У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2020 року про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тирасполь Республіки Молдова, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000449.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
підозрюваний ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці до 30.01.2021 р., із забороною з 21.00 год. до 06.00 год. залишати фактичне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, не відлучатися із м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або роботи, утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим, крім як у присутності слідчого, прокурора та суду у ході проведення слідчих дій та судового розгляду провадження, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати останньому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. В доповненні до апеляційної скарги захисником викладені аналогічні вимоги.

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_6 зазначає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Апелянт вважає, що клопотання не відповідає вимогам ст. ст. 177, 184 КПК України, оскільки відсутній виклад обставин, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, відсутні обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Матеріали кримінального провадження не містять доказів існування істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам громадян, державним чи громадським інтересам, а визначений у ч. 2 ст. 365 КК України, додатковий об`єкт складу цього кримінального правопорушення, не можливо розглядати без безпосереднього об`єкту перевищення влади або службових повноважень, а тому в діях ОСОБА_5 відсутній склад інкримінованого йому кримінального правопорушення.
На думку апелянта, підозра ОСОБА_5 є необґрунтованою у зв`язку з чим слід відмовити у застосуванні запобіжного заходу відносно останнього.
Вважає, недоречним посилання слідчого на наявність відносно ОСОБА_5 кримінального провадження, за ч. 2 ст. 365 КК України, яке перебуває у Малиновському районному суді м. Одеси, оскільки по даному кримінальному провадженню немає обвинувального вироку.
Слідчий не навів у клопотанні обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу. ОСОБА_5 єдиний годувальник у сім`ї, дружина перебуває у декретній відпустці, інших засобів існування родина підозрюваного не має. У зв`язку із задоволенням клопотання слідчого, підозрюваний буде відсторонений від посади, у зв`язку з чим не зможе утримувати свою родину.
В доповненні до апеляційної скарги захисник зазначає, що слідчий суддя обґрунтовуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, без наявності доказів лише припустив те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що є недопустимим.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

З 10.06.2019 р. слідчим управлінням Територіального управління ДБР, у м. Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000449 стосовно перевищення службових повноважень службовими особами роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі ТОР УПП в Одеській області ДПП НПУ) стосовно неповнолітнього ОСОБА_8 , 2001 року народження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
В рамках даного кримінального провадження, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , обіймаючи посаду інспектора взводу № 1 роти ТОР УПП в Одеській області ДПП НПУ зі спеціальним званням «лейтенант поліції», усупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, без попередження та урахування конкретної ситуації, безпідставно застосовував стосовно неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 2001 року народження, спеціальні засоби «кайданки» та фізичне насильство при наступних обставинах.
06.06.2019 р. близько 17.10 год. ОСОБА_5 в районі вул. Толбухіна, у м. Одесі, під час патрулювання у складі екіпажу «Тактик-4.1» на службовому автомобілі «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом із інспекторами взводу № 2 роти ТОР УПП в Одеській області ДПП НПУ ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , інспектором взводу № 1 роти ТОР УПП в Одеській області ДПП НПУ ОСОБА_11 помітив, як ОСОБА_8 викинув пакунок до контейнера зі сміттям та направився у протилежний від службового автомобіля напрямок. У подальшому, працівники поліції ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вийшли зі службового автомобіля та зупинили ОСОБА_8 , у той час, як ОСОБА_5 направився до контейнера зі сміттям для перевірки вмісту пакунку. Перевіривши вміст пакунку, який викинув у смітник ОСОБА_8 , ОСОБА_5 переконався, що у ньому відсутні заборонені речі.
Проте, у порушення вимог ст. ст. 19, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 18, 23, 34 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон), ОСОБА_5 , нехтуючи покладеними на нього службовими обов`язками працівника правоохоронного органу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, явно виходячи за межі наданих йому повноважень, підійшовши до ОСОБА_8 , який у цю мить виказував своє незадоволення з приводу його зупинення, діючи умисно та з особистих мотивів, маючи на меті припинити обурення останнього, наніс йому три удари кулаком правої руки в обличчя з правої сторони, внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу, після чого застосував стосовно останнього спеціальні засоби «кайданки», тим самим умисно принизив його честь і гідність.
Усвідомлюючи незаконність своїх дій, діючи умисно, за відсутності загрози своєму та інших працівників поліції життю та здоров`ю, перевищуючи надані службові повноваження, всупереч інтересам служби, ОСОБА_5 продовжив вчиняти стосовно ОСОБА_8 болісні та такі, що ображають особисту гідність останнього, дії, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, а саме наніс два удари коліном лівої ноги в область тулуба потерпілого з правої сторони ближче до поясу. Надалі, стосовно ОСОБА_8 проведено поверхневу перевірку, за результатами якої заборонених речей виявлено не було. Після цього, ОСОБА_8 поміщено в кайданках до службового автомобіля, та лише через деякий час кайданки з останнього знято та відпущено.
30.11.2020 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
01.12.2020 року слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_12 , звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 (шістдесят) днів.
Мотивуючи своє клопотання слідчий послався на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що застосування стосовно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, з урахуванням обставин кримінального провадження, змісту пред`явленої ОСОБА_5 підозри, дійшов висновку про те, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, є обґрунтованою, підтверджується дослідженими матеріалами кримінального провадження, наявні ризики переховування від органу досудового слідства та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, дійшов висновку про те, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково, оскільки запобігти вказаним ризикам можливо шляхом заборони підозрюваному залишати житло у певний період доби, а перебування обвинуваченого під цілодобовим домашнім арештом позбавить його можливості працювати.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, вивчивши матеріали, надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед іншого міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність судимостей у підозрюваного.
Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу.

