ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

УХВАЛА
20 липня 2020 року Фастівський міськрайонний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід судді Фастівського міськрайонного суду ОСОБА_3 від розгляду адміністративного матеріалу (справа 3/381/862/20), -
06.07.2020 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпПА.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2020 року, для розгляду адміністративного матеріалу було визначено суддю ОСОБА_3 .
13.07.2020 року суддею Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_3 було заявлено заяву про самовідвід у вказаній справі.
Заява про самовідвід обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 на даний час є суддею у відставці. З 2004 року він був головою Фастівського міськрайонного суду Київської області. Заявник зазначає, що з 11.11.2012 року перебувала на посаді судді Фастівського міськрайонного суду, а з 29.12.2004 року була заступником голови Фастівського міськрайонного суду. Вважає, що подальший безпосередній розгляд цієї справи, під її головуванням, за вказаних обставин може викликати у стороннього спостерігача сумнів в її об`єктивності та неупередженості.
14.07.2020 року згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді, заява судді Фастівського міськрайонного суду ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду адміністративного матеріалу надійшла в провадження судді ОСОБА_1 .
В судове засідання по розгляду заяви про самовідвід судді, особи, які беруть участь у справі, не з`явились, про розгляд заяви були повідомлені, що не перешкоджає її розгляду.
Судом з урахуванням положень ст. 81 КПК України, визнано можливим проводити розгляд справи за відсутності осіб, які до суду не з`явилися.
Вивчивши заяву про самовідвід, суд дійшов наступного висновку.
Статтею 124 Конституції України регламентовано, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.
Згідно ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, які б передбачали відвід (самовідвід) судді.
Разом з тим, стаття 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", Конституція України та Законом України «Про судоустрій та статус суддів" встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
У разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією (п. 4 рішення Ради суддів України від 08.06.2017 року № 34).
Діючий Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної адміністративної справи, суд вважає, слід застосувати аналогію права.
У відповідності до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 даного Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
В Україні діє прецедентне право, як складова національної правої системи.
Так, в положеннях ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.
Та обставина, що суддя ОСОБА_3 дійсно заявила собі самовідвід у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпПА, з тих підстав, що останній протягом тривалого часу був головою Фастівського міськрайонного суду Київської області, на думку суду, не надає ніякої суттєвої інформації про будь-які фактичні відносини між ними, а також вказівку на ступінь або інтенсивність таких відносин, а тому сама по собі не свідчить про недотримання принципу неупередженості суддею під час розгляду даної адміністративної справи.
Разом з тим, постановлення у справі судового рішення під головуванням судді ОСОБА_3 за будь-якою юридичною природою може викликати сумніви у стороннього спостерігача в неупередженості судді при розгляді справи, недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду та забезпечення довіри до судової влади України, а тому заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 слід задовольнити.
Керуючись ст.75-76,80 КПК України, Конвенцією "Про захист прав людини і основоположних свобод", Конституцією України та Законом України «Про судоустрій та статус суддів", суд
Заяву про самовідвід судді Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_3 задовольнити.
Адміністративний матеріал № 3/381/862/20 (провадження 381/1650/20) відносно ОСОБА_4 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, передати до канцелярії суду для подальшого розподілу відповідно до ч.3 ст.35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1