490/553/20 14.07.2020
н/п 1-кс/490/861/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/553/20
У Х В А Л А

14 липня 2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, в інтересах якої подано скаргу - ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 30.12.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000344 від 25.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

29.01.2020 року до Центрального районного суду м.Миколаєва звернувся адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на постанову слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 30.12.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000344 від 25.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

В обґрунтування поданої скарги представник заявника зазначив, що ініціатором внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР була ОСОБА_3 , але на її доводи слідчий увагу не звернув, не проаналізував та не здійснив правового висновку, який повинен бути зазначений в остаточному процесуальному рішенні в цьому провадженні. Зокрема, повинні бути ретельно проаналізовані та здійснена досудова перевірка доказів, наданих заявником під час проведення досудового розслідування, встановлена наявність чи відсутність умислу в діях ймовірних винних осіб, чого слідчим не було зроблено. Зміст оскаржуваної постанови беззаперечно свідчить про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, а також належно обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення. У зв`язку з чим, вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В своїй скарзі просив поновити строк на звернення із даною скаргою, у зв`язку з пропуском з поважних причин, та скасувати постанову слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 30.12.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000344 від 25.01.2019 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, як незаконну.

В судовому засіданні особа, в інтересах якої подано скаргу - ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Слідчий та/або прокурор в судове засідання не з`явились, про розгляд скарги повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, що у відповідності до вимог ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши доводи заявника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження №0000344, приходжу до наступного.

Згідно ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована у встановленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчими, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування.

Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови про закриття кримінального провадження, та чи дотримано слідчим вимоги щодо всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин справи та належної оцінки доказів.

Як вбачається зі скарги та доданих до неї матеріалів, в провадженні СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області перебували матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000344 від 25.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

30.12.2019 року слідчим СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000344, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, у зв`язку з відсутністю складу злочину.

Згідно вимог п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

В той же час, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, закриття кримінального провадження відбувається за умови всебічного, повного, неупередженого дослідження всіх обставин у кримінальному провадженні та оцінки зібраних доказів, тобто виконанні вимог ст.91 КПК України про встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Постанова про закриття кримінального провадження повинна відповідати вимогам ч.5 ст.110 КПК України, зокрема, в постанові про закриття кримінального провадження необхідно вказувати зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення кримінального процесуального кодексу. Крім того, слідчий у вказаній постанові формулює й обґрунтовує висновок щодо закриття.

Діючим законодавством чітко розмежуються поняття закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.284 КПК України) та закриття кримінального провадження за відсутності події кримінального правопорушення (п.1 ч.1 ст. 284 КПК України).

З оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчий дійшов висновку про необхідність закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

В той же час, відповідно до норм діючого кримінального законодавства, склад злочину це сукупність встановлених у кримінальному законі юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно-небезпечне діяння як злочинне.

Отже, при з`ясуванні можливості визнання складу злочину, як юридичної підстави процесу кваліфікації злочинів, слід враховувати, що доведення наявності ознак складу конкретного злочину визнається етапом стадії встановлення відповідності між ознаками діяння і нормою.

Правильне застосування норми закону, передбачає встановлення і юридичне закріплення точної відповідності між ознаками вчиненого діяння і ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Враховуючи наведене вище, на думку слідчого судді, в постанові про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, слідчий повинен конкретизувати в діях якої саме особи (осіб) відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та вказати, які саме ознаки кримінального правопорушення та їх елементи (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна чи об`єктивна сторона) відсутні в діях саме цієї особи (осіб) в даному випадку.

Висновки слідчого у постанові про закриття провадження по справі повинні бути логічними та переконливими, а процес їх формування слід відображати у тексті рішення.

Зі змісту мотивувальної частини постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що підставою для закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення стало те, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні об`єктивних доказів вчинення вищевказаного кримінального правопорушення слідством не здобуто. За таких обставин, склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, в розслідуваному провадженні відсутній.

Так, в резолютивній частині постанови слідчого зазначено наступне: «Кримінальне провадження №0000344 від 25.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України - закрити».

В той час, як резолютивна частина постанови повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні висновки, що випливають з встановлених обставин, викладених у мотивувальній її частині, в тому числі щодо конкретної особи.

Зміст постанови про закриття кримінального провадження носить суперечливий характер, оскільки дає підстави вважати, що слідчий фактично дійшов висновку про відсутність самої події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, в той час як провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу цього злочину.

В постанові про закриття кримінального провадження від 30.12.2019 року слідчий СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 , з недотриманням вимог кримінального процесуального закону, без повного та обґрунтованого посилання на сукупність зібраних доказів та наведення їх короткого змісту, не проаналізував зібрані докази щодо їх допустимості, достовірності та достатності, не вказав які саме фактичні дані підтверджують правильність висновку про необхідність закриття кримінального провадження саме за відсутністю складу злочину в діях конкретної особи (осіб), та які докази свідчать про недоведеність вини цієї особи (осіб) у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.382 КК Украйни.

В той же час, закриваючи кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, слідчий повинен обов`язково конкретизувати особу, в діях якої він не вбачає складу злочину та вказати, які саме ознаки кримінального правопорушення та їх елементи відсутні в її діях.

Таким чином, у постанові слідчого про закриття кримінального провадження не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення.

Між тим, законне й обґрунтоване закриття кримінального провадження забезпечує виконання його завдання, яке полягає в тому, щоб жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений. Разом з тим, необґрунтоване закриття кримінального провадження шкодить боротьбі зі злочинністю, дозволяє уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення винними, порушує права та законні інтереси потерпілих осіб.

Також, слід зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Однак, не зважаючи на вказані вимоги закону, слідчий у судове засідання не з`явився, жодних доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, до суду не надав.

Враховуючи наведене вище, приходжу до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення, є поверхневою, належним чином невмотивованою, оскільки в ній не перевірені в повному обсязі твердження ОСОБА_3 про наявності в діях конкретних осіб складу кримінального правопорушення.

Усунути вказані істотні порушення, на думку слідчого судді, можливо лише шляхом скасування постанови про закриття кримінального провадження та належного виконання слідчим вимог кримінального процесуального закону щодо проведення повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин провадження.

Крім того, слідчий суддя приходить до висновку, що заявнику необхідно поновити строк на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження, так як він пропустив його з поважних причин.

Керуючись ст.ст.24, 110, 303, 305-307 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк звернення до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 30.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000344.

Постанову слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 30.12.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000344 від 25.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1