н/п 1-кп/490/644/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2020 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі
Головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000043 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воловець, Воловецького району, Закарпатської області, громадянина України, не одруженого, працюючого водієм-експедитором ТОВ "Фіш-Фуд", раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
З участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 , представник потерпілої ОСОБА_5 ;
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
10.02.2019 р. близько 19:50 год. (темний час доби) в м. Миколаєві, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Skoda Octavia A5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по освітленій міським електроосвітленням проїжджій частині пр. Центрального, яка має по три смуги руху у обидва напрямки, з боку вул. Садової у напрямку вул. 3-ї Слобідської в середній смузі руху, з перевищенням дозволеної в населеному пункті швидкістю 50 км/год 95 км/год.

Рухаючись у вказаному напрямку в районі будинку №116/2, водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 12.3 та 12.4 ПДР України, а саме: рухався в населеному пункті з перевищенням дозволеної швидкості 50 км/год 95 км/год, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не звернув уваги на те, що в цей час проїзну частину пр. Центрального з ліва на право по ходу його руху з паркової зони вибіг та почав перебігати проїзну частину пішохід ОСОБА_7 , не вжив заходів до своєчасного зменшення швидкості свого транспортного засобу, аж до повної його зупинки, хоча об`єктивно міг і зобов`язаний був це зробити, в результаті чого допустив наїзд на вказаного пішохода, який від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №485 встановлено, що смерть ОСОБА_7 настала в результаті тупої закритої поєднаної травми тіла у вигляді множинних осколкових та фрагментарних переломів склепіння та основи черепу, крововиливів під павутинну оболонку скроневої, потиличної частки справа, скроневої частки з ліва, правого мигдалику мозочку, осередків забою правої потиличної частки та правого мигдалику мозочку, множинних переломів ребер справа по декількох анатомічних лініях з пошкодженням внутрішніх органів.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_7 .

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у порушенні правил безпеки дорожнього руху, при керуванні транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, визнав повністю, вказав, що жодних обставин, здобутих в ході досудового слідства він не оспорює, щиро розкаявся. Зазначив, що повністю відшкодував потерпілій заподіяну шкоду. Просить суд врахувати, що він працює водієм експедитором, та не позбавляти його права керування транспортними засобами.
Відповідно до висновку експерта № 485 від 15 лютого 2019 року за наслідками дорожньо-транспортної пригоди в ОСОБА_7 виникли тілесні ушкодження, зокрема, у вигляді множинних осколкових та фрагментарних переломів склепіння та основи черепу, крововиливів під павутинну оболонку скроневої, потиличної частки справа, скроневої частки зліва, правого мигдалику мозочку, множинних переломів ребер справа по декількох анатомічних лініях з пошкодженням внутрішніх органів, які потягли за собою його смерть.
Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні злочину за викладених вище обставин.
Наведені вище дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст.65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, а саме те, що він є раніше не судимим, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, має певне місце проживання, працює водієм-експедитором у ТОВ "Фіш-фуд", за місцем роботи характеризується позитивно, вчинив необережний злочин, який, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття, відшкодування матеріальної шкоди потерпілій. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Про щире каяття обвинуваченого свідчить його поведінка, оскільки він критично оцінює свої протиправні дії, засуджує свою поведінку, водночас підтримує зв`язок із потерпілою, добровільно відшкодував їй заподіяну злочином шкоду, висловив жаль з приводу вчиненого.

Згідно досудової доповіді, підготовленої заступником начальника Центрального районного відділу філії Центру пробації в Миколаївській області ОСОБА_8 , ризик вчинення повторного кримінального правпорушення та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як низький.
Результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не показали високого ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осяб, а отже існує ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільтства, тому з метою його виправлення у майбутньому доцільно застосувати покарання альтернативне позбавленню волі.
Зважаючи на викладене, а також на те, що при попередньому розгляді справи обвинуваченому було визначено покарання у вигляді обмеження волі, та вирок суду був скасований за апеляційною скаргою сторони захисту, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання ОСОБА_3 за вчинений злочин із застосуванням ст. 69 КК України (при цьому суд бере до уваги наявність кількох пом`якшуючих обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення - щире каяття, відшкодування матеріальної шкоди потерпілій ) - у вигляді обмеження волі. При цьому, оскільки обвинувачений працює водієм, та вказана робота є його єдиним джерелом доходу, суд вважає можливим призначити покарання без позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, враховуючи думку представника органу пробації, який вважає, що виправлення особи без позбавлення чи обмеження волі можливе і не становить високої небезпеки для суспільства, наявність обставини, що пом`якшує покарання, те, що обвинувачений повністю відшкодував завдані збитки, думку представника потерпілої, який зазначив, що потерпіла не має претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого та просить суд застосувати ст. 75 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому та усвідомив свою провину, суд вважає можливим, звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у вигляді обмеження волі із випробуванням на підставі ст.75 КК України із покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
Речові докази:
- автомобіль «Skoda Octavia A5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва арештовано, та який знаходиться на зберіганні на території спеціального майданчика в с. Шевченкове Вітовського району Миколаївської області - на підставі ст. 100 КПК України його слід повернути власнику ОСОБА_3 .
З огляду ж на те, що в зв`язку з закінченням розгляду кримінального провадження необхідність у його збереженні відпала, накладений на нього ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 26 лютого 2019 року арешт слід скасувати.
Під час досудового розслідування проведено ряд експертиз:
- судово-автотехнічну експертизу визначення технічного стану транспортного засобу №79 - 1144,00 грн.
- судова транспортно-трасологічна експертиза №90 - 1144,00 грн.
- судово-автотехнічну експертизу по дослідженню механізму та обставин ДТП №19-514 - 1413,00 грн. Всього витрати на залучення експертів становлять 3701 гривень, які відповідно до ст. 124 КПК України - підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367-368, 370, 371, 373, 374, 377 КПК України,-
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, з покладенням на нього обов`язків передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази:
- автомобіль «Skoda Octavia A5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на території спеціального майданчика в с. Шевченкове Вітовського району Миколаївської області - слід повернути власнику ОСОБА_3 .
Арешт, накладений на автомобіль "Skoda Octavia A5", реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до ухвали слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_9 від 26 лютого 2019 року - скасувати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у зв`язку із залученням експертів в сумі 3701 гривень. Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.
Суддя ОСОБА_1