Справа № 646/5585/20
№ провадження 1-кп/646/852/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.12.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000670 від 03.04.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 09.07.2013 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 289, ч.1, 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання на строк 3 роки; 2)16.08.2013 Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання на строк 3 роки; 3) 18.10.2013 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 289, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі; ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22.01.2014 вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.10.2013 змінений, виключено призначення покарання за ч.4 ст.70 КК України та визначено вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова 16.08.2013 року виконувати самостійно, ОСОБА_3 вважати засудженим за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі; на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова від 01.08.2016 звільнений умовно-достроково 09.09.2016 на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 9 днів; 4) 19.04.2018 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186, ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 12.08.2019 за відбуттям строку покараня
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України,
УСТАНОВИВ:
04 березня 2020 року близько 01 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у під`їзді будинку за адресою: АДРЕСА_2 , діючи таємно, повторно, з раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, а саме - тим, що потерпілий ОСОБА_5 залишив свій рюкзак з речами без нагляду на підлозі, викрав вказаний рюкзак, в якому знаходився гаманець з грошима у сумі 1000 гривень, банківська картка ПАТ «Перший український міжнародний банк» та інше майно, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищезазначену суму.
Крім того, 04 березня 2020 року близько 01 годині 10 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік будинку за адресою: м.Харків, вул. Гольдбергівська, 13, після того, як він таємно заволодів рюкзаком з майном потерпілого ОСОБА_5 , оглянувши вміст гаманця, який знаходився в рюкзаку, виявив в ньому банківську картку ПАТ «Перший український міжнародний банк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що ця банківська картка видається банківською установою та є офіційним документом, розуміючи, що на ній можуть знаходиться грошові кошти, в ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаною банківською карткою з корисливих мотивів. ОСОБА_3 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, заволодів банківською карткою ПАТ «Перший український міжнародний банк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 .
У подальшому, 04 березня 2020 року у період часу з 02 години 01 хвилина до 02 години 05 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись у магазині «АТБ» за адресою: м. Харків, пр-т Гагаріна, буд. 39Б, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна - грошових коштів з банківської картки ПАТ «Перший український міжнародний банк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_5 , діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення придбав товар на загальну суму 1611 грн. 40 коп., розплатившись банківської карткою потерпілого ОСОБА_5 .
У той же день 04 березня 2020 року ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направився до магазину «Аттіка» за адресою: м. Харків, вул.Вернадського, буд.12/6, де о 04 годині 03 хвилини придбав товар на суму 63 грн. 50 коп., розплатившись банківською карткою потерпілого ОСОБА_5 , тим самим спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 23 липня 2020 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у житловому будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу зірвав руками з петель чавунні радіатори на 7 секцій в кількості 4-х штук, які знаходилися на поверсі №12, №11, №9 та №3 та які належать КП «Жилкомсервіс», загальною вартістю 1140 грн., та намагався їх викрасти, поклавши до вантажного ліфту, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений ОСОБА_6 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ч.1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документу, за ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
На підставі ст. 325 КПК України за погодженням із учасниками судового провадження судовий розгляд проведено за відсутності потерпілих, які надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчинених діянь та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.
Показання ОСОБА_3 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб, форму вини і спрямованість умислу, мотив кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого, визнає їх доказаними у судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження відповідно до положень ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням матеріалів експертиз, речових доказів та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Перед встановленням такого порядку дослідження доказів судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.
Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує в тому, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, ч.1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційного документа, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, у тому числі за умисні корисливі злочини проти власності, неодружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Суд також приймає до уваги досудову доповідь, згідно з якою ОСОБА_3 хоча й становить середній рівень небезпеки для суспільства, проте ризик повторного вчинення ним кримінального правопорушення органом пробації розцінюється як високий. У досудовій доповіді зазначається, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню ним повторних кримінальних правопорушень та покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
При призначенні покарання суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст.12 КК України відносяться: за ч.2 ст.185 КК України до нетяжкого злочину, за ч.1 ст.357 КК України до кримінального проступку, розмір заподіяної шкоди,той факт, що заподіяна потерпілому ОСОБА_5 шкода жодним чином не відшкодована, наявність пом`якшуючої покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, репутацію, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах, встановлених санкціями статей Особливої частини Кримінального кодексу України, за якими він обвинувачується і які передбачають відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, яке йому належить відбувати реально, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо лише в умовах ізоляції останнього від суспільства.
При визначенні остаточної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 застосуванню підлягає ч.1 ст.70 КК України, оскільки він засуджується за вчинення сукупності кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Питання про процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, суд вирішує у відповідності до ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 (два) роки обмеження волі,
- за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України - 1 (один) рік обмеження волі,
- за ч. 1 ст. 357 КК України - 1 (один) рік обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання в порядку виконання вироку.
Речові докази чотири радіатори 7 секційні у кількості чотирьох штук вважати повернутими потерпілому КП «Жилкомсервіс».
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (код доходів 24060300, отримувач платежу УК Слобідсь/мХар Слобідськи/24060300, п/рахунок UA0020005, код отримувача (ЄДРПОУ) 37999680, банк: Казначейство України (ЕАП) витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи №6/2102СЕ-20 в сумі 490 грн. 35 коп.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1