ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 610/3570/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1033/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 191 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 15 березня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеним вироком,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Крюків на Дніпрі Полтавської області, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженеого, на даний час не працюючого, раніше працюючого на посаді начальника Комунального підприємства Балаклійської районної ради «Балаклійський Житлокомунсервіс», в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано не винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним цього кримінального правопорушення.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено не обраним.
Суд першої інстанції у вироку вказав, що Стороною обвинувачення обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що відповідно до наказу начальника Комунального підприємства Балаклійської районної ради «Балаклійський Житлокомунсервіс» (), яке розташоване за адресою: Харківська область, м. Балаклія, вул. Жовтнева, буд. 81 (далі по тексту КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» або Підприємство) № 38 від 25.03.2009 ОСОБА_7 , призначений начальником вказаного Підприємства з 25.03.2009 по 25.03.2012 за контрактом, який відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України є особливою формою трудового договору, в якому визначається строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення і організації праці працівника та інші умови.
Згідно з посадовою інструкцією начальника КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» № 1 від 20.05.2009, затвердженої начальником вказаного ж Підприємства ОСОБА_7 , з якою останній особисто ознайомлений в той же день (що підтверджується його особистим підписом), ОСОБА_7 при виконанні робіт, крім іншого, повинен знати: постанови, розпорядження, накази вищестоящих органів, методичні, нормативні та інші керівні матеріали.
Також, відповідно до контракту від 01.12.2011, укладеного між Балаклійською районною радою Харківської області, та начальником КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» ОСОБА_7 , керівник вказаного Підприємства є повноважним представником Підприємства, при виконанні покладених на нього обов`язків повинен керуватися Статутом КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс», затвердженим рішенням Балаклійської районної ради V скликання від 13 жовтня 2008 року № 515-V (далі по тексту Статут), законодавчими актами, іншими нормативними документами, рішеннями районної ради, та органу уповноваженого управляти підприємством, а також, крім іншого, зобов`язаний:
- здійснювати оперативне керівництво Підприємством, організовувати його виробничо-господарську, соціально-побутову, та іншу діяльність, забезпечувати виконання завдань передбачених Статутом Підприємства та вказаним контрактом;
- забезпечувати беззбиткову діяльність Підприємства;
- забезпечувати ефективне використання майна, що знаходиться на балансі Підприємства, а також розподіляти та використовувати прибуток, та
- щоквартально надавати Адміністрації та Органу управління майном (районній державній адміністрації) звіт про підсумки фінансово-господарської діяльності підприємства.
У зв`язку з чим, відповідно до вищевказаного контракту ОСОБА_7 наділений, крім інших, і наступними правами:
-діяти від імені Підприємства;
-представляти Підприємство у всіх установах, організаціях та підприємствах;
-видавати доручення;
-розпоряджатися коштами Підприємства;
-вирішувати інші питання, віднесені до компетенції керівника чинним законодавством, Адміністрацією, Статутом і вказаним контрактом.
В подальшому, трудові відносини з ОСОБА_7 на умовах вказаного контракту продовжені Балаклійською районною радою Харківської області, відповідно до рішень сесії Балаклійської районної ради Харківської області від 27.04.2012 за № 332-VI та від 12.03.2015 за № 788-VI шляхом укладення з ним додаткових угод до вищевказаного контракту, 27.04.2012 строком до 27.04.2015, а також 24.04.2015 строком до 27.04.2018 відповідно.
Крім того, відповідно до Статуту, начальник вказаного Підприємства, створеного на підставі рішення XXXV сесії Балаклійської районної ради V скликання від 25 липня 2008 року № 474-V на базі відокремленої частини спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Балаклійського району, закріпленої за ним на праві господарського відання, у відповідності із Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», та на підставі інших чинних нормативно-правових актів України (у зв`язку з чим, з моменту проведення його державної реєстрації, яка відбулась 16.10.2008, та відповідно до положень ст. 80, та ч. 2 ст. 81 Цивільного кодексу України набуло статусу юридичної особи публічного права), крім інших, здійснює повноваження із:
