Дата документу 16.11.2020 Справа № 310/1103/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/1670/20
Єдиний унікальний № 310/1103/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 389 ч.2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного судуу складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0007395 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бердянськ, Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 26.07.2013 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.1 ст.125 КК України до 100 годин громадських робіт,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 вересня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі прокурор, вважає ухвалу суду незаконною, зауважує, що повертаючи обвинувальний акт, суд першої інстанції вказав на наявні підстави для повернення обвинувального акту прокурору для внесення обвинувального акту до суду з урахуванням змін в КПК України, передбачених главою 25 КПК України, на підставі п. 5 ч. 4 перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.1 1.2018. Відповідно обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки ухвала суду в частині підстав для повернення акту є невмотивована. Посилання суду на приписи ст. ст. 291, 314-316 КПК України є безпідставними.

Таким чином, судом першої інстанції неправильно застосований закон України про кримінальну відповідальність, допущені істотні порушення кримінального процесуального законодавства тому вважає, що ухвала суду про повернення обвинувального акта є незаконною та підлягає скасуванню. Просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_9 у Бердянському міськрайонному суді Запорізької області.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги;прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з ухвали суду, 21.02.2018 року з Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області до Бердянського міськрайонного с уду Запорізької області надійшов
обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0007395 від 24.12.2013 року відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України. Через неодноразові неявки обвинуваченого до суду (оголошення в у розшук, невиконання постанови суду про примусовий привід) станом на 07.09.2020 року підготовче судове засідання по кримінальному провадженню неодноразово відкладалося та не було проведене. Постанова про примусовий привід до суду на 07.09.2020р також не виконана, ОСОБА_6 до суду не з`явився.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції в своїй ухвалі вказав, що підставами для повернення обвинувального акту у даному випадку є не порушення вимог ст.291 КПК щодо складання обвинувального акту, а зміни законодавства спрямовані на правильне застосування кримінального та кримінально-процесуального законодавства України.
За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам кримінального процесуального Кодексу.
Суд першої інстанції приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору прийшов до правильного та обґрунтованого висновку, оскільки на думку колегії суддів обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України.
Так, 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 22.11.2018 року № 2617-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень".
Відповідно до п.5 та п.4 Прикінцевих та перехідних положень до Закону України від 22.11.2018 року № 2617-VIII, обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог гл.25 КПК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та відповідно до вищезазначеного закону, даний злочин віднесено до категорії кримінальних проступків.
Дане кримінальне провадження надійшло до суду першої інстанції 21.02.2018 року, тобто до набрання чинності Закон України від 22.11.2018 року № 2617-VIII, на момент надбання чинності даним законом кримінальне провадження не було призначено до судового розгляду, а тому в даному випадку підлягають застосуванню вищезазначені перехідні положення, якими прямо передбачено направлення обвинувального акту прокурору для внесення з урахуванням вимог гл.25 КПК України.
Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи прокурора про те, що обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а ухвала суду являється законною та цілком обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 вересня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0007395 від 24.12.2013 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України повернуто прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України, без змін.
Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: