гСправа № 358/125/20 Провадження № 1-кп/358/100/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2020 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богуслав кримінальне провадження №0000025, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, з професійно - технічною освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, військовозобов`язаний, згідно ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04 грудня 2018 року постановою Богуславського районного суду щодо ОСОБА_4 , накладено адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) год.

15 серпня 2019 року за невиконання вказаного рішення суду за ст. 183-2 КУпАП постановою Богуславського районного суду Київської області на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 7 (сім) діб.

ОСОБА_4 , 24.01.2019 року будучи належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування призначеного адміністративного стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин та попереджений про адміністративну та кримінальну відповідальність за злісне ухилення від відбування суспільно корисних робіт, повинен був протягом двох днів, тобто до 27.01.2019 року прибути до комунального підприємства Богуславської міської ради «Богуславблагоустрій», для відпрацювання вказаних робіт, але у вказаний час він до зазначеної установи не прибув та не повідомив причини неявки для їх відпрацювання і не надав підтверджуючих документів, які фактично позбавляли його можливості прибути для відпрацювання суспільно корисних робіт.

Крім цього, ОСОБА_4 , 12 липня 2019 року повторно був ознайомлений з порядком та умовами відбування призначеного адміністративного стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин та попереджений про адміністративну та кримінальну відповідальність за злісне ухилення від відбування суспільно корисних робіт повинен був протягом двох днів, тобто до 15.07.2019 року прибути до комунального підприємства Богуславської міської ради «Богуславблагоустрій», для відпрацювання вказаних робіт, але у вказаний час він до зазначеної установи повторно не прибув та не повідомив причини неявки для їх відпрацювання і не надав підтверджуючих документів, які фактично позбавляли його можливості прибути для відпрацювання суспільно корисних робіт.

З 15.08.2019 року по 15.01.2020 року продовжуючи свої умисні злочинні дії спрямовані на ухилення від виконання суспільно корисних робіт, ОСОБА_4 будучи особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ст. 183-2 КУпАП, не бажаючи їх відбувати, у вказаний період жодного разу не прибув до комунального підприємства Богуславської міської ради «Богуславблагоустрій» та не відпрацював жодної години вказаних робіт, не повідомивши причини неявки для їх відпрацювання і не надав підтверджуючих документів, які фактично позбавляли його можливості прибути для відпрацювання суспільно корисних робіт.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ст.389-2 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості від 30.01.2020 року укладену між прокурором Богуславського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , в якій сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 за ст. 389-2 КК України. Підозрюваний у повному обсязі, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного діяння, активно сприяв у розкритті злочину. Сторони узгодили покарання за вчинений злочин у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки із звільнення від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України. В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив вказану угоду затвердити, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389-2 КК України.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити дану угоду.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Розглядаючи в порядку пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину за ст. 389-2 КК України, який згідно статті 12 КК України є нетяжким злочином.

На виконання вимог статті 474 КПК України, шляхом проведення опитування, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, цілком розуміє свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, про наслідки не виконання умов цієї угоди, а також суд переконався, що укладення даної угоди є добровільним.

Будь-яких інших обставин, які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за умовами даної угоди, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для затвердження угоди, укладеної між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості та призначення останньому узгоджених сторонами міри покарання.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись пунктом першим частини третьої статті 314, частиною другою статті 373, статтями 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 січня 2020 року між прокурором Богуславського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389-2 КК України, призначивши узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком два роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано або змінено, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1