-здійснення оперативного керівництва Підприємством: забезпечення виконання завдань, передбачених Статутом підприємства;
-користування правом володіння, користування та розпорядження коштами Підприємства відповідно до чинного законодавства, та зазначеного Статуту і укладеного Контракту;
-розпорядження коштами Підприємства у відповідності з чинним законодавством і зазначеним Статутом;
-представлення інтересів Підприємства в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, а також діяти від імені Підприємства без доручення;
-підписання документів від імені Підприємства, в тому числі розрахункових і платіжних;
-надання обов`язкових для всіх працівників вказівок;
-вирішення інших питань, віднесених до його компетенції законодавством, Статутом Підприємства, контрактом, Засновником та Балаклійською районною державною адміністрацією,
а також, крім іншого, несе відповідальність за:
-стан та діяльність підприємства, дотримання фінансової дисципліни згідно законодавства України;
-формування і виконання фінансових планів.
Таким чином, ОСОБА_7 обіймаючи посаду начальника КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс», яке відповідно до порядку його створення відноситься до юридичної особи публічного права, з 25.03.2009 і по теперішній час, та відповідно до прим. 1 ст. 364 КК України, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими і адміністративно-господарськими функціями, а також будучи відповідно до положень п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, зловживаючи своїм службовим становищем, вчинив, у розумінні примітки до ст. 45 КК України, корупційний злочин, а саме розтрату ввірених йому грошових коштів за наступних обставин.
Так, відповідно до положень вищевказаної посадової інструкції, ОСОБА_7 , при виконанні робіт, крім інших, повинен знати норми ч. 2 ст. 81 Цивільного кодексу України (відповідно до якого юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування), та п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» від 05.07.2012 за № 5073-VI (відповідно до якого благодійником може бути лише дієздатна фізична особа або юридична особа приватного права [у тому числі благодійна організація], яка добровільно здійснює один чи декілька видів благодійної діяльності).
Проте, ОСОБА_7 , всупереч вищевказаних нормативно-правових актів, його посадової інструкції, контракту, а також Статуту Підприємства, будучи достовірно обізнаним про реальний збитковий стан фінансово-господарської діяльності Підприємства у 2013 - 2014 роках, який склав 655 000 гривень, та 931 000 гривень відповідно, діючи умисно та протиправно, зловживаючи своїм службовим становищем, з 20.02.2014 по 16.12.2015, більш точно встановити час в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилося можливим, знаходячись за місцезнаходженням Підприємства, з метою надання Балаклійському районному Благодійному фонду «Турбота» () прибутку, шляхом надання незаконних вказівок бухгалтерам Підприємства щодо перерахування грошових коштів на банківські рахунки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкриті у банківській установі Публічному акціонерному товаристві «УкрСиббанк», надав вказаному благодійному фонду благодійну допомогу, а саме: 20.02.2014 у розмірі 1 000 гривень; 17.04.2014 у розмірі 1 000 гривень; 24.06.2014 у розмірі 1 000 гривень; 17.12.2014 у розмірі 500 гривень; 25.12.2014 у розмірі 1 000 гривень; 14.08.2015 у розмірі 2 000 гривень; 18.08.2015 у розмірі 1 000 гривень; 20.08.2015 у розмірі 1 000 гривень, та 16.12.2015 у розмірі 5 000 гривень, всього на загальну суму 13 500 гривень, чим розтратив вказані грошові кошті, спричинивши КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» матеріальний збиток на вказану суму.
Суд мотивував своє рішення тим, що стороною обвинувачення не було достовірно встановлено та доведено, за яких обставин та у який спосіб відбулося заволодіння ОСОБА_9 коштами, які були йому ввірені.
Суд вказав, що перебування коштів у законному віданні обвинуваченого як службової особи та наявність в нього можливості протиправно заволодіти останніми не є тотожними вчиненню ним щодо цих коштів кримінального правопорушення, оскільки у контексті ч.2 ст.191 КК України під розтратою треба розуміти саме обернення винною особою майна на свою користь чи на користь іншої особи та метою незаконного збагачення самого або третіх осіб, в долі яких зацікавлений винний.

