27.01.2021
Справа №642/448/21
Провадження № 1кс/642/230/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000078 від 25.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -
встановив:
Старший слідчий Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000078 від 25.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 від 25.01.2021, за заявою ОСОБА_4 про те, що 25.01.2021 близько 13.25 годин невстановлена особа, знаходячись біля буд. №19 по вул. Золочівській м.Харкова відкрито заволоділа (забрала з карману куртки), грошовими коштами в сумі 1500 гривень, що належать ОСОБА_4 .
В ході досудового розслідування був встановлений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож: АДРЕСА_1 .
25.01.2021 в період часу з 16.40 годин до 16.55 годин в ході огляду за адресою: м.Харків. вул. Маршала Маліновського, 1, службовий кабінет №4, ОСОБА_5 добровільно надав для огляду грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, купюрами 3 штуки по 500 гривень, серії: АВ 1614786, ЦА 0497616, АБ 7807521, які були вилучені. ОСОБА_5 пояснив, що вказані грошові кошти він взяв у ОСОБА_4
25.01.2021 грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень визнані речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000078.
Вилучення вищевказаних предметів обумовлено тим, що вони є предметом скоєння даного кримінального правопорушення, знаряддям скоєння правопорушення, зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення, отже являються речовими доказами по даному кримінальному провадженню. Незастосування тимчасового позбавлення можливості будь-яких осіб відчужувати це майно, може призвести до зникнення, втрати, пошкодження вказаного майна, що може перешкодити встановленню істини по справі.
Слідчий, власник майна та особа, у володінні якої знаходилося майно, до суду для розгляду клопотання не з`явились, надали клопотання про слухання справи без їх участі.
За таких обставин, в силу вимог ч.1 ст.172 КПК України їх неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання та відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Суд, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи, приходить до висновку, що клопотання є таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 від 25.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
В ході досудового розслідування був встановлений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож: АДРЕСА_1 , який 25.01.2021 в період часу з 16.40 годин до 16.55 годин в ході огляду за адресою: м.Харків. вул. Маршала Маліновського, 1, службовий кабінет №4, добровільно надав для огляду грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, купюрами 3 штуки по 500 гривень, серії: АВ 1614786, ЦА 0497616, АБ 7807521, які були вилучені. ОСОБА_5 пояснив, що вказані грошові кошти він взяв у ОСОБА_4 .
Вказані документи є речовими доказами, мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а їх повернення може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим в судовому засіданні доведено, що зазначене вище вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаних речей може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.
Враховуючи те, що слідчим надано достатньо доказів, що вказані речі мають доказове значення для даного кримінального провадження, а також під час досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні судових експертиз і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання на накладення арешту на вказані вилучені речі.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:
Клопотання старшого слідчого Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на речі та предмети, вилучені 25.01.2021 в період часу з 16.40 годин до 16.55 годин в ході проведення огляду у ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , у службовому кабінеті №4, а саме: грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн.. з метою заборони власнику та особі, у якої вони були вилучені, ними володіти, розпоряджатися ними до прийняття рішення у даному кримінальної провадженні.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна - у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1