УХВАЛА

16 грудня 2020 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
захисників - ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,
перекладача - ОСОБА_8 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу, клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 4, 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 4, 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в:

В провадженні Шаргородського районного суду Вінницької області перебуває зазначене вище кримінальне провадження.

В підготовче судове засідання з невідомих суду причин не прибув обвинувачений ОСОБА_10 . Від його захисника ОСОБА_11 , який також до суду не з`явився, надійшла заява про відкладення розгляду справи в зв`язку з неможливістю прибути в підготовче судове засідання за станом здоров`я та підозрою на коронавірусну інфекцію Covid-19.

Також, в підготовче засідання не з`явився захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_9 з невідомих суду причин, однак захисником ОСОБА_7 , повідомлено, що вказаний захисник не прибув до суду в зв`язку зі станом здоров`я підозрою на коронавірусну інфекцію Covid-19. Одночасно, обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував щодо проведення підготовчого засідання без участі захисника ОСОБА_9 .

Крім цього, до суду не з`явились представники потерпілих від яких надійшли заяви про проведення підготовчого засідання за їх відсутності.

Отже, в зв`язку з відсутністю обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_11 , суд, заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дійшов висновку про неможливість його проведення, однак в зв`язку з надходженням клопотань сторін вважав за можливе їх вирішити у цьому засіданні, так як, вони не стосуються обвинуваченого ОСОБА_10 та не впливають на його права та обов`язки.

Так, прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 з підстав викладених в клопотанні та, зокрема, з підстав існування ризиків, відсутності доказів про їх зменшення та відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`яких.

Відносно клопотання прокурора, обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечували з підстав його безпідставності, необґрунтованості та загалом вказали на незаконність тримання під вартою ОСОБА_4 .

Поряд з цим, захисником обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_6 подано суду клопотання про зміну запобіжного заходу його підзахисному на домашній арешт, оскільки останній має постійне місце проживання в підтвердження чого захисник надав довідки Житлово-будівельного кооперативу «Якорь» м. Одеса від 13 березня 2020 року, 03 серпня 2020 року.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та захисника про зміну запобіжного заходу, дослідивши зміст клопотань, а також матеріали кримінального провадження, заслухавши думки сторін, повно та всебічно оцінивши обставини на які посилаються сторони, суд встановив таке.

02 травня 2020 року слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області постановив ухвалу якою частково задовольнив клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, визначивши розмір застави у розмірі 477 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 1 002 654, 00 (один мільйон дві тисячі шістсот п`ятдесят чотири) гривні.
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 28.05.2020 р. ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 травня 2020 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 скасовано.
Постановлено нову ухвалу, якою клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 - задоволено частково.
Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначено ОСОБА_4 розмір застави 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 315 300 (триста п`ятнадцять тисяч триста) гривень для внесення на депозитний рахунок Тернопільського апеляційного суду. Також поклав на ОСОБА_4 ряд обмежень в разі внесення застави.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.05.2020 року строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 продовжено до 25.07.2020 року
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.07.2020 року строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 продовжено до 10.09.2020 року.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 09.09.2020 року строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 продовжено до 08.11.2020 року.
Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 04 листопада 2020 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено до 03 січня 2021 року.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Частиною 6 статті 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу, зокрема верховенство права та законність.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За правилами ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
З огляду на проаналізовані норми кримінально процесуального законодавства суд доходить висновку про існування повноважень у суду на вирішення питання про проводження запобіжного заходу у підготовчому судовому засіданні.
Станом на даний час обставини, зазначені у вищевказаних судових рішеннях, про обрання та продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 не змінилися, даних, котрі давали б підстави для зміни запобіжного заходу сторонами кримінального провадження не надано.
Таким чином, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, його вік, характер висунутого звинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у їх взаємозв`язку з можливими ризиками переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, передбаченими у п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та встановленими в попередніх та вищевказаних по тексту рішеннях судів, суд не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що є недостатніми для запобіганню ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків, і вважає за необхідне продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
При цьому суд враховує, що обставини у справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі і домашнього арешту, про застосування якого просила сторона захисту.
Поряд з цим, суд констатує, що стороною захисту в обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу подано докази наявності постійного місця проживання ОСОБА_4 , а саме, довідки Житлово-будівельного кооперативу «Якорь» м. Одеса від 13 березня 2020 року, 03 серпня 2020 року, однак на переконання суду зміст цих довідок не в повній мірі відображає стан речей щодо існування права проживання ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 , оскільки останній там не зареєстрований та не є власником цього житла, крім цього довідки, що надані суду датовані березнем та серпнем 2020 року, що свідчить про їх можливу неактуальність на даний час.
Таким чином, клопотання прокурора належить задовольнити, натомість в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.
Поряд з цим, в підготовче засідання захисниками обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатами ОСОБА_7 та ОСОБА_9 подано клопотання про скасування арешту майна. Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 підтримавши клопотання в підготовчому засіданні, просили скасувати арешт на посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_13 , паспорт Республіки Молдови серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_13 , посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_13 , накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 06 травня 2020 року.
Прокурор заперечував щодо скасування арешту на зазначене вище майно обвинуваченого ОСОБА_5 в зв`язку з необґрунтованістю клопотання.
При вирішенні вказаного клопотання, суд бере до уваги таке.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 травня 2020 року у даному кримінальному провадженні накладено арешт на вказане в клопотанні захисників обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 майно. Накладаючи арешт на зазначене майно, слідчий суддя виходив з того, що стороною обвинувачення доведено, що вказане майно відповідає ознакам речового доказу в розумінні ст. 98 КПК України, має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, може бути використане як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, необхідне для проведення відповідних експертиз та інших слідчих дій, з метою забезпечення його збереження та запобігання можливих ризиків щодо його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, а також з метою забезпечення повноти та всебічності розслідування кримінального провадження, крім того на вказане майно може бути звернуто стягнення з метою забезпечення цивільного позову та відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до положень ч. 1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З врахуванням викладеного та обставин справи, суд доходить висновку про часткове задоволення клопотання про скасування арешту майна.

