Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/390/19
Провадження № 1-в/506/20/19
У Х В А Л А

10.11.2020смт. Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.м.т. Окни клопотання Міністерства юстиції України про роз`яснення ухвали Красноокнянського районного суду Одеської області від 26 вересня 2019 року про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с.Казаклія Чадир-Лунгського району Республіки Молдова,

громадянина України, зареєстрованого в

АДРЕСА_1 ,в шлюбі не

перебуває, з середньою спеціальною освітою , засудженого на

території Російської Федерації за вироком Московського міського

суду від 19 квітня 2016 року за ч.2 ст.209, п. «а» ч.4 ст.162, п.п.

«а», «б» ч.4 ст.162, ч.3 ст.30, п. «а» ч.3 ст.161 , п.п. «а» , «б» ч.4

ст.162, ч.3 ст.69 КК РФ до 12 (дванадцяти ) років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В.:

ОСОБА_3 вироком Московського міського суду від 19 квітня 2016 року визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених за ч.2 ст.209, п. «а» ч.4 ст.162, п. «а», «б» ч.4 ст.162, ч.3 ст.30,п. «а» ч.3 ст.161 , п. «а» , «б» ч.4 ст.162,ч. 3 ст.69 КК РФ та йому призначено покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з відбуванням у виправній колонії суворого режиму.

Строк покарання обчислювався з 19 квітня 2016 року та зараховано в строк відбування покарання час утримання під вартою з 22 січня 2013 року по 18 квітня 2016 року. Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою. Були задоволені позовні вимоги потерпілих та стягнуто з ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_4 487 370 рублів, на користь ОСОБА_5 36200 рублів, на користь ОСОБА_6 434000 рублів , на користь ОСОБА_7 100000 рублів , на користь ОСОБА_8 468040 рублів .

Апеляційною ухвалою Верховного суду РФ від 22.01.2018 року вирок суду відносно ОСОБА_3 залишено без змін. / а.с.37-55/

Відповідно до розпорядження Московського міського суду від 05.04.2018 року, вирок вступив в законну силу 22.01.2018 року (а.с. 56).

Діяння ОСОБА_3 вироком Московського міського суду від 19 квітня 2016 року кваліфікуються як участь в стійкій озброєній групі/ банді/ і у вчинених нею нападах; розбій ,тобто напад з метою викрадення чужого майна, вчинене з загрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, із застосуванням предметів, які використовуються як зброя та зі зброєю, з незаконним проникненням у приміщення, у великому розмірі та в особливо великому розмірі, організованою групою; замах на грабіж, тобто на скоєння відкритого викрадення чужого майна, з незаконним проникненням у приміщення, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, організованою групою.

02 серпня 2019 року Міністерство юстиції України в порядку ст.610 КПК України звернулось до суду з клопотанням про приведення вироку Московського міського суду Російської Федерації від 19 квітня 2016 року суду Російської Федерації, ухваленого щодо громадянина України ОСОБА_3 , у відповідність із законодавством України .

26 вересня 2019 року ухвалою Красноокнянського районного суду Одеської області вирок суду Російської Федерації щодо ОСОБА_3 від 19 квітня 2016 року було приведено у відповідність із законодавством України.

Так, було визначено статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, вчинені засудженим громадянином України ОСОБА_3 і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду Російської Федерації наступним чином:

- за ст. 257 КК України / участь в озброєній банді , створеній з метою нападу на підприємства, установи, організації чи на окремих осіб, а також у вчинюваному нею нападах / - покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять ) років ;

- за ч.4 ст.187 КК України / напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства / розбій/, поєднаний з проникненням у приміщення , спрямований на заволодіння майном у великих та особливо великих розмірах , вчинений організованою групою / - покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять ) років ;

- за ч.1 ст.15, ч. 5 ст. 186 КК України / замах на відкрите викрадення чужого майна / грабіж/, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднаний з проникненням у приміщення, вчинений організованою групою/, відповідно до п.2 ч.4 ст.610 КПК України - покарання у виді 7 / семи / років позбавлення волі/