В своїй апеляційній скарзі, з урахуванням доповнень, прокурор просить оскаржуваний вирок скасувати, під час апеляційного розгляду дослідити наступні докази

: дві виписки за особовими рахунками № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ; книги реєстрації вхідної документації, в 2 томах; книги реєстрації вихідної документації, в 3 томах; лист КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» № 1368 від 16.12.2015 щодо погодження з Балаклійською районною радою витрат на надання благодійної допомоги БРБФ «Турбота»; лист Балакдійської районної ради № 698 від 21.12.2015 щодо погодження витрат КТІ БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс»; лист Балаклійської районної ради N2 02-14 від 11.06.2016 доповнення до листа Балаклійської районної ради Хг 698 від 21.12.2015 щодо погодження витрат КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс»; лист БРБФ «Турбота» від 12.02.2014 за № 87 про надання благодійної допомоги; лист БРБФ «Турбота» від 01.12.2015 за № 302 про надання благодійної допомоги; лист БРБФ «Турбота» від 12.08.2015 за № 283 про надання благодійної допомоги; лист БРБФ «Турбота» від 15.04.2015 за Хе 230 про надання благодійної допомоги; лист БРБФ «Турбота» від 18.08.2014 за Х« 168 про надання благодійної допомоги; лист БРБФ «Турбота» без дати, без номеру, без підпису, про надання благодійної допомоги; лист БРБФ «Турбота» від 15.04.2014 за Х« 111 про надання благодійної допомоги; звіт про фінансові результати КГ1 БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» за 2013 рік; звіт про фінансові результати К1І БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» за І квартал 2014 року; звіт про фінансові результати КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс.» за І півріччя 2014 року; звіт про фінансові результати КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» за 9 місяців 2014 року; звіт про фінансові результати КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» за 2014 рік; звіт про фінансові результати КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» за 1 квартал 2015 року; звіт про фінансові результати КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» за І півріччя 2015 року; звіт про фінансові результати КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» за 9 місяців 2015 року; звіт про фінансові результати КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» за 2015 рік; звіту про фінансові результати КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» за І квартал 2016 року; акт ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства Балаклійської районної ради «Балаклійський Житлокомунсервіс» за період з 01.04.2013 по 31.08.2015 (Справа № 730-20/013) в 2 томах; лист Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області № 01-47/5406 від 31.12.2015 на ім`я Голови Балаклійської районної ради ОСОБА_10 ; висновок судової економічної експертизи № 6258 від 18.09.2017; документи, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 ; допитати обвинуваченого ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_11 , а також свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також дослідити інші документи, які заявлені у клопотанні прокурора від 24.11.2016 про порядок дослідження доказів під час судового розгляду кримінального провадження № 0000069.

За результатами дослідження доказів, прокурор просить ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням строком на 3 роки права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у сфері управління комунальної власності та займатися діяльністю, що пов`язана з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, вказує, що жодних імперативних вимог, щодо встановлення долі ОСОБА_7 у незаконному збагаченні, яке отримано третіми особами у діючому кримінальному процесуальному законодавстві не передбачено.

Крім того, зазначає про те що мала місце розтрата, що підтверджується актом ревізії № 730-20/013 від 25.12.2015 року.

Наголошує, що Комунальне підприємство Балаклійської районної ради «Балаклійський Житлокомунсервіс» є юридичною особою публічного права, а отже у відповідності до Закону України Про благодійну діяльність та благодійні організації а саме п.5 ч.1 благодійником не може бути юридична особа публічного права.

Зазначає апелянт і про наявність процесуальних порушень з боку суду першої інстанції, зокрема суду у вироку послався на допит представника потерпілого ОСОБА_11 , проте вказана особа не була допитана в суді.

Крім того суд не розкрив та не провів відповідного аналізу у вироку показань свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та представника потерпілого ОСОБА_16 .

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість вироку, а також думку обвинуваченого та його захисника, які навпаки вказували на законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження, та перевіривши вирок дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу прокурора належить задовольнити, з наступних підстав.
Переглядаючи вирок в межах апеляційних вимог прокурора в частині скасування вироку, колегія суддів вважає їх слушними, оскільки сторона обвинувачення під час апеляційного розгляду довела наявність правових і фактичних підстав для цього.
Висновок суду про виправдання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 191 КК України, на думку колегії суддів - є передчасним і не ґрунтується на законі, оскільки під час судового розгляду допущено істотні порушення КПК України.
Відповідно до ст. 370 КПК України, як обвинувальний, так і виправдувальний вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні, і оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Як зазначено у ст. 374 КПК України, мотивувальна частина виправдувального вироку, серед іншого, повинна містити підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, із яких суд відкидає докази обвинувачення.
Із цього слідує, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку.
Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, перш ніж ухвалювати виправдувальний вирок суд першої інстанції, з дотриманням норм ст. ст. 17, 22, 23 КПК України, повинен був дослідити всі докази сторони обвинувачення, надати їм належну, логічну оцінку щодо об`єктивного спростування таких відомостей, виходячи з вимог ст.ст. 91, 94 КПК України, та за наявністю підстав визнати такі докази неналежними, недопустимими чи недостовірними, що в свою чергу унеможливить вибірковість їх оцінки.