Як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд виходячи з наступного.

Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема, дані заяви ОСОБА_13 від 07.06.2019 р., протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 від 18.06.2019 р., неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 від 14.04.2020 р., свідків ОСОБА_15 від 15.04.2020 р., ОСОБА_13 від 15.04.2020 р., ОСОБА_16 від 16.04.2020 р., ОСОБА_17 від 15.10.2020 р., пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.10.2020 р., висновку службового розслідування УПП в Одеській області ДПП НПУ від 19.07.2019 р., наказу про застосування дисциплінарного стягнення УПП в Одеській області ДПП НПУ № 163 від 24.07.2019 р., витягу з наказів ДПП НПУ № 1194 о/с від 17.12.2018 р. та № 272 о/с від 13.04.2020 р., висновку експерта № 1479 від 26.06.2020 р. та інші матеріали кримінального провадження свідчать про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 .
За наведеного, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , а тому доводи захисника про відсутність обґрунтованої підозри, яка була б підставою для обрання відносно останнього запобіжного заходу, не знаходять свого підтвердження.

Слідчий суддя зазначив, що слідчим та прокурором не наведені, виняткові і достатні підстави, які б давали можливість вважати, що ОСОБА_5 зможе впливати на потерпілого, свідків, експертів, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, проте наявні обставини, які можуть свідчити про те, підозрюваний зможе переховуватись від слідства та суду або також вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити свою злочинну діяльність, при цьому, застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту позбавить підозрюваного можливості працювати, у зв`язку з чим, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, а саме у виді домашнього арешту із забороною залишення житла у певний період доби.
Враховуючи обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, підлягають врахуванню при обранні запобіжного заходу, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною злочину, які в даному випадку є достатніми та вагомими, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, а саме у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, характер, вид та обставини можливо вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, з урахуванням положень ст. 181 КПК України, якими кримінальний процесуальний закон визначає можливість застосування до особи запобіжного заходу у виді домашнього арешту, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи запобіжного заходу та дійшов вірного висновку про відсутність підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та наявність достатніх підстав для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишення житла у певний період доби, який цілком забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків на даній стадії кримінального провадження.
За наведеного доводи апелянта про те, що встановлені слідчим суддею обставини не є підставою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту не заслуговують на увагу.

Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає і апелянтом в апеляційній скарзі не наведено, апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2020 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ ___________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3