Дата документу 18.08.2020 Справа № 335/2499/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/469/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/2499/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000100 від 17.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190, ч.3 ст.358 КК України.

Згідно зі змістом судового рішення, старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000100 від 17.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190, ч.3 ст.358 КК України.

Свої вимоги слідчий мотивує тим, що 16.08.2019 року, невстановлені особи, за попередньою змовою між собою, шахрайським шляхом заволоділи майном ОСОБА_8 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду. Крім того, 16.08.2019 року, невстановлені особи, за попередньою змовою між собою, підробили підписи ОСОБА_8 в рішенні №1 засновників про створення ТОВ «БАН ТРЕЙД» та в акті прийому-передачі майна до статутного капіталу Товариства, на підставі яких в подальшому шахрайських шляхом заволоділи майно ОСОБА_8 .

У клопотанні зазначено, що допитаний в якості потерпілого ОСОБА_8 повідомив, що у його власності знаходиться квартира розташована за адресою АДРЕСА_1 . Дана квартира була подарована матір`ю 08.08.2019 році. Вартість даної квартири складає 7 500 000 гривень. Також слідчий зазначає, що 16.03.2020 року, стало відомо, що квартира розташована за вказаною адресою була продана. Встановив, що 16.08.2019 року, в місті Київ було створено ТОВ «БАН ТРЕЙД», де він являється засновником, другим засновником являється ОСОБА_9 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 . Адреса реєстрації підприємства АДРЕСА_1 . Дане підприємство він не реєстрував, та рішенні №1 про заснування підроблений його підпис. Статут даного підприємства був завірений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , який своїм підписом та печаткою завірив його підпис. Далі, від його імені був оформлений акт прийому передачі вказаної квартири, нібито він передав дану квартиру в якості плати до статутного капіталу, з можливістю ТОВ «БАН ТРЕЙД» в подальшому розпоряджатись даною квартирою. У вказаному акті його підпис підробили. Квартира в акті оцінена в суму 245 000 гривень. При складанні вказаних документів, він фактично знаходився в М.Запоріжжя, та не міг здійснити в них підписи. В подальшому вказана квартира розташована за адресою АДРЕСА_1 , 23.08.2019 року, ТОВ «БАН ТРЕЙД» в особі директора ОСОБА_9 була продана ОСОБА_11 , за ціною 3 439 800. Даний договір купівлі-продажу, був оформлений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 . В подальшому, 16.03.2020 року, ОСОБА_11 продав квартиру ОСОБА_12 , що підтверджується нотаріальним договором, завіреним приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , та зареєстровано на №456. Згідно рішення №1 засновників про створення Товариства з обмеженою відповідальністю «БАН ТРЕЙД» від 16.08.2019 року, створено товариство, засновники якого стали ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Затверджено статутний капітал у розмірі 500 000 гривень, з яких ОСОБА_9 володіє часткою у розмірі 255 000 гривень, що відповідає 51% статутного капіталу; ОСОБА_8 володіє часткою у розмірі 245 000 гривень, що відповідає 49% статутного капіталу, та вносить вклад у майновій формі, а саме передає у власність Товариства належну йому квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яка в цілях ч.3 ст.13 ЗУ «Про товариства з обмеженою відповідальністю» оцінена засновником в суму 245 000 гривень. З підписом ОСОБА_8 , з явними ознаками підроблення.

Згідно акту прийому-передачі майна до статутного капіталу від 21.08.2019, ОСОБА_8 , вносить квартиру за адресою АДРЕСА_1 , вартістю 245 000 гривень до статутного капіталу ТОВ «БАН ТРЕЙД» та є підставою для подальшої реєстрації права власності. З підписом ОСОБА_8 , з явними ознаками підроблення, завірений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 . Згідно договору купівлі продажу від 23.08.2019 року, завіреного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , ТОВ «БАН ТРЕЙД» в особі директора ОСОБА_9 , продає ОСОБА_11 , квартиру за адресою АДРЕСА_1 , та під час продажу оцінюють її в суму 3 439 800 гривень. Згідно договору купівлі продажу від 16.03.2020 року, завіреного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , ОСОБА_11 продає ОСОБА_12 , квартиру за адресою АДРЕСА_1 , та під час продажу оцінюють її в суму 988 500 гривень.

Орган досудового розслідування вважає, що квартира розташована за адресою за адресою АДРЕСА_1 , є предметом кримінального правопорушення, та з метою забезпечення вказаного майна до вирішення питання по кримінальному провадженню необхідно отримати дозвіл на арешт вказаної квартири.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчий не довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що органом досудового розслідування встановлено, що квартира, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, є об`єктом кримінально протиправних дій, та отримана юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. У зв`язку із цим слідчим прийнято процесуальне рішення щодо визнання квартири речовим доказом. У разі відмови у задоволенні клопотання є усі підстави вважати, що квартира буде відчужена з метою приховування слідів кримінального правопорушення та унеможливлення встановлення істини у справі.

На підставі викладеного, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна.

В судове засідання суду апеляційної інстанції прокурор та власник майна ОСОБА_12 не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Справа розглядається без прокурора та власника майна ОСОБА_12 по наявним в ній матеріалам в межах апеляційної скарги.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Оскаржувана ухвала суду цим вимогам не відповідає, з огляду на наступне.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132,170,171,172,173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2, ч.3 ст.170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначив, що арешт необхідно застосувати з метою збереження засобів та знарядь вчинення кримінального правопорушення, оскільки зазначене ним майно, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 , є предметом кримінального правопорушення, відноситься до предметів, що відповідають критеріям, зазначеним у ч.1 ст.167 КПК України, та з метою з метою забезпечення вказаного майна до вирішення питання по кримінальному провадженню необхідно накласти арешт на квартиру.

На підтвердження доводів клопотання слідчим наданий витяг з ЄРДР за №0000100 від 17 березня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.358 КК України, та інші копії документів, якими, на думку слідчого, обґрунтовується клопотання.

Як встановлено слідчим суддею, 16.08.2019 року, невстановлені особи, за попередньою змовою між собою, шахрайським шляхом заволоділи майном ОСОБА_8 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду. Крім того, 16.08.2019 року, невстановлені особи, за попередньою змовою між собою, підробили підписи ОСОБА_8 в рішенні №1 засновників про створення ТОВ «БАН ТРЕЙД» та в акті прийому-передачі майна до статутного капіталу Товариства, на підставі яких в подальшому шахрайських шляхом заволоділи майно ОСОБА_8 .

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_8 повідомив, що у його власності знаходиться квартира розташована за адресою АДРЕСА_1 . Дана квартира була подарована матір`ю 08.08.2019 році. Вартість даної квартири складає 7 500 000 гривень. 16.08.2019 року, в місті Київ було створено ТОВ «БАН ТРЕЙД», де він являється засновником, другим засновником являється ОСОБА_9 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 . Адреса реєстрації підприємства АДРЕСА_1 . Дане підприємство він не реєстрував, та в рішенні №1 про заснування підроблений його підпис. Статут даного підприємства був завірений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , який своїм підписом та печаткою завірив його підпис. Далі, від його імені був оформлений акт прийому передачі вказаної квартири, нібито він передав дану квартиру в якості плати до статутного капіталу, з можливістю ТОВ «БАН ТРЕЙД» в подальшому розпоряджатись даною квартирою. При складанні вказаних документів, він фактично знаходився в м. Запоріжжя, та не міг здійснити в них підписи. В подальшому вказана квартира розташована за адресою АДРЕСА_1 , 23.08.2019 року, ТОВ «БАН ТРЕЙД» в особі директора ОСОБА_9 була продана ОСОБА_11 , за ціною 3 439 800. Даний договір купівлі-продажу, був оформлений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 . В подальшому, 16.03.2020 року, ОСОБА_11 продав квартиру ОСОБА_12 , що підтверджується нотаріальним договором, завіреним приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , та зареєстровано на №456.

Згідно акту прийому-передачі майна до статутного капіталу від 21.08.2019 року, ОСОБА_8 , вносить квартиру за адресою АДРЕСА_1 , вартістю 245 000 гривень до статутного капіталу ТОВ «БАН ТРЕЙД» та є підставою для подальшої реєстрації права власності. З підписом ОСОБА_8 , з явними ознаками підроблення, завірений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 . Згідно договору купівлі продажу від 23.08.2019 року, завіреного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , ТОВ «БАН ТРЕЙД» в особі директора ОСОБА_9 , продає ОСОБА_11 , квартиру за адресою АДРЕСА_1 , та під час продажу оцінюють її в суму 3 439 800 гривень. Згідно договору купівлі продажу від 16.03.2020 року, завіреного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , ОСОБА_11 продає ОСОБА_12 , квартиру за адресою АДРЕСА_1 , та під час продажу оцінюють її в суму 988 500 гривень.

Таким чином, приймаючи рішення по справі слідчий суддя не звернув достатньої уваги на те, що зазначені матеріали досудового розслідування дають підстави вважати, що квартира, розташована за адресою за адресою АДРЕСА_1 , має значення речового доказу, відповідно до ст.98 КПК України, оскільки є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій.

Враховуючи те, що досудове розслідування розпочато за ч.2 ст.190, ч.3 ст.358 КК України та у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що зазначена квартира майно може бути предметом вчинення злочинів, яка може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям речового доказу, визначеним ст.98 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність накладення арешту на вказану квартиру з метою збереження майна для забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості подальшого її відчуження.

Не накладення арешту на зазначене майно може призвести до можливості його подальшого відчуження, що унеможливить проведення слідчим повного та об`єктивного досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження суд повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з вимогами ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Аналізуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про те, що ані слідчим у своєму клопотанні, ані прокурором в судовому засіданні не наведено достатніх підстав, що обґрунтовують необхідність арешту квартири із забороною власнику користування нею, а очевидна істотна причина для утримання цього майна державою відсутня.

Більш того, в своєму клопотанні слідчий та в апеляційній скарзі прокурор не зазначають, яким саме шляхом потрібно накласти арешт на квартиру.

Відповідно до п.п.5, 6 ч.1 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Також колегія суддів приймає до уваги, що власником квартири за адресою АДРЕСА_1 , є ОСОБА_12 , яка згідно договору купівлі продажу придбала цю квартиру 16.03.2020 року, та яка може використовуватися нею, а її арешт з метою заборони користування таким майном унеможливлює її використання взагалі, надмірно обмежує звичайний спосіб життєдіяльності власника, що суперечить вимогам ч.4 ст.173 КПК України щодо необхідності застосування у кримінальному провадженні найменш обтяжливого способу арешту майна.

Таким чином, слідчим не доведено існування правових підстав для накладення арешту на вказане майно з метою заборони на його користування.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, з ухваленням нового, яким, з урахуванням наведених вище мотивів, клопотання слідчого слід задовольнити частково, та накласти арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000100 від 17.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190, ч.3 ст.358 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000100 від 17.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190, ч.3 ст.358 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_12 , із забороною відчуження та розпорядження майном, з метою забезпечення вказаного майна.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4