Крім того згідно з п. 15 ст. 7, ст. 22 КПК однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні суду своїх доказів і у доведенні перед ним їх переконливості. При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Колегія суддів дійшла висновку, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону суд не виконав.
Як вбачається з оскаржуваного вироку суд першої інстанції як на підставу виправдання послався на показання представників потерпілого ОСОБА_16 , ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
При цьому показання вказаних свідків та представників потерпілого викладені у одному абзаці та не зазначені кожен окремо.
З вказаного судом у вироку не зрозуміло які саме відомості повідомили вказані учасники кримінального провадження, в якій частині вони підтверджували висунуте обвинувачення, а в якій повідомляли про те, що обвинувачення не підтверджується.
Більш того представник потерпілого ОСОБА_11 взагалі судом першої інстанції не допитувався.
При цьому суд першої інстанції послався на нього у вироку, та зазначив що ОСОБА_11 у судовому засіданні начеб то підтвердив правомірність дій обвинуваченого щодо надання вказівки головному бухгалтеру про перерахування благодійному фонду благодійної допомоги.
Таким чином судом першої інстанції не виконані вимоги ст.ст. 91, 94 КПК України та допущена неповнота судового розгляду.
Крім того суд у вироку зазначає що за результатами судового розгляду не було встановлено яким саме чином, коли та за яких обставин ОСОБА_7 отримав та розтратив кошти, не встановлено спосіб та механізм розтрати.
На думку колегії суддів такі висновки суду є суперечливими, оскільки судом першої інстанції були досліджені докази сторони обвинувачення, згідно яких було встановлено, що обвинувачений надавав вказівку бухгалтеру підприємства перерахувати кошти на рахунок благодійної організації і в подальшому кошти в розмірі 13500 гривень були перераховані.
Вказане підтвердив і обвинувачений в суді першої інстанції.
За таких обставин висновки суду щодо невстановлення механізму та способу перерахування коштів є суперечливими та не відповідають фактичним обставинам, які встановив суд першої інстанції.
Крім того поза увагою суду залишились обставини щодо встановлення компетенції ОСОБА_7 як начальника Комунального підприємства Балаклійської районної ради Балаклійський Житлокомунсервіс
Як вбачається зі статуту вказаної організації на ОСОБА_7 були покладені обов`язки, згідно яких обвинувачений мав забезпечувати беззбиткову діяльність Підприємства, забезпечувати ефективне використання майна, що знаходиться на балансі Підприємства, а також розподіляти та використовувати прибуток, при цьому обов`язком ОСОБА_7 було встановлено вирішувати інші питання, віднесені до компетенції керівника чинним законодавством, Адміністрацією, Статутом і вказаним контрактом.
Таким чином ОСОБА_7 , окрім контракту та статуту мав дотримуватись норм чинного законодавства.
Згідно положень Закону України Про благодійну діяльність та благодійні організації від 5 липня 2012 року благодійник це дієздатна фізична особа або юридична особа приватного права (у тому числі благодійна організація), яка добровільно здійснює один чи декілька видів благодійної діяльності.
З вказаного вбачається, що юридична особа публічного права не має повноважень для надання благодійної допомоги і не може бути благодійником в розумінні вказаного Закону.
З інших нормативно правових актів також не вбачається повноважень юридичних осіб публічного права для надання благодійної допомоги.
Так дійсно, вказане питання було предметом проекту Закону України Про внесення змін до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України Про благодійну та благодійні організації, проте вказаний законопроект законодавчим органом прийнятий не був.
Поряд з вказаним, важливою також обставиною, є той факт що підприємство яке очолював ОСОБА_7 було збитковим і встановлення доцільності надання благодійної допомоги збитковим підприємством також, на думку колегії суддів було обов`язком суду першої інстанції.
Проте у вироку відсутні посилання на вказані обставини та відсутні відповідні висновки суду першої інстанції з цього приводу, що є обов`язковим для з`ясування чи був в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, яке йому інкримінується.
Окрім іншого, з вироку вбачається що суд виправдав ОСОБА_7 у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.
При цьому у мотивувальній частині вироку зазначено про недоведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.
Потім суд фактично посилається на п.3 ч.1 ст. 284 КПК України
Колегія суддів зазначає, що суд зазначив дві різні самостійні підстави для виправдання особи, що, по-перше, суперечить вимогам ст. 373 КПК України, а по-друге, має різні юридичні наслідки для виправданої особи.
Відповідні правові висновки щодо недопустимості зазначення двох різних самостійних підстав для виправдання особи, при ухваленні виправдувального вироку, також зазначені в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 536/2475/14-к, які колегія суддів також бере до уваги.
На думку колегії суддів, зазначена низка істотних порушень, що встановлені під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції є процесуально неприпустимою, оскільки істотно впливає на висновки суду, щодо доведеності обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, згідно вимог ст. 91 КПК України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що сукупність зазначених порушень є істотними, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення законності, змагальності сторін та одночасно обґрунтованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога у ст. 370 КПК України, а також ці вимоги містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати.

Вирішуючи питання про подальший рух провадження після скасування вироку колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вимог п.2 ч.3 ст.374, ст. 370 КПК України про зміст мотивувальної частини обвинувального вироку та загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені ч.1 ст.7 КПК України верховенство права, законність, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України.

Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржуваний вирок належить скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить дотримуватися вимог чинного КПК України, в тому числі норм ст.415 ч.3 та ст. 416 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407 ч. 1 п. 6; ст. 409 ч. 1 п.п. 1, 2, 3, ; ст.410 ; п.п. 2,4, ч. 1 ст. 411 , ст. 412 ч. 1, 418, 419 та главою 2 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 15 березня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді