Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/262/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.07.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , його представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів кримінальне провадження №0000945 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні троє малолітніх дітей, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2019 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись по вул.Лейзмана в м.Виноградів, біля будинку №70, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході словесного конфлікту, схопив у праву руку металевий лом та діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, які можуть настати після їх вчинення, з метою спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, підійшов ззаді до ОСОБА_6 та наніс йому один удар в область голови справа, від якого останній впав на землю та втратив свідомість.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 , було спричинено тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із закритим лінійним переломом потиличної кістки та закритим переломом тім`яної кістки справа, субдуральної гематоми та забоєм головного мозку першого ступеню, які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння, і по цій ознаці згідно п.2.1.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженого наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово- медичної служби України», кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, що підтверджується висновком експерта № 136 від 06.11.2019 року.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтвердив обставини пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст.121 КК України, визнав вину у вчиненні цього кримінального правопорушення. Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_6 визнав частково, а саме: підтверджені документально витрати на суму 13423,00 грн., що становить матеріальну шкоду та 40000,00 грн. моральної шкоди. Пояснив, що у жовтні 2019 року виконував будівельні роботи у м.Виноградів по вул.Лейзмана. Того дня, перебуваючи у нетверезому стані, між ним та замовником виникли суперечки відносно виконаної ним роботи по будівництву, внаслідок чого наніс ОСОБА_8 , який знаходився на території проведення будівельних робіт, металевим ломом один удар в область голови, внаслідок чого останній впав на землю. Дуже жалкує, що так сталося.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав заявлений ним цивільний позов. Пояснив, що 04.10.2019 року йому зателефонували та повідомили про необхідну допомогу через непорозуміння із будівельником. Потерпілий приїхав на будівництво по АДРЕСА_2 , де знаходився, зокрема, і обвинувачений ОСОБА_4 , який перебував у нетверезому стані. На його, потерпілого, прохання про збір інструментів та проведення розрахунку за виконані будівельні роботи наступного дня, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи у нетверезому стані, відреагував нанесенням удару в область голови металевим ломом. Потерпілий додав, що втратив свідомість, після чого перебував на стаціонарному лікуванні, де потратив на лікування близько 30000,00 грн. Моральну шкоду розцінює у 250000,00 грн., які просить стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 .

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, на підставі та в порядку, встановленому ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, що підлягають доказуванню, оскільки жодна із обставин не оспорюється сторонами кримінального провадження, а обвинувачений переконав суд, що правильно розуміє зміст цих обставин, розуміє, що буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, і сумнівів у добровільності його позиції суд не має.

Крім цього, судом було взято до уваги наступні докази:

- вимога про судимість, згідно якої ОСОБА_4 раніше не судимий (а.п.58);

- характеристика Королівської селищної ради №02-04/759 від 10.10.2019 року на ОСОБА_4 , 1990 р.н., згідно якої останній зарекомендував себе з позитивної сторони (а.п.54);

- довідка Виноградівської районної лікарні від 24.10.2019 року №804, згідно якої ОСОБА_4 , 1990 р.н., на обліку у лікаря-нарколога не перебуває. За медичною допомогою в психіатричний кабінет Виноградівської райлікарні не звертався (а.п.57).

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку приходить до наступного.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання відсутні.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги досудову доповідь уповноваженого органу пробації, згідно якої виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, врахувавши думку сторін та інших учасників судового провадження, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, позитивну характеристику за місцем проживання, наявність обставини, яка пом`якшує покарання та обставини, яка обтяжує покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість злочину, покарання за який встановлено в межах позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, особу винного, який є молодим за віком, вчинив злочин вперше, характеризується позитивно, має на утриманні трьох малолітніх дітей, щиро розкаявся у вчиненому, та інші обставини справи, а саме характер та мотиви вчинення злочину, ставлення обвинуваченого до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без відбування покарання і його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. Така міра примусу на переконання суду є достатньою для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для обрання більш м`якого покарання суд не знаходить.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , інтереси якого у суді представляє адвокат ОСОБА_9 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Під час кримінального провадження потерпілий ОСОБА_6 пред`явив цивільний позов до ОСОБА_4 , в якому просив стягнути з ОСОБА_4 відшкодування документально підтверджених матеріальних витрат, а саме: витрат на заміну модуля (екрана) в телефоні Xiaomi Redmi Note - 1200,00 грн., витрати на придбання ліків, лікарських засобів, здачу аналізів, тощо 12223,00 грн., а всього на суму 13423,00 грн. Крім того, потерпілим заявлено про стягнення із обвинуваченого моральної шкоди, яку оцінює у 250000,00 грн.

