Справа № 1-340/2001
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про звільнення від відбування додаткового покарання у виді конфіскації майна та про скасування арешту на майно,-

встановив:

ОСОБА_3 засуджено 28.05.2001 Шевченківським районним судом м. Львова за ч.2 ст.141 КК України та обрано покарання у виді 6 місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у виправно-трудовій колонії посиленого режиму, з конфіскацією всього особисто належного йому майна, взято під варту в залі суду.

Вирок не оскаржувався, набрав законної сили 05.06.2001.

Захисник засудженого ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення від відбування додаткового покарання у виді конфіскації майна та про скасування арешту на майно, в якому просить звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в кв. АДРЕСА_1 , засудженого відповідно до вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 28 травня 2001 р. в справі № 1-340 за 2001 рік., від відбування додаткового покарання у виді конфіскації всього особисто належного йому майна та скасувати арешт та заборону відчуження, накладені на все майно засудженого ОСОБА_3 постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції ОСОБА_5 № 836/С про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19 липня 2001 p., згідно виконавчого листа № 1-340/01 виданого 08.06.2001 р. Шевченківським районним судом м. Львова про конфіскацію всього особистого майна засудженого ОСОБА_3 , 1982 р.н., прож. у АДРЕСА_2 .

На адресу суду від захисника ОСОБА_4 поступила заява про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує.

Від прокурора поступило клопотання про розгляд клопотання у її відсутності, не заперечує щодо задоволення клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 .

В судове засідання ніхто не з`явився, на адресу суду подали заяви про вирішення клопотання без їх відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що подання є підставним і підлягає до задоволення.

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 28.05.2001 ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.141 КК України та обрано покарання у виді 6 місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у виправно-трудовій колонії посиленого режиму, з конфіскацією всього особисто належного йому майна, взято під варту в залі суду.

Вирок не оскаржувався та набрав законної сили 05.06.2001.

Основне покарання у вигляді позбавлення волі засуджений ОСОБА_3 відбув, тобто в цій частині вирок суду виконано.

Що стосується виконання додаткового покарання у вигляді конфіскації всього особисто належного засудженому ОСОБА_3 майна, то в цій частині вирок суду по даний час не виконано.

Так, відповідно до свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 28.12.1995 р., виданого виконкомом Львівської міської ради на підставі розпорядження № 950, засудженому ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (нині покійною) належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 42,5 кв.м.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав від 08.07.2019р., засуджений ОСОБА_3 є співвласником даної квартири на цій же підставі, тобто, його частка навіть не виділялася з спільної сумісної власності, а за державою чи за іншою особою право власності на його частку не зареєстровано, що вказує на те, що вирок суду в частині додаткового покарання у вигляді конфіскації всього особисто належного засудженому ОСОБА_3 майна не виконано.

Відповідно до ст. 80 ч.1 п.3 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк п`ять років у разі засудження до позбавлення волі не більше п`яти років за тяжкий злочин.

Відповідно до ст. 80 ч.2 КК України, строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі N 5-324 кс 15 (постанова від 24.12.2015 року) ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

При цьому засуджений ОСОБА_3 не ухилявся від виконання додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, оскільки таке виконання не залежало від його волі, а винятково від дій органів та посадових осіб державної виконавчої служби, а також не скоював інших злочинів в період з 05.06.2001 р. по 04.06.2006 p., тобто, відсутні підстави для зупинення чи переривання перебігу давності виконання вироку.

Відповідно до ст. 48 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання покарання у виді конфіскації майна здійснюється органом державної виконавчої служби за місцезнаходженням майна, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до постанови державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції ОСОБА_8 № 836/С про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19 липня 2001 p., на підставі виконавчого листа № 1-340/01 виданого 08.06.2001 р. Шевченківським районним судом м. Львова про конфіскацію всього особистого майна засудженого ОСОБА_3 , 1982 р.н., прож. у АДРЕСА_2 , накладено арешт на все майно, яке належить ОСОБА_3 та заборонено здійснювати відчуження такого майна.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав від 08.07.2019р., 11.01.2007р. на підставі даної постанови державного виконавця Першою Львівською державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано відповідне обтяження (арешт) квартири АДРЕСА_1 .

Даним записом про арешт разом із записом в Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо квартири АДРЕСА_1 підтверджується факт невиконання вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 28 травня 2001 р. в справі № 1-340 за 2001 рік в частині конфіскації майна ОСОБА_3 ..

Відповідно до ст. 152 КВК України, закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право суду на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед судом їх переконливості.

Питання звільнення від відбування покарання в зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, а також питання скасування арешту на майно засудженого, яке підлягало конфіскації, належать до питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, а тому дане питання підлягає вирішенню відповідно до п.14 ч.1 ст. 537 КПК України (інші питання).

Враховуючи те, що встановлений законом строк давності виконання вироку в частині додаткового покарання у виді конфіскації майна закінчився, суд приходить до висновку про те, що засудженого ОСОБА_3 слід звільнити від відбування додаткового покарання у виді конфіскації всього особисто належного йому майна та скасувати арешт та заборону відчуження, накладені на все майно засудженого ОСОБА_3 , оскільки на цей час відпала потреба в застосуванні арешту зазначеного майна.

Керуючись ст.80 КК України, ст.ст. 170, 174, 537, 538, 539 КПК України, суд,-

постановив:

подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в кв. АДРЕСА_1 , засудженого відповідно до вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 28 травня 2001 р. в справі № 1-340 за 2001 рік., від відбування додаткового покарання у виді конфіскації всього особисто належного йому майна/

Cкасувати арешт та заборону відчуження, накладені на все майно засудженого ОСОБА_3 постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції ОСОБА_5 № 836/С про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19 липня 2001 p., згідно виконавчого листа № 1-340/01 виданого 08.06.2001 р. Шевченківським районним судом м. Львова про конфіскацію всього особистого майна засудженого ОСОБА_3 , 1982 р.н., прож. у АДРЕСА_2 .

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1