ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 610/569/19 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/2103/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:ч.2 ст.121 КК України
УХВАЛА
Іменем України

25 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 26.02.2020 стосовно ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Балаклія Харківської області, громадянин України, із повною загальною середньою освітою, не працюючий, неодружений, проживаючий в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі.
Крім того, цим же вироком, вирішені доля речових доказів та процесуальних витрат у порядку передбаченому ст.ст. 100, 124 КПК України.

Згідно вироку, 04.01.2019 близько 07год. 00хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_9 всередині будинку АДРЕСА_2 , а саме в кімнаті-кухні, де діючи умисно, протиправно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин під час сварки наніс ОСОБА_10 з розмаху кулаками правої та лівої рук чотири удари в область правого та лівого ока, після чого, продовжуючи свій умисел на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 , стоячи навпроти ОСОБА_10 на відстані витягнутої руки, кулаком правої руки з розмаху та зі всієї сили наніс останньому 7 ударів в область лівого боку, тобто в область ребер зліва, потім кулаком лівої руки з розмаху та зі всієї сили наніс близько чотирьох ударів в область правого боку, а саме в область ребер справа, від яких потерпілий, не падаючи та не втрачаючи свідомість, присів па підлогу, обперся на короб дверей.
Своїми діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_10 наступні тілесні ушкодження: 2 садна та синець на лобі зліва, синець навколо очей праворуч, синець навколо очей ліворуч, синець на правій щоці, синець на щоці зліва, синець на переніссі, синець в носо-губному трикутнику зліва, 2 синця на підборідді, синець на лівому стегні, синець на лівій голені, синець на правій голені, які за ступенем тяжкості, як кожне окремо так і в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень; забійну рану на волосистій частині голови в потиличній ділянці зліва, забійну рану на лобі справа, забійну рану в скроневій ділянці справа, які за ступенем тяжкості, як кожне окремо так і в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; закриту травму грудної клітки у вигляді прямих переломів 3, 4, 5, 6 лівих ребер по ключичній лінії, 6, 7, 8 лівих ребер по підпахвовій лінії, 6, 7 ребра справа по ключичній лінії, без зміщення з пошкодженням пристінкової плеври, 2 розриви лівої легені, закриту травму живота у вигляді 1-го розриву печінки та 1-го розриву лівої нирки, які за ступенем тяжкості, як кожне окремо так і в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
В результаті отриманих вище зазначених тяжких тілесних ушкоджень на місці події близько 11год. 00хв. цього ж дня настала фізіологічна смерть ОСОБА_10 , причиною якої стала гостра легенево - серцева недостатність у вигляді лівостороннього пневмотораксу в результаті закритої тупої травми грудної клітини.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, так як не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. Зазначає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які виступили в підтримку поданої апеляційної скарги захисника, вислухавши думку, прокурора, який заперечував проти скарги сторони захисту, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд першої інстанції кваліфікував за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_8 спочатку лише частково визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, а в подальшому зовсім не визнав свою провину у скоєному, його вина повністю підтверджується зібраними по справі доказами та матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за обставин, визнаних судом першої інстанції встановленими, було доведено в судовому засіданні сукупністю досліджених доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Так, з показань потерпілого ОСОБА_11 вбачається, що загиблий ОСОБА_12 це його брат, який останні півтора роки вів бродяжницький спосіб життя та жив по своїм друзям. Останній раз він зустрічався із братом 15 грудня 2018 року, коли той прийшов до нього додому. Дійсно його брат спілкувався та вживав спиртне разом із ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , який проживає по сусідські від нього. Про загибель брата він дізнався від працівників поліції, які 4 січня 2019 приїхали додому, повідомили про це і взяли копію паспорта брата. Він бачив труп брата в автомобілі, яким його забирали з будинку ОСОБА_16 , та бачив що він був побитий, так як був весь синій.

