Справа № 509/3657/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь угоду про визнання винуватості від 31.07.2020 року у кримінальному провадженні №0001108 від 22.07.2020 року з обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Іллічівськ, Одеської області, українця за національністю, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні має малолітню доньку 2010 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який в силу ст. 89 КК України є таким, що судимості не має,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2020 року, приблизно о 17 годині 32 хвилини, ОСОБА_5 , з метою відкритого заволодіння чужого майна, цілеспрямовано направився до території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в якому мешкає ОСОБА_6 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, через незачинені вхідні двері увійшов до будинку, де знаходилась ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якої почав вимагати грошові кошти, почувши відмову в наданні грошових кошт ОСОБА_5 , діючи умисно, застосувавши до ОСОБА_6 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, а саме взяв ОСОБА_6 за волосся та виштовхав з будинку на вулицю, де почав наносити удари палицею по різним частинам тіла, а саме по спині, внаслідок чого остання розуміючи наслідок злочинних дій ОСОБА_5 , забігла до приміщення гостинної та віддала останні 45 гривень, щоб ОСОБА_5 перестав її бити.

Заволодівши грошовими коштами в розмірі 45 гривень ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

31 липня 2020 року між прокурор Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 00011083 від 22.07..2020 року, та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 за ст.186 ч.2 КК України, підозрюваний ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинений злочин, а саме: за ч.2 ст.186 КК України 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КПК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і у відповідності до ст.76 КК України виконує покладені на нього обов`язки: не виїзд жати за межі України без погодження з уповноваженням органом з питань пробації, періодично з`являтися для уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, отримана згода підозрюваного на призначення такого узгодженого покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження, невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України в обсязі обвинувачення, надав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні проти затвердження вказаної угоди не заперечував.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, але звернулись з заявами, відповідно до яких просили справу розглядати у їх відсутність, щодо укладення та затвердження угоди про визнання винуватості не заперечує.

Злочини, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 31 липня 2020 року між прокурором та обвинуваченим, призначення обвинуваченому ОСОБА_5 за ст.186 ч.2 КК України узгодженої сторонами угоди про визнання винуватості міри покарання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід змінити на особисте зобов`язання.

Речові докази відповідно до ст.100 КПК України:

- мобільний телефон марки «LG» модель «G3 s», в корпусі білого кольору ІМЕІ № НОМЕР_1 , ІМЕІ № 2 - НОМЕР_2 , військовий квиток серії НОМЕР_3 виданий на ім`я ОСОБА_5 , водійське посвідчення серії НОМЕР_4 видане на ім`я ОСОБА_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 та ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_5 , які передані на зберігання до камери схову Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, квитанція № 0001240 слід повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ;

- грошові кошти в розмірі 17 гривень, купюрами 10 грн. серії ЮР6366836, 5 грн. серії УВ1478476, дві купюри по 1 грн., серіями СЕ 0305581, СА 2207984, вилучені в ході протоколу затримання в порядку ст.208 КПЖ України у підозрюваного ОСОБА_5 , та які зберігаються при матеріалах кримінального провадження слід повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

- одну дерев`яну палицю зеленого кольору, яка опечатана до спеціального пакету № EXPO 426850, одну дерев`яну палицю з підлоги, яку упаковано та опечатано до спеціального пакету № EXPO 426852, та які передані на зберігання до камери схову Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, квитанція №0001241 слід знищити.

Процесуальних витрат не має.

Цивільні позови не заявлялися.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 липня 2020 року між прокурор Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001108 від 22.07.2020 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31 липня 2020 року покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст.75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Речові докази відповідно до ст.100 КПК України:

- мобільний телефон марки «LG» модель «G3 s», в корпусі білого кольору ІМЕІ № НОМЕР_1 , ІМЕІ № 2 - НОМЕР_2 , військовий квиток серії НОМЕР_3 виданий на ім`я ОСОБА_5 , водійське посвідчення серії НОМЕР_4 видане на ім`я ОСОБА_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 та ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_5 , які передані на зберігання до камери схову Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, квитанція № 0001240 повернути засудженому ОСОБА_5 ;

- грошові кошти в розмірі 17 гривень, купюрами 10 грн. серії ЮР6366836, 5 грн. серії УВ1478476, дві купюри по 1 грн., серіями СЕ 0305581, СА 2207984, вилучені в ході протоколу затримання в порядку ст.208 КПЖ України у підозрюваного ОСОБА_5 , та які зберігаються при матеріалах кримінального провадження повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

- одну дерев`яну палицю зеленого кольору, яка опечатана до спеціального пакету № EXPO 426850, одну дерев`яну палицю з підлоги, яку упаковано та опечатано до спеціального пакету № EXPO 426852, та які передані на зберігання до камери схову Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, квитанція №0001241 знищити.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, захисником, потерпілим та прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1