Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/592/2020 Справа № 641/4166/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001035 від 04.05.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лук`янці Харківської області , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, інвалідності не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 04.05.2020 приблизно о 04.00 год , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за чужий рахунок, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, підійшов до третього під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де, шляхом віджиму, відчинив пластикове вікно першого поверху через яке заліз до квартири АДРЕСА_4 , належної ОСОБА_5 , тим самим незаконно проник до житла останньої. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 з коридору квартири таємно викрав належні ОСОБА_5 : порожню жіночу сумку чорного кольору зі штучної шкіри та чорний рюкзак зі штучної шкіри з особистими речами, що не представляють для потерпілої матеріальної цінності, а також з грошовими коштами в сумі 30,00 гривень, 1350,00 російських рублів, що відповідно до офіційного курсу НБУ складає 495,50 грн., та 4 долари США, що відповідно до офіційного курсу НБУ складає 107,84 грн., після чого через вищевказане вікно з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 633,34 грн.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного із проникненням у сховище.

У судовому засіданні ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся та суду пояснив, що він дійсно 04.05.2020 підійшов до третього під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де, шляхом віджиму, відчинив пластикове вікно першого поверху, через яке заліз до квартири АДРЕСА_4 , належної ОСОБА_5 та з коридору квартири таємно викрав порожню жіночу сумку чорного кольору зі штучної шкіри та чорний рюкзак зі штучної шкіри з особистими речами . Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Потерпіла ОСОБА_5 надала суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності та згоду на розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у сховище.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин, раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно , на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують його покарання , не встановлено .

Суд також враховує досудову доповідь, яка надана Московським районним відділом ДУ «Центр пробації» в Харківській області, згідно якої виправлення ОСОБА_4 можливо без відбування покарання у вигляді позбавлення волі або обмеження волі. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на останнього обов`язків, відповідно до п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, але враховуючи дані про його особу, характеристику обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення, наявність обставини, що пом`якшує його покарання, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Позовні вимоги ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 559 грн. 94 коп. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 2500 грн.00 коп. ОСОБА_4 визнав, а тому суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, відповідно до ст.ст. 127-129 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 судом не обирався.

Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи № 10/1/695СЕ-20 від 22.05.2020 року в сумі 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири ) гривень 50 коп., згідно довідки експертної установи, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації визначені ст. 96-1, ст. 96-2 КК України, відсутні.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 1634 грн. (одну тисячу шістсот тридцять чотири) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 559 ( п,ятсот п,ятдесят дев,ять) грн. коп. та у відшкодування моральної шкоди в розмірі 2500 (дві тисячі п,ятсот ) грн..

Речові докази: купюру номіналом 200 рублів ,серія АА ,номер 357264759,яка упакована у білий паперовий конверт з підписами понятих та учасників процесуальної дії - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_5 згідно розписки.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні..
Суддя - ОСОБА_1