Так, в підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 користується автомобілем «Мерседес Бенц Е320» реєстраційний номер НОМЕР_4 , в накладенні арешту на який було відмовлено під час досудового розслідування, зокрема, даний автомобіль використовується обвинуваченим ОСОБА_5 для приїзду в судові засідання у цій справі.

Поряд з цим, в зв`язку з накладенням арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_13 , останній керуючи зазначеним автомобілем без посвідчення водія порушує вимоги Правил дорожнього руху та з цих підстав може бути притягнутим до адміністративної відповідальності. Дана обставина свідчить про можливе порушення його прав у цій частині, оскільки обвинувачений не позбавлений права керування транспортним засобом, на транспортний засіб арешт не накладено, однак користуючись автомобілем за відсутності посвідчення водія він порушує чинне законодавство, що не відповідає загальновстановленому принципу законності.

За таких обставин, суд доходить висновку, що в застосуванні арешту майна, в частині посвідчення водія серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_13 відпала потреба у цьому кримінальному провадженні та його належить повернути обвинуваченому ОСОБА_5 .

Одночасно, щодо скасування арешту майна щодо посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_13 та паспорта Республіки Молдови серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_13 , суд доходить висновку про відмову в задоволенні клопотання в цій частині, в зв`язку з його необґрунтованістю щодо доведення обставин, що свідчать про відсутність потреби в подальшому застосуванні цього заходу, або що арешт накладено необґрунтовано.
Часткова відмова в задоволенні клопотання про скасування арешту майна не позбавляє права сторону захисту звернутись з таким клопотанням до суду повторно.
На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 9, 98, 174, 177, 199, 314, 315, 316, 317, 331 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Республіки Молдова, жителю АДРЕСА_2 , громадянину Республіки Молдова, обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 4, 5 ст. 185 КК України, продовжити на шістдесят днів з 16 грудня 2020 року до 24.00 години 14 лютого 2021 року.
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про скасування арешту майна - задовольнити частково.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 травня 2020 року на посвідчення водія серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_13 .

Посвідчення водія серії НОМЕР_5 повернути обвинуваченому ОСОБА_5 .
Підготовче судове засідання відкласти на 11 годину 50 хвилин 12 січня 2021 року та провести його в залі судових засідань №1 Шаргородського районного суду Вінницької області.
В підготовче судове засідання викликати прокурора, обвинувачених, захисників, перекладача.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом семи днів з моменту її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1