Справа № 691/619/20
Провадження № 1-кс/691/130/20
У Х В А Л А

09 липня 2020 рокум.Городище

Слідчий суддя Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу скаргу директора Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Білозірське-Агро» с.Білозір`я Черкаського району Черкаської області ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в порядку ст.303 КПК України, -

встановив:

12 червня 2020 року директор Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Білозірське-Агро» с.Білозір`я Черкаського району Черкаської області ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність слідчого Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в порядку ст.303 КПК України.

12 червня 2020 року ухвалою слідчого судді відкрито провадження за скаргою.

Свою скаргу мотивує тим, що 19 травня 2020 року працівниками ТОВ «Білозірське-Агро» встановлено факт самовільного знищення 2,4 га посівів сільськогосподарських культур (озимої пшениці) на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0008, що орендується ТОВ «Білозірське-Агро». Збиток, спричинений знищенням посівів становить 70 799,00 грн. 20 травня 2020 року представником ТОВ «Білозірське-Агро» подано заяву про скоєння злочину до Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області. Заяву зареєстровано в Журналі єдиного обліку за номером 1578 від 20 травня 2020 року. 03 червня 2020 року отримано лист від 21 травня 2020 року за №1982/61/02-2020, за змістом якого вбачається, що працівники поліції не вбачають у заяві ознак кримінального правопорушення та, відповідно, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були. Крім того, вище зазначений лист було відправлено простою кореспонденцією, що не дало можливості відстежити відправлення, в зв`язку з чим було пропущено строк на оскарження дій слідчого. Остільки жодних дій, спрямованих на внесення наданих відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства, за заявою, даний орган не вчиняв, було порушив права та законні інтереси ТОВ «Білозірське-Агро».

Представник ТОВ «Білозірське-Агро», повідомлений про розгляд скарги, не прибув, через канцелярію суду подав заяву від 09 липня 2020 року за вхідним №3164/20 про судовий розгляд за його відсутності, зазначивши, що вимоги скарги підтримує в повному обсязі.

Прокурор, слідчий, будучи належним чином повідомленими про розгляд скарги, в судове засідання не прибули, що у відповідності до ст.306 КПК України не позбавляє права судового розгляду у їх відсутність.

Слідчий суддя, розглянувши заяву скаржника про судовий розгляд без його участі, враховуючи належне повідомлення слідчого і прокурора, дослідивши матеріали скарги з додатками, вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Згідно із ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно до вимог п.18 ст.3 КПК України, слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Тобто, за змістом вказаної норми однією з головних функцій слідчого судді є насамперед здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження під час досудового розслідування. Наступне, відповідно до вимог ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (КПК України). Тобто, враховуючи сферу дії принципу диспозитивності, процесуальний закон чітко зазначає у який спосіб суд, слідчий суддя вирішують питання. Таким чином, слідчий суддя має вирішувати питання, які віднесені до його повноважень процесуальним законом і саме в спосіб, передбачений процесуальними нормами.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно, 20 травня 2020 року представником ТОВ «Білозірське-Агро» подано заяву про скоєння злочину до Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, з підстав, що 19 травня 2020 року працівниками ТОВ «Білозірське-Агро» встановлено факт самовільного знищення 2,4 га посівів сільськогосподарських культур (озимої пшениці) на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0008, в зв`язку з чим було завдано збиток, спричинений знищенням посівів в розмірі 70 799,00 грн. (а.с.3). Зазначену заяву було зареєстровано в Журналі єдиного обліку за номером 1578 від 20 травня 2020 року, що підтверджується талоном-повідомленням єдиного обліку №43 (а.с.4). 03 червня 2020 року отримано лист від 21 травня 2020 року за №1982/61/02-2020, за змістом якого подану заяву було розглянуто у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» та, відповідно, не було внесено відомості до ЄРДР (а.с.12). Крім того, вище зазначений лист відправлений простою кореспонденцією, в зв`язку з чим строк на оскарження дій слідчого був пропущений (а.с.13).

