Ухвала
Іменем України

23 листопада 2020 року

м. Київ
справа № 487/5246/20
провадження № 51-5578 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві, щодо

не розгляду його клопотання від 27 липня 2020 року про надання йому пам`ятки

про права потерпілого.
На вказане судове рішення ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу. Проте ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за вказаною скаргою.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду

у зв`язку з порушенням кримінального процесуального закону та його права доступу до правосуддя.
Перевіривши доводи касаційної скарги, копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу

про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, доданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Згідно з ч. 3 ст. 307 КПК, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги

на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених

пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Положеннями ст. 309 КПК передбачено вичерпний перелік ухвал слідчого судді,

які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані

під час підготовчого провадження в суді.
Апеляційний суд, за змістом ухвали, відмовляючи у відкритті провадження

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , послався на положення ч. 3 ст. 309 КПК, оскільки оскаржувана ухвала слідчого судді не входить до переліку судових рішень, які можуть бути оскарженні в апеляційному порядку.
Таким чином апеляційний суд обґрунтовано, посилаючись на ч. 4 ст. 399 КПК, відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

ОСОБА_4 , з чим погоджується і колегія суддів касаційної інстанції.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були

б безумовними підставами для скасування чи зміни ухвали суду апеляційної інстанції, у касаційній скарзі не наведено.
Оскільки з касаційної скарги ОСОБА_4 та копії судового рішення не вбачається підстав для задоволення касаційної скарги, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Беручи до уваги викладене, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3