Справа № 991/9614/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м.Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі судових засідань Вищого антикорупційного суду заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність уповноваженої особи Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у справі № 991/9614/20,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 перебуває справа № 991/9614/20 (провадження № 1-кс/991/9851/20) за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора (далі САП) щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).
04.12.2020 до Вищого антикорупційного суду надійшла заява про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від розгляду справи № 991/9614/20.
За ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді його розглядає інший суддя цього ж суду.
В порядку ст. 35 КПК України згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2020 для розгляду заяви про відвід визначено суддю
ОСОБА_1 . Доводи заяви.
У заяві ОСОБА_3 вказує, що у неї виникла підозра про змову між слідчим суддею ОСОБА_4 та представником САП. Вона стверджує що, починаючи з 19.11.2020 вона так і не отримала відповіді від жодного представника САП де її заява № 233979 .
ОСОБА_3 зазначає, що 10.12.2020 у одному із районних судів у м. Києві розпочнеться перехресний допит і затримання подільників так званих «прокурорів» із САП на чолі із ОСОБА_5 по ст. 209 і ст. 111 КК України. Заявниця повідомляє, що по фальшивому № 0000430 по ст. 209 і ст. 11 КК України, який відмовляла їй у виданні саме «суддя» ОСОБА_4 , бо туди вмонтовано як № 0000697 проти ОСОБА_6 , так і № 0000431 по № 16/1/2 1875946, або це і є ухвала суду від 2016 року про кримінальні правопорушення у самому САП, де і керував ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

ІІ. Судовий розгляд.
ОСОБА_3 не з`явилась для участі під час судового засідання, хоча була повідомлена про час, місце та дату проведення судового розгляду належним чином. Про причини своєї неявки заявниця не повідомила.
21.12.2020 до канцелярії суду ОСОБА_3 подала додаткові документи в обгрунтування заяви.
Слідчий суддя ОСОБА_4 , якій заявлено відвід, у судове засідання не прибула, правом надати пояснення не скористалася.
Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Всім учасникам було повідомлено про дату, час та місце судового засідання, і надана можливість надати пояснення. Відсутність інших учасників не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду заяви.
ІІІ. Оцінка та висновки судді.
23.11.2020 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи САП щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за інформацією ОСОБА_3 про захоплення офісу ОСОБА_8 .
Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 23.11.2020 для розгляду скарги визначено слідчого суддю Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 (справа № 991/9614/20, провадження № 1-кс/991/9851/20).
04.12.2020 ОСОБА_3 заявила відвід слідчому судді ОСОБА_4 від розгляду справи № 991/9614/20.

Чинний кримінальний процесуальний закон України передбачає можливість відводу слідчого судді від розгляду справи за наявності обставин, які виключають його участь у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Вичерпного переліку обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, процесуальний закон не містить. Отже особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді.
Відповідно до частини 3-5 статті 80 КПК України заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заява про відвід під час досудового розслідування подається одразу ж після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.
ОСОБА_3 заявила відвід слідчому судді ОСОБА_4 під час розгляду скарги на бездіяльність уповноваженої особи САП щодо внесення відомостей до ЄРДР.
Оскільки кримінальне процесуальне законодавство містить загальні вимоги до вмотивованості відводу, суд в оцінці вмотивованості відводу звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Так Європейським судом з прав людини у п. 66 у рішенні по справі «Мироненко і Мартенко проти України» зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).
Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зауважив, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.
У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини зазначив про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення Європейського суду з прав людини у справі Веттштайн проти Швейцарії, п. 43).
Таким чином, існує презумпція неупередженості судді. А якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Можливі дві ситуації, коли можуть виникнути сумніви в неупередженості суду:
- перша носить функціональний характер і стосується, наприклад, здійснення різних функцій в рамках судового процесу однією і тією ж особою або ієрархічних чи інших зв`язків з іншим учасником судового розгляду;
- друга носить особистий характер і обумовлена поведінкою суддів в конкретній справі. (рішення «Кіпріану проти Кіпру» [ВП] (Kyprianou v. Cyprus) [GC], заява № 73797/01, пункт 121, ЄСПЛ 2005-XIII).
ОСОБА_3 не визначає підставу для відводу слідчого судді. У своїй заяві ОСОБА_3 зазначає, що у неї виникла підозра щодо змови слідчого судді ОСОБА_4 та представника САП. Всі інші наведені заявницею факти стосуються інших кримінальних проваджень, осіб, які, на думку ОСОБА_3 , вчинили злочин, однак не обставин розгляду скарги слідчим суддею ОСОБА_4 у справі № 991/9614/20.
Заявниця не наводить жодних пояснень щодо її припущень про змову слідчого судді ОСОБА_4 та жодних доказів, які б вказували на даний факт. Припущень ОСОБА_3 не достатньо для того, щоб зробити висновок про наявність змови слідчого судді ОСОБА_4 з представником САП.
Враховуючи, що заява про відвід не містить конкретних доводів на підтвердження упередженості слідчого судді під час розгляду скарги, суддя вважає, що неупередженість слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду справи № 991/9614/20 не була спростовано ОСОБА_3 . Жодних інших підстав, передбачених ч. 1 ст. 75 КПК України, для відводу не зазначено. Отже, на даний момент відсутні підстави вважати, що у даному випадку наявні обставини, які виключають можливість брати участь у під час розгляду скарги на бездіяльність уповноваженої особи САП щодо внесення відомостей до ОСОБА_3 слідчому судді ОСОБА_4 .
За таких обставин підстави для задоволення заяви про відвід відсутні.
Керуючись ст. ст. 75, 81, 85, 369, 372 КПК України, суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність уповноваженої особи Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у справі № 991/9614/2 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1