З показань свідка ОСОБА_17 убачається, що він добре знайомий із обвинуваченим та і загиблим ОСОБА_18 . 02 січня 2019 року він шукав ОСОБА_19 і знайшов його в будинку ОСОБА_16 , в якому перебували ОСОБА_14 і ОСОБА_18 . Він залишився з ними святкувати новий рік на декілька днів. Всі залишалися в будинку, ОСОБА_19 ходив за горілкою. Вранці 4-го січня всі проснулися, ОСОБА_19 сходив за горілкою, всі випили. Він із ОСОБА_16 з кухні пішли дивитися телевізор, в кухні за столом залишились ОСОБА_18 , ОСОБА_14 і ОСОБА_19 . Він чув як загиблий посварився із ОСОБА_20 , через якийсь час вони заспокоїлись. Його розбудив ОСОБА_14 , щоб подивитися, чи живий ОСОБА_18 . Він підійшов до останнього, який лежав на животі на підлозі, під ним була кров, послухав на шиї пульс, якого не було, після чого він викликав швидку та поліцію.

Крім того, показання потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_17 підтверджуються і узгоджуються з показаннями інших свідків по справі: ОСОБА_9 , ОСОБА_21 , вони є чіткими, послідовними і ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, тому у колегії суддів немає підстав ставити під сумнів показання цього учасника судового провадження.

Отже, вина обвинуваченого підтверджується вищенаведеними доказами які узгоджуються між собою і доповнюють один одного.

Поряд з цим, вина ОСОБА_8 підтверджується і іншими дослідженими у суді письмовими доказами.

Так, протоколом огляду місця події з фототаблицями до нього встановлено, що з добровільної письмової згоди ОСОБА_8 від 04.01.2019 (т.1 а.с. 204) за участі понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 за адресою: АДРЕСА_3 , оглянуто речі, в яких був одягнутий останній: штани джинсові зі слідами речовини бурого кольору, кросівки зі слідами речовини бурого кольору, які було вилучено, поміщено в пакет та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області. На фототаблиці № 1 зображено ОСОБА_24 , на руках якого маються тілесні ушкодження ( т.1 а.с.205-207).

Зазначені в протоколі речі визнані речовими доказами постановою слідчого від 22.02.2019 (т.2 а.с.49) і були оглянуті в судовому засіданні. Під час огляду речових доказів обвинувачений підтвердив, що джинсові штани та кросівки належать йому, він був одягнутий і взутий в них саме 4 січня 2019 року.

Даними з протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 від 05.01.2019 із застосуванням відеозапису встановлено, що ОСОБА_20 в присутності захисника пояснив, що він в компанії друзів зустрічав новий рік. 04 січня 2019 року близько 7 години ранку між ним і ОСОБА_12 виникла перепалка словесна, під час якої останній почав його ображати. Вони встали із-за столу напроти один одного на відстані витягнутої руки і ОСОБА_18 перший його вдарив в грудну клітину. Тоді він з розмаху вдарив правою рукою ОСОБА_18 . Вони знову сіли за стіл, за яким він правою ногою вдарив останнього по голені. Після чергової випитої чарки вони знову встали із-за столу та стоячи напроти один одного. Він почав наносити удари кулаками обох рук, спочатку наніс 4 удари з розмаху зі всієї сили в область обличчя, по очам, потім з розмаху зі всієї сили правою рукою вдарив 7 разів по лівому боці в область ребер, далі кулаком лівої руки з розмаху зі всієї сили 4 удари по правому боці в область ребер справа. Від нанесених ним ударів ОСОБА_18 почав втрачати рівновагу та присів на підлогу. Обпершись об короб дверей. Він хрипів, скаржився на біль зліва, тримав руку на одязі, його обличчя було закривавленим. Він пропонував обмити обличчя та викликати швидку, однак постраждалий відмовився після цього вони випили ще по чарці. Після цього він пішов спати на лежанку, а ОСОБА_18 на підлозі в залі. Через деякий час він прокинувся від грохоту і побачив що в дверному пройомі між залою та кухнею на підлозі на животі лежав ОСОБА_18 , який хрипів. Шевцов пояснив, що вбивати ОСОБА_18 не хотів, просто не розрахував кількість та силу нанесених ним ударів останньому.

Відеозапис зазначеного слідчого експерименту було відтворено в судовому засіданні суду першої інстанції.

Висновком судово-цитологічної експертизи речових доказів 15/№24-С/2019 (змиви в будинку) від 19.02.2019 в об`єктах №№ 1,3 виявлені сліди крові людини. При серологічному дослідженні в крові виявлено антиген А, ізогемаглютиніни не виявлені. Встановити статеву належність не було можливості в зв`язку з непридатністю клітинних елементів крові. Враховуючи результати досліджень, можна припустити, що сліди крові в даних об`єктах можуть походити від будь-якої людини з груповою належністю крові групи А(ІІ) з ізогемаглитиніном анти-В, у тому числі і від потерпілого громадянина ОСОБА_10 ( т.1 а.с.234,235-238).