У судовому засіданні потерпілий та його представник позов підтримали, позовні вимоги просили задовольнити у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявлений ОСОБА_6 цивільний позов визнав частково. Згідний відшкодувати потерпілому матеріальні витрати, які пов`язані із закупівлею лікарських засобів та матеріалів медичного призначення, витрати на заміну модуля (екрана) в мобільному телефоні на загальну суму 13423,00 грн., які є документально підтверджені та 40000,00 грн. моральної шкоди.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 13423,00 грн. підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_4 на користь потерпілого суд приходить до наступного.

У цивільному позові представником потерпілого зазначено, що ОСОБА_6 було завдано моральні та фізичні страждання, що виразились в сильних душевних переживаннях, страху та фізичного болю. Потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні протягом місяця та на реабілітації вдома протягом трьох місяців. Нанесені травми голови призвели до втрати координації та навиків ходіння, що відобразилося на його психічному та фізичному здоров`ї. У зв`язку з тимчасовою втратою працездатності пов`язаною з нанесеними травмами ОСОБА_6 , як основний годувальник у сім`ї, втратив можливість утримувати і забезпечувати сім`ю. Порушено нормальний спосіб життя позивача та його зв`язки з близькими, друзями та знайомими, оскільки був змушений докладати зусилля для лікування у закладі охорони здоров`я, вдома та захисту своїх прав в суді. Просить стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 250000,00 грн. моральної шкоди.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка їх спричинила у разі її винуватості.

В той же час, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд приходить до висновку, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 позивачу спричинено моральну шкоду, так як мало місце ушкодження його здоров`я, що потягло за собою досить складне та тривале лікування, на досить тривалий час було змінено звичний уклад його життя, внаслідок чого він переносив певні моральні страждання. Так, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про відчуття фізичного болю та стан стресу, оскільки такі явища є природними наслідками після отриманих тілесних ушкоджень і зазвичай самі по собі викликають певні моральні страждання. Тому, з урахуванням обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких він зазнав, характеру немайнових втрат, ступеня тяжкості змін в життєвих стосунках та звичному життєвому укладі, пов`язаних з обмеженням у пересуванні та з необхідністю витрачати час на лікування, з врахуванням принципів розумності та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди ОСОБА_6 в розмірі 100000,00 грн.

Що стосується заявлених представником потерпілого вимог про стягнення з обвинуваченого судових витрат на правову допомогу представника, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем (потерпілим) у даному кримінальному провадженні - адвокатом ОСОБА_7 подано суду: ордер про надання правової допомоги, договір про надання правової допомоги від 15.06.2020 року, акт приймання виконаних адвокатом робіт від 13.07.2020 року до договору від 15.06.2020 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру №03/20 від 13.07.2020 р., відповідно до якого замовник ОСОБА_6 сплатив адвокату ОСОБА_7 кошти в розмірі 13500,00 грн. за договором про надання правової допомоги від 15.06.2020 року.

Зважаючи на викладене, виходячи із співмірності наданих послуг та виконання робіт, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги про стягнення витрат на правову допомогу та стягнути такі у розмірі 13500,00 грн. з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 .

Питання про документи та речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувався та підстави для його застосування, до набрання вироком законної сили відсутні.

З огляду на вищевказане, керуючись статтями 91, 94, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробовуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 , РНОК НОМЕР_1 , користь ОСОБА_6 , РНОК НОМЕР_2 , матеріальну шкоду в розмірі 13423,00 (тринадцять тися чотириста двадцять три грн. 00 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_10 , РНОК НОМЕР_1 , користь ОСОБА_6 , РНОК НОМЕР_2 , моральну шкоду у розмірі 100000,00 (сто тисяч грн. 00 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_10 , РНОК НОМЕР_1 , користь ОСОБА_6 , РНОК НОМЕР_2 , 13500,00 (тринадцять тисяч п`ятсот грн. 00 коп.) грн. витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речовий доказ:

- металевий лом, який поміщений у кімнату зберігання речових доказів Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області - знищити (а.п.59,60).

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору та засудженому підлягає врученню негайно після проголошення.

Роз`яснити право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

ГоловуючийОСОБА_1