06 листопада 2020 року м. Хмельницький
Слідчим подана заява про проведення розгляду даного клопотання без його участі, в якій він підтримує подане клопотання та просить його задовольнити.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
В ході досудового розслідування встановлено, що 13.10.2020 близько 11 год. 15 хв. надійшло повідомлення голови ДВК680551 Слобідко-Кульчієвецької ОТГ про те, що група осіб з числа жителів Хмельницької області умисно подала до органу ведення Державного реєстру виборців неправдиві відомості, а саме дані про місце реєстрації 62 - ох осіб за адресою: АДРЕСА_1 .
05.04.2020 старшим слідчим в ОВС відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_12 винесено постанову про визнання вилучених під час обшуку предметів, речовим доказом у провадженні.
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені під час огляду речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Положеннями ст. 167 КПК України встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває відповідне майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Враховуючи вищевикладене, арешт на вказані речі накладається метою забезпечення збереження речових доказів, та слідової інформації, що міститься на них, запобігання можливості відчуження, розпорядження та/або користування майном, можливості його пошкодження, знищення.
Керуючись ст.ст. 110, 170-173 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого ВРОТЗ СУ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.
Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.
Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Слідчий суддя