Як вбачається із висновку судово-цитологічної експертизи 15/№21-С/19 (слід взуття) від 18.02.2019, кров від трупа ОСОБА_10 належить групі А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В. при проведенні судово-медичної експертизи фрагмента ковдри, вилученої під час огляду місця події 04.01.2019, виявлені сліди крові людини. Враховуючи результати досліджень і групу крові потерпілого, можна припустити, що дані сліди крові походять від будь-якої людини з груповою належністю крові А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, в крові міститься супутній антиген Н, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_10 (т.1 а.с.239,240-243).

Згідно висновку судово-цитологічної експертизи речових доказів 15/№22-С/19 (піднігтьовий шар рук) від 18.02.2019 при проведенні судово-медичної експертизи піднігтьового вмісту з пальців правої та лівої руки підозрюваного ОСОБА_24 встановлено наступне: у піднігтьовому вмісті з пальців лівої руки виявлені сліди крові людини. Враховуючи результати досліджень і групу крові потерпілого, можна припустити, що дані сліди крові походять від будь - якої людини з груповою належністю крові А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, в крові якої міститься супутній антиген Н, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_10 ( т.1 а.с.244,245 -248).

Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи речових доказів 14/№25-С/19від 22.01.2019, на джинсових брюках громадянина ОСОБА_8 знаходиться кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від ОСОБА_10 не виключається (т.2 а.с.11, 12-15).

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи речових доказів 14/№26-С/19 від 22.01.2019 на кросівках громадянина ОСОБА_8 знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від гр-на ОСОБА_25 не виключається (т.2 а.с.16, 17-19).

З висновку судово-медичної експертизи №12-14/08-БЛ/19 від 08.02.2019 вбачається, що у громадянина ОСОБА_8 мали місце наступні тілесні ушкодження: саднені рани 2 та 3 пальців правої кисті, ці пошкодження утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, садна за механізмом тертя ковзання та могли бути отримані в строк не пізніше дати звернення у лікувальну установу і діагностування їх під час вступу (04.01.2019) (т.2 а.с.32,33)

Оцінюючи докази в їх сукупності, разом з показами обвинуваченого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що вина обвинуваченого підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому порядку і безпосередньо досліджена судом, яким надана належна оцінка оскільки висновки суду підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Вищенаведені аргументи спростовують доводи обвинуваченого та його захисника стосовно недостатності встановлення доказів для доведення винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Суд апеляційної інстанції розцінює не визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні інкримінованого останньому злочину, як обраний стороною захисту засіб захисту від пред`явленого обвинувачення і бажання завдяки цьому уникнути кримінальної відповідальності.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд врахував тяжкість вчиненого ним злочину, який відноситься до особливо тяжких злочинів, врахував дані про особу винного, його відношення до скоєного злочину, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, а саме: наявність хронічного психічного захворювання та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, а також суд врахував конкретні обставини вчинення злочину та тяжкі наслідки.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, вину свою не визнав, не працює, за місцем проживання характеризується з негативного боку, як особа, яка зловживала спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, з сусідами відносин не підтримував, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра, в органах пробації на обліку не значиться.

Районний суд призначаючи покарання також врахував, дані висновку комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 28.01.2019, згідно якого ОСОБА_8 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_19 виявляв ознаки зазначеного хронічного психічного захворювання та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує ( т.2 а.с.38, 39-41)

Звідси, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини обвинуваченого та необхідністю призначення покарання в виді позбавлення волі, яке обвинувачений має відбувати реально.

Санкція статті за якою обвинуваченого визнано винним передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Врахувавши обставини справи в їх сукупності, дані про особу винного, призначене ОСОБА_8 покарання у межах санкції, яке за розміром є наближеним до середнього, на думку колегії суддів, відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Таким чином, слід зазначити, що районний суд призначив справедливе та достатнє для виправлення обвинуваченого покарання, яке відповідно до ст. 414 КПК України не можна визнати явно несправедливим через суворість.
Отже, при розгляді даної справи, районний суд в повній мірі дотримався вимог матеріального та процесуального права і в достатній мірі врахував всі обставини справи та особу обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 26.02.2020 стосовно ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді