Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/119/2021 Справа № 641/171/21
УХВАЛА
22 січня 2021 року Комінтернівський районний суд м. Харкова
у складі: слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
18.01.2021 приблизно о 12:54 ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи з єдиним наміром, будучи службовою особою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи у приміщенні службового кабінету за адресою: АДРЕСА_1 , після одержання від ОСОБА_6 останньої частини неправомірної вигоди в сумі 10 000 гривень, передав ОСОБА_6 . Наказ № 314-СГ від 15.01.2021 «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність», після чого був затриманий співробітниками поліції.
19.01.2021 року в даному кримінальному правопорушенні ОСОБА_5 повідомлено про підозру.
19.01.2021 в ході огляду місця події у ОСОБА_6 було вилучено копію наказу № 314-СГ від 15.01.2021 «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність» на 2 арк.
Додатково допитаний в якості свідка ОСОБА_6 зазначив, що даний документ передав йому ОСОБА_5 , за який попрохав 10 000 гривень.
Вилучене під час огляду документи оглянуто в передбаченому законом порядку та враховуючи, що дані документи є предметом кримінального провадження визнане речовим доказом.
Слідчий та володілець майна в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись. Надали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.
За таких обставин, в силу вимог ч.1 ст. 172 КПК України їх неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання та відповідно до положень ч.4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Суд, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи, приходить до висновку, що клопотання є таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
19.01.2021 повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме одержання службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Відповідно до протоколу огляду місця подій від 19.01.2021 в період часу з 10 год. 45 хв. до 11 год. 05 хв., у службовому кабінеті № 82, який розташований на четвертому поверсі відділу поліції № 2 Харківського районного управління № 1 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пров. Балашовський, 12, ОСОБА_6 було добровільно видано копію наказу № 314-СГ від 15.01.2021 «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність» на 2 арк., що підтверджується також заявою ОСОБА_6 про добровільну видачу документів від 19.01.2021.
Відповідно до постанови про визнання та приєднання речових доказів до кримінального провадження від 19.01.2021, речі, які були вилучені під час огляду, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
З аналізу норм п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Разом із тим, статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Так, під час досудового розслідування в ході огляду місця події була вилучена копія Наказу, за яку ОСОБА_5 вимагав неправомірну вигоду, і тому даний документ є речовим доказом.
Таким чином, суд вважає за необхідне накласти арешт на майно, яке було вилучено під час огляду, бо вказаний документ є речовим доказом по провадженню.
Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
З урахуванням викладеного, вважаю, що на цей час є обґрунтовані підстави для накладення арешту на вилучене під час обшуку майно.
Керуючись вимогами ст. ст. 98, 170-175, п. 9 ч.1 ст. 309, ст. 395 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт на тимчасово вилученепід час огляду місяця події 19.01.2021 за адресою: АДРЕСА_2 , майно, яке належитьОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,а саме на копію наказу № 314-СГ від 15.01.2021 «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність» на 2 арк.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покласти на прокурора Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1