Справа № 485/1492/20
Провадження №1-кп/485/147/20
Вирок
іменем України

03 грудня 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снігурівка матеріали кримінального провадження № 0000099 від 15.10.2020 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Снігурівка Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, не військовозобов`язаного, не одруженого, утриманців немаючого, зареєстрованого та проживаючого фактично за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 06.08.2020 року вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України;

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06.08.2020 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин. 08.09.2020 року вирок суду набрав законної сили та звернутий до виконання.
16 вересня 2020 року ОСОБА_3 був поставлений на облік у Снігурівському районному секторі філії Державної установи " Центр пробації" в Миколаївській області, з подальшим ознайомленням під розписку щодо умов відбування покарання у виді громадських робіт, передбачених ст.37 КВК України та наслідками невиконання, передбаченими ст.40 КВК України.

16.09.2020 року засудженому ОСОБА_3 вручено направлення до КП "Снігурівський комунальник" для відбування призначеного судом покарання, згідно якого останній мав приступити до відбування покарання 17 вересня 2020 року.

Проте, будучи ознайомленим із умовами відбування покарання та попередженим про кримінальну відповідальність за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання та невиконання покладених судом обов`язків, в порушення ст.37, 40 КВК України, без поважних причин у період з 17 вересня 2020 року по 15 жовтня 2020 року ухилився від відбування покарання у виді 200 годин громадських робіт, призначеного 06 серпня 2020 року вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області, при цьому достовірно знаючи, що за ухилення від відбування покарання передбачена кримінальна відповідальність за ч.2 ст.389КК України.

На даний час, ОСОБА_3 призначене судом покарання у виді 200 годин громадських робіт не відбув, тобто ухилився від відбування покарання.

Обвинувачений вину у вчиненні злочину визнав. Суду надав пояснення, що вироком Снігурівського районного суду був засуджений до 200 годин громадських робіт. Викликали в поліцію. Дали направлення на виконання робіт КП «Комунальник». В день відробляти по 4 години. Направлення взяв, однак на роботи не ходив. Працював сторожем на СТО. Щиро розкаюється , просить суворо не карати.
Незважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку підтверджується наступними безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами:
- поданням №7-2020 про притягнення до кримінальної відповідальності від 13.10.2020 року, начальника Снігурівського РС ФДУ «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_6 , відповідно до якого він просить вирішити питання про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт (а.с.37-38), за яким того ж дня внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення та розпочато досудове розслідування за ч.2 ст.389 КК України (а.с.36);
- вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06.08.2020 року, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин (а.с.40-41), який відповідно до розпорядження про виконання вироку, 08.09.2020 року вирок суду набрав законної сили та звернутий до виконання (а.с. 39);
- направленням №7-20 від 16.09.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_3 , засудженого 06.08.2020 року вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області за ст. 125 ч.2 КК України до 200 годин громадських робіт направлено до КП «Снігурівський комунальник» для відбуття призначеного вироком суду покарання, в якому міститься підпис ОСОБА_3 , що підтверджує про отримання даного направлення 16.09.2020 року (а.с.63);
- підпискою, яка підписана ОСОБА_3 та відповідно до якої, ОСОБА_3 16.09.2020 року ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання, на підставі ч.2 ст.389 КК України, може бути притягнутий до кримінальної відповідальності (а.с.64), що також підтверджується довідкою про проведення бесіди (а.с.66);
- повідомленням начальника КП «Снігурівський комунальник» від 24.09.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_3 в КП «Снігурівський комунальник» не з`явився та до виконання робіт не приступив (а.с.70);
- попередженням про притягнення до кримінальної відповідальності від 29.09.2020 року, підписаним ОСОБА_3 , відповідно до якого останній попереджений, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389 Кримінального кодексу України (а.с.71);
- актом перевірки виконання судового рішення щодо особи, засудженого до покарання у виді громадських робіт від 01.10.2020 року, яким підтверджується, що ОСОБА_7 станом на 01.10.2020 року до виконання покарання у виді громадських робіт не приступав, на підприємство жодного разу не з`явився (а.с.73);
- листом начальника КП «Снігурівський комунальник» від 22.10.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_3 до КП «Снігурівський комунальник» не з`явився та до виконання обов`язків не приступив (а.с.73);
- листом КНП «Снігурівська центральна районна лікарня» від 22.10.2020 року, яким встановлено що ОСОБА_3 за медичною допомогою до КНП «Снігурівська ЦРЛ» в період з 10.09.2020 року по 20.10.2020 року не звертався (а.с.80)
Оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, які не викликають у суду сумнівів, тому суд покладає їх в основу вироку.
Аналізуючи досліджені безпосередньо в ході судового розгляду справи та оцінені в їх сукупності докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії, суд кваліфікує за ч. ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.
При призначенні покарання обвинуваченому, суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено наступне:
- ОСОБА_7 по місцю проживання характеризується посередньо, веде антигромадський спосіб життя, займається пияцтвом, знаходився на «Д» обліку в лікаря нарколога з 24.11.2014 року, синдром залежності від алкоголю. На обліку в лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працюючий, раніше судимий, має постійне місце проживання.
Так, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України, судом визнається визнання вини, щире каяття.
Обставиною що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до положень ст. 67 КК України, судом визнається рецидив злочинів.
Суд приходить до висновку, що:
- обвинуваченому ОСОБА_7 слід обрати покарання у виді арешту в межах санкції статті 389 ч.2 КК України, за якою він притягається до кримінальної відповідальності, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому суд бере до уваги що обвинуваченим вчинено кримінальний проступок, обставини та мотиви його вчинення, наслідки вчинення, відсутність заподіяної шкоди, з наявністю обставин які пом`якшують покарання, а саме: визнання вини, щире каяття, та наявністю обставини що обтяжує покарання: рецидив злочинів.
Підстав для застосування ст. 69 КК України чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_7 до виконання покарання за вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06.08.2020 року, яким його засуджено до 200 годи громадських робіт не приступив. Отже, кількість невідбутих громадських робіт становить 200 години.
Таким чином, ОСОБА_7 кримінальний проступок вчинив після набрання чинності вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06.08.2020 року законної сили, в період невідбутої частини покарання.
З положень п.4 ч.1 ст.72 КК України вбачається, що при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт, а тому у ОСОБА_7 невідбута частина покарання за попереднім вироком у виді 200 години громадських робіт становить 25 днів арешту.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.389 КК України у вигляді одного місяця арешту та повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06.08.2020 року.
В матеріалах справи відсутні документально підтверджені витрати на залучення експерта.
До обвинуваченого заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України і призначити покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.
В силу ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06.08.2020 року, остаточно визначити покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць 25 (двадцять п`ять) днів.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 у виді арешту обчислювати з моменту затримання.

Речовий доказ особову справу №7-2020 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зберігається Снігурівському районному секторі філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області залишити в Снігурівському районному секторі філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення вироку судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1