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий чи прокурор мають прийняти рішення про внесення чи відмову у внесенні повідомлення про кримінальне правопорушення невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення. Однак, стадія досудового розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності п.5 ч.11ст.3 КПК України. Відповідно до ст.214 КПК України, саме слідчий та прокурор є суб`єктами, які реалізують завдання кримінального судочинства та є відповідальними особами щодо «якості» перевірки заяв, повідомлень про кримінальні правопорушення, оскільки на них покладається обовязок вивчення цих заяв та повідомлень і прийняття рішень по внесенню повідомлень про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань чи відмові у внесенні до ЄРДР. Законом передбачено обов`язок слідчого прокурора, іншої службової особи, уповноваженої на прийняття заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, прийняти і зареєструвати їх. Будь-яка відмова не допускається. Заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважається поданим з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність за винятком випадків, коли таке попередження неможливо зробити з об`єктивних причин - надходження заяви чи повідомлення поштою, іншим засобом зв`язку, непритомний стан заявника, відрядження, тощо. Слідчий, прокурор здійснюють свої повноваження відповідно до вимог КПК, починаючи з моменту надходження інформації про кримінальне правопорушення від заявника до правоохоронного органу, що фактично і є передумовою для початку досудового розслідування. Ця інформація подається у вигляді заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення як в усній формі викладена фізичною особою і оформлена в письмовій формі посадовою особою, так і письмово надіслана поштою або передана фізичною особою до відповідного органу, установи особисто. Реєстрація кримінальних правопорушень, осіб, які їх учинили, здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Положення ст.218 цього Кодексу. Реєстраторами ЄРДР є: прокурори, слідчі органів прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства та органів державного бюро розслідувань з моменту створення. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до Реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою передбачену законом юридичну відповідальність. Таким чином, саме слідчий та прокурор є особами, які відповідно до КПК України являються відповідальними особами за внесення тієї чи іншої інформації від громадян та юридичних осіб до ЄРДР про скоєння кримінального правопорушення та здійснюють первинну юридичну оцінку цих заяв та повідомлень на предмет встановлення чи не встановлення в цих матеріалах ознак кримінального правопорушення. Відповідно до ч.7 ст.214 КПК України, якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобовязаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

Розглядаючи скаргу, слідчий суддя враховує, що суди з метою забезпечення єдності судової практики, зокрема в частині її відповідності міжнародним стандартам, здійснюючи правосуддя, поряд із нормами національного законодавства мають застосовувати і норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Оскільки у Конвенції є низка характерних особливостей, її положення мають загальний характер, а права людини здебільшого констатуються у ній в абстрактній, оціночній формі, правильне розуміння її норм розкривається у рішеннях ЄСПЛ, які містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акта, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав.

Як наголошено у п. 25 Висновку № 9 (2006) Консультативної ради Європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи щодо ролі національних суддів у забезпеченні ефективного застосування міжнародного та європейського права: «національні суди є відповідальними за застосування Європейського права. Від них у багатьох випадках вимагається його пряме застосування. Від них також вимагається тлумачення національного права у відповідності з європейськими стандартами. Відтак для реалізації ефективного захисту гарантованих прав і свобод громадян та уникнення у подальшому порушень Конвенції існують всі підстави для застосування у судовій практиці національних судів (їх рішеннях) правових позицій (практики) ЄСПЛ у контексті законодавства України та Конвенції.

Право на вмотивоване рішення витікає з більш загального принципу, закріпленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає людину від свавілля. Національне рішення повинно містити виклад причин, достатніх для відповіді на фактичні і правові (матеріально-правові чи процесуальні) доводи сторін у всіх їх суттєвих аспектах (Рішення ЄСПЛ "Руїс Торіха проти Іспанії", 9 грудня 1994 р., п.п.29-30)

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні "Бєлоусов проти України" у п.55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю. ("Алексахін проти України" п.55).

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини стосовно вмотивованості рішень органів з вирішення спорів або судових рішень, то у таких рішеннях мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У рішенні «Серявін та інші проти України» Суд зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються …орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), No 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), No 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Слідчий суддя вбачає підстави до поновлення процесуального строку скаржнику на оскарження бездіяльності слідчого, остільки він пропущений з незалежних від сторони кримінального провадження обставин. Лист ТОВ «Білозірське-Агро» про відмову органу поліції у внесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР було отримано 03 червня 2020 року та відповідно подано скаргу до суду 12 червня 2020 року.

За обставинами даної справи, орган, який отримав заяву ТОВ «Білозірське-Агро» про вчинене кримінальне правопорушення мав надати юридичну оцінку повідомленню, внести відомості до ЄРДР або відмовити у внесенні, повідомити заявника про прийняте рішення.

Аналізуючи викладене, скарга ТОВ «Білозірське-Агро» на бездіяльність слідчого по розгляду заяви про злочин подана ТОВ «Білозірське-Агро» 20 травня 2020 року та не виконання вимог ст.214 КПК України, підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.214,303-307,309 КПК України,слідчий суддя,-

ухвалив:

Скаргу директора Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Білозірське-Агро» с.Білозір`я Черкаського району Черкаської області ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в порядку ст.303 КПК України задоволити.

Поновити ТОВ «Білозірське-Агро» с.Білозір`я Черкаського району Черкаської області строк на оскарження бездіяльності посадових осіб Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 20 травня 2020 року.

Визнати бездіяльність слідчого Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо не розгляду заяви директора Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Білозірське-Агро» с.Білозір`я Черкаського району Черкаської області ОСОБА_4 від 20 травня 2020 року до Городищенського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області про злочин.

Зобов`язати слідчого Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області розглянути заяву директора Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Білозірське-Агро» с.Білозір`я Черкаського району Черкаської області ОСОБА_4 від 20 травня 2020 року про злочин та повідомити про результати розгляду заявника.

Копію ухвали, для відому та виконання, направити скаржнику, слідчому, прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1