Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/9459/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2020 року Подільський районний суд м. Києва
в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 серпня 2020 року за №0000281 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, не заміжньої, малолітніх дітей на утриманні не маючої, із середньою освітою, офіційно не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , -

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.185, ч. 1 ст.357 КК України,

В С Т А Н О В И В :

30 липня 2020 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходилася за адресою: АДРЕСА_2 , побачила банківську картку банку «Укрсиббанк», яка є документом, та належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 яку остання поклала до своєї сумки. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення вказаної банківської картки, яка є документом.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 30 липня 2020 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_3 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно та з корисливих мотивів, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу дістала з сумочки банківську картку банку «Укрсиббанк» на ім`я ОСОБА_4 , та сховала її до своєї сумки, тим самим викрала її з метою подальшого зняття з неї грошових коштів.
В подальшому ОСОБА_3 залишила місце вчинення кримінального проступку, та направилася у невстановленому напрямку.
Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому місці, але не пізніше ніж 11 год. 20 хв. у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме на придбання товарів за кошти які знаходилися на викраденій у ОСОБА_4 банківській картці.
Реалізуючи свій злочинний умисел 30 липня 2020 року у проміжок часу 10 год. 34 хв. по 10 год. 37 хв. знаходячись в магазині «Біле і сухе» що за адресою: м. Київ, вул. Світлицького 32, за допомогою чіпу «Пей Пас» придбала з кошти які знаходилися на викраденій картці алкогольні напої на загальну суму - 215 гривень 60 копійок. В подальшому, цього ж дня о 11 год. 20 хв. ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Світлицького 30/20-А в приміщенні магазину «Єва» здійснила покупку побутових речей за допомогою викраденої банківської карти на загальну суму - 429 гривень 24 копійки. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_3 30 липня 2020 року о 13 год. 53 хв. здійснила покупку мобільного телефону в магазині «Рінго», що за адресою: м. Київ, проспект Правди 58 на загальну суму - 1628 гривень 00 копійок.
Своїми умисними діями, які виразилися у викраденні грошових коштів з банківської картки, шляхом розрахунку вказаною карткою за придбані товари, ОСОБА_3 завдала матеріальної шкоди ОСОБА_4 на загальну суму - 2,396 гривень 94 копійки.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.357 КК України як викрадення документу, а також за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Частинами 2,3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акту прокурором долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, а потерпіла не заперечує проти розгляду кримінального провадження за її відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачениї ч.1 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачена ОСОБА_3 надала письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків беззаперечно визнає, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.
Також, у вказаній заяві зазначила, що їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказала, що її згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без її участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.
Суд звертає увагу, що вказана заява складена у присутності захисника, який цю заяву теж підтримав.
Потерпіла ОСОБА_4 надала письмову заяву, в якій зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву ОСОБА_3 , в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а також ч.1 ст.357 КК України викрадення документу.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом. ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінальних проступків, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а також ч.1 ст.357 КК України викрадення документу.
Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття у вчиненні злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судима, має задовільний стан здоров`я, не є інвалідом І чи ІІ групи, спосіб життя, відношення обвинуваченої до вчиненого, ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; її поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкцій частини першої статті 185 та частини першої статті 357 КК України у виді обмеження волі, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних проступків (злочинів, кримінальних правопорушень).

З урахуванням тяжкості кримінальних проступків, обставин справи та враховуючи особу винної, яка щиро покаялася, її молодий вік та відсутність попередніх судимостей, суд дійшов висновку, що її перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання, та вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України та призначити покарання:

- ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2 років обмеження волі;
- ч.1 ст.357 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 років обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1