Справа № 461/5248/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2020 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Суховоля Городоцького району Львівської області, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального Кодексу України,

встановив:

ОСОБА_3 , 05 червня 2020 року, близько 16 години 00 хвилин, керуючи автомобілем марки «Dacia Logan» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним по вулиці Городоцька у м. Львові в напрямку до вулиці Лепкого у м. Львові, здійснюючи маневр поворот ліворуч на вулицю Фурманська у м. Львові, порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.5; Розділу 2 п.п.2.3 б) і д); Розділу 10 п.п. 10.1; Розділу 16 п.п. 16.13 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, допустивши зіткнення із мотоциклом марки «Нonda CBR600RR» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, по вулиці Городоцька у м. Львові в крайній правій смузі руху в напрямку до проспекту В`ячеслава Чорновола у м. Львові. В результаті зіткнення потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівого надколінника, гемартроз, садна в ділянці лівого ліктьового та правого колінного суглобів, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю. Дав покази, які в повній мірі відповідають фабулі обвинувачення та вищенаведеним встановленим судом обставинам. Зокрема вказав, що дійсно 05 червня 2020 року, близько 16 години 00 хвилин, керуючи автомобілем марки «Dacia Logan», та рухаючись ним по вулиці Городоцька у м. Львові в напрямку до вулиці Лепкого у м. Львові, здійснюючи маневр поворот ліворуч на вулицю Фурманська у м. Львові, порушив вимоги Правил дорожнього руху, та допустив зіткнення із мотоциклом під керуванням потерпілого. Також вказав, що надавав допомогу потерпілому у оплаті витрат на лікування.

У вчиненому щиро розкаюється.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки цього не заперечили учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував в обвинуваченого, а також інших учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив сторонам кримінального провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини даної справи у апеляційному порядку.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_3 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і повно відображають обстановку і обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України.

Під час судового розгляду судом детально проаналізовано поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 після вчинення злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння останнього, особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію порушень, ймовірність вчинення ним нових злочинів, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, також враховано досудову доповідь персоналу органу пробації, згідно якої, існує низький ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та низький ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства на даний момент.
Також, суд враховує п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14. Відповідно до зазначених положень при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень і поведінку після скоєння злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним злочину, факт щирого каяття, який знайшов своє відображення в матеріалах кримінального провадження та в ході розгляду справи, зокрема підтверджений заявою потерпілого про відсутність претензій до обвинуваченого, відношення ОСОБА_3 до вчиненого, характер допущених порушень правил безпеки дорожнього руху. Крім того, суд враховує те, що матеріальна і моральна шкода заподіяна потерпілому відшкодована обвинуваченим, потерпілий не має до обвинуваченого жодних претензій. Також суд враховує фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, спосіб вчинення злочину, те, що злочин вчинено обвинуваченим з необережності, дані про особу обвинуваченого, зокрема його вік, те, що останній раніше не судимий, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Пом`якшуючими покарання ОСОБА_3 обставинами суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину. Так, визнаючи у даній справі факт щирого каяття, суд бере до уваги визнання обвинуваченим своєї провини в скоєному злочині, щирий жаль із приводу вчинення злочину, визнання негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намагання обвинуваченого відшкодувати завдані злочином збитки, бажання виправити наслідки скоєного.

Обтяжуючих покарання ОСОБА_3 обставин судом не встановлено.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України, метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

При цьому, суд виходить з того, що каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. Відтак покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, в межах санкції статті за якою кваліфіковані дії обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

Виходячи із цілей та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, враховуючи тяжкість злочину, вищенаведені обставини справи, зокрема позитивні дані про особу обвинуваченого, заяву потерпілого, те, що ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у вчиненому, відшкодував завдану ним шкоду, враховуючи пом`якшуючі обставини, відшкодування шкоди, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Суд вважає, що така міра покарання сприятиме досягненню справедливого балансу між правами та свободами обвинуваченого та інтересами держави і суспільства, і буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання призначення додаткового покарання, суд враховує водійський стаж обвинуваченого протягом якого відсутні негативні відомості щодо допущених ним порушень, однак бере до уваги, що вказаний злочин став наслідком порушення обвинуваченим Правил дорожнього руху, а тому вважає за необхідне застосувати до нього додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід обвинуваченому по даній справі не обирався.

Вжиті заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешти накладені ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10 червня 2020 року, слід скасувати в повному обсязі, оскільки відпали правові і фактичні підстави для їх застосування.

Питання речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі за проведення по справі експертиз в розмірі 4 903,50 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10 червня 2020 року на мотоцикл марки «Нonda CBR600RR» реєстраційний номер НОМЕР_2 та на автомобіль марки «Dacia Logan» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Речові докази по справі: мотоцикл марки «Нonda CBR600RR» реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобіль марки «Dacia Logan» - повернути власникам (користувачам) за належністю; диск із записом ДТП зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 4 903 гривень 50 копійок судових витрат за проведення по справі експертиз.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1