Відповідно до частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, остаточне покарання було визначено у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі обраховано з 19 квітня 2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року), зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_3 перебування в установах попереднього ув`язнення в період з 22 січня 2013 року по 22 січня 2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В порядку виконання вироку Московського міського суду від 19 квітня 2016 року в частині задоволення позовних вимог було стягнуто з ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_4 487 370 рублів ,що за курсом НБУ станом на 26 вересня 2019 року становить 183105 грн ; стягнуто з ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_5 36200 рублів, що за курсом НБУ станом на 26 вересня 2019 року становить 13600 грн 34 коп; стягнуто з ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_6 434000 рублів ,що за курсом НБУ станом на 26 вересня 2019 року становить 163053,80 грн ; стягнуто з ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_7 100000 рублів, що за курсом НБУ станом на 26 вересня 2019 року становить 37570 грн ; стягнуто з ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_8 468040 рублів ,що за курсом НБУ станом на 26 вересня 2019 року становить 175842 грн 63 коп.

15 жовтня 2020 року до суду надійшло клопотання Міністерства юстиції України, яке подано в порядку ст.380 КПК України, про роз`яснення ухвали суду щодо застосування ч.2 ст.33 КК України в частині призначення покарання за кожний злочин.

Міністерство юстиції України та прокурор повідомлені про час та місце розгляду належним чином, однак в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили .

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення з повідомленням особи, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасників судового провадження. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Дослідивши матеріали клопотання , суд приходить до такого.

Відповідно до ч.1 ст.380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Види судових рішень, визначені в статті 369 КПК України, якою встановлено, що судове рішення може бути викладене у формі вироку або у формі ухвали суду.

Роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, при цьому не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. У ході роз`яснення рішення суд повинен тлумачити юридичні терміни, а не загальновживані слова.

З приписів кримінального процесуального закону вбачається, що роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, які будуть здійснювати його виконання.

Проте, якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення чи його законності, суд відмовляє в роз`ясненні такого рішення.

Звертаючись із клопотанням про роз`яснення судового рішення, Міністерство юстиції України долучило до вказаного клопотання лист заступника директора Департаменту міжнародного права та співробітництва Міністерства юстиції Російської Федерації, де ставиться питання про непризначення в порушення ч.2 ст.33 КК України покарання ОСОБА_3 за кожне злочинне діяння, яке кваліфіковане як розбій.

Суд зазначає, що ч.2 ст.33 КК України визначено, що при сукупності кримінальних правопорушень кожне з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Таким чином, положення частини 2 ст.33 КК України визначають питання кваліфікації кожного злочинного діяння, а не питання призначення покарання.

Що стосується призначення покарання, то порядок вирішення цих питань викладено у розділі ХІ КК України «Призначення покарання» / ст.ст.65-73/.

Так, ст.70 КК України передбачено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

При цьому поняття сукупності злочинів визначено ст.33 КК України, в тому числі і тотожності злочинів (злочинів одного виду).

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» (Із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду №18 від 10.12.2004 р., №8 від 12.06.2009 р., №11 від 06.11.2009 р.) визначено, що передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст.70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта - як готування до злочину чи замах на нього.

За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Встановлений ст.70 КК України порядок, згідно з яким суд зобов`язаний призначити покарання окремо за кожний злочин, а потім остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів, стосується як основних, так і додаткових покарань.

Таким чином, нормами кримінального законодавства України не передбачено призначення покарання за кожний епізод тотожного злочину.

Тому при вирішенні питання про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_3 судом і було зазначено, що системний аналіз чинного законодавства України свідчить про те, що передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого, як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається. Тому і було зазначено, що необхідності призначати покарання за кожним епізодом вчинення злочину з аналогічною кваліфікацію, як це визначено у вироку Московського міського суду РФ, суд не вбачає.

Таким чином, на думку суду, ухвала суду не містить положень, які викликають протиріччя, та носить зрозумілий характер, а за таких обставин жодних додаткових роз`яснень ухвала Красноокнянського районного суду Одеської області не потребує і тому приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання Міністерства юстиції України щодо роз`яснення даного судового рішення.

Керуючись ст.ст.380,370-372 КПК України , суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити Міністерству юстиції України у задоволенні клопотання про роз`яснення ухвали Красноокнянського районного суду Одеської області від 26 вересня 2019 року про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_3 .

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку учасниками провадження.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області протягом семи діб з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 12 листопада 2020 року о 08 г 30 х.

Суддя ОСОБА_1