвукове дослідження органів черевної порожнини, нирок, передміхурової залози. Висновок: Хронічний пієлонефрит, стадія нестійкої ремісії. Хронічний простатит.

16.09.2020 року оглянутий сімейним лікарем медичної частини №27. Висновок: Хронічний пієлонефрит, в стадії нестійкої ремісії. Хронічний простатит.

З 14.09.2020 року по теперішній час отримує курс амбулаторного медикаментозного лікування.

Станом на теперішній час загальний стан здоров`я ОСОБА_3 задовільний.

Таким чином, ув`язненому ОСОБА_3 надається необхідна медична допомога під час утримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Разом із цим, враховуючи пояснення ув`язненого ОСОБА_3 , надані ним під час судового засідання на істотне погіршення стану здоров`я (різке зниження тиску, запаморочення голови, шаткість при ходьбі, втрату свідомості), слідчий суддя приходить до висновку про необхідність зобов`язання уповноважених службових осіб Харківської міської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях організувати проведення додаткового медичного обстеження ув`язненого ОСОБА_3 , із залученням лікаря-невропатолога та лікаря-терапевта, для встановлення наявних в ув`язненого захворювань та призначення йому необхідного медичного лікування.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 206, 309, 369 372, 376, 392 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
Скаргу ув`язненого ОСОБА_3 , яка подана в порядку статті 206 КПК України щодо ненадання ув`язненому належної медичної допомоги в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених службових осіб Харківської міської медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях організувати проведення додаткового медичного обстеження ув`язненого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із залученням лікаря-невропатолога та лікаря-терапевта, для встановлення наявних в ув`язненого захворювань та призначення йому необхідного медичного лікування.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак підлягає обов`язковому виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1