Справа № 640/6725/19
н/п 1-кп/953/322/20
"11" грудня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м.Кременчуг Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
в скоєні злочину передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -
Судом встановлений повний порядок дослідження доказів, в тому числі допит свідків обвинувачення, які заявлені прокурором, зокрема свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Вказані свідки викликались у судові засідання, однак не з`явились, причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч.3 ст. 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації прав сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.
Враховуючи, що судом здійснювались передбачені КПК України заходи для виклику свідків обвинувачення - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , однак останні не з`являються, на підставі ст.ст. 140, 327 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати примусовий привід до зазначених свідків.
Прокурором до суду подано клопотання в порядку ч.3 ст. 333 КПК України щодо доручення органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.
В обґрунтування клопотання зазначає, що свідки обвинувачення за викликом до суду не з`являються, ухвали про привід свідків не виконані у зв`язку з не встановленням місця знаходження свідків. Тому прокурор просить доручити органу досудового розслідування, а саме Київському ВП ГУ НП в Харківській області провести слідчі(розшукові) дії, спрямовані на встановлення місцезнаходження свідків, а також провести їх допит з метою підтвердження на цей час їх місця постійного проживання та шляхом вручення повісток викликати свідків у судове засідання.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
Захисник та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання.
Відповідно до ч.3, 4 ст. 333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.
В ухвалі суду про доручення проведення слідчої (розшукової) дії зазначається, для з`ясування або перевірки яких обставин і які саме слідчі (розшукові) дії необхідно провести, та встановлюється строк виконання доручення. Слідчі (розшукові) дії, що проводяться на виконання доручення суду, здійснюються в порядку, передбаченому главами 20 та 21 цього Кодексу.
Виходячи із системного аналізу наведеного положення закону, суд доручає органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії, які передбачені главою 20 та 21 КПК України, якщо вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом.
Глава 21 КПК України, передбачає проведення негласних слідчих (розшукових) дій , які можуть бути проведені за ухвалою судді Апеляційного суду, тобто доручення негласних слідчих дій до повноважень суду першої інстанції не відносяться.
Ті дії, які просить прокурор доручити провести органу досудового розслідування, зокрема встановлення місцезнаходження свідків, вручення їм повісток до переліку слідчих (розшукових) дій, які передбачені главою 20 КПК України - не входять.
Стосовно доручення Київському ВП ГУ НП в Харківській області провести допит свідків на предмет їх місця проживання на теперішній час, суд зазначає наступне.
Згідно положень ст. 333 КПК України слідчі (розшукові ) дії доручаються для встановлення або перевірки обставин, які мають істотне значення для справи та іншим шляхом встановити їх не можливо.
Істотне значення для розгляду даної справи є подія кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, оскільки саме вказані обставини підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
За ч.4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Тобто допит свідків працівником Київського ВП ГУ НП в Харківській області на предмет їх місця проживання не має істотного значення для розгляду даної справи та такий допит не може бути використано судом у якості доказу.
Крім того, доказів того , що свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не проживають за адресами вказаними ними під час досудового розслідування, суду не надано. Згідно поданого рапорту на виконання ухвали про привід, працівнику поліції двері ніхто не відчинив.
Фактично заявляючи вказане клопотання прокурор перекладає свій обов`язок по забезпеченню свідків, передбачений ст. 23 КПК України, на суд.
Враховуючи викладене, підстави для задоволення клопотання, судом не вбачаються.
Керуючись ст. ст.23, 140, 143, 327 КПК України, суд, -
В задоволенні клопотання прокурора відмовити.
Зобов`язати особу яка буде здійснювати привід у разі неможливості здійснити привід свідків надати суду письмові пояснення причин невиконня ухвали суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1