ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 626/1752/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/1596/20 Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
- секретаря ОСОБА_5 ,
- представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 31.07.2020,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно.

Накладено арешт на майно, а саме автомобіль «ЗИЛ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові якого знаходилися порізані частини стовбурів дерев породи ясен, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_8 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , які були вилучені під час огляду 21.07.2020.

Визначення місця зберігання цього майна доручено слідчому.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 29.07.2020 слідчий СВ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням в межах матеріалів кримінального провадження№0000337 від 21.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні слідчого СВ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження за №0000337 від 21.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Задовольняючи клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя послався на те, що вказане майно є речовим доказом та відповідає критеріям, які зазначені в ст. 98 КПК України.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, представник ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 31.07.2020.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам КПК України як і клопотання слідчого про арешт майна.
Крім того адвокат ОСОБА_6 просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на те, що в судовому засіданні він та власники майна присутні не були, а повний текст отримано лише 03.08.2020.
Твердження апелянта, щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження матеріалами судового провадження не спростовуються; причини пропуску процесуального строку, на які посилається у клопотанні заявник є поважними, а тому строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 31.07.2020 підлягає поновленню.
Повідомлений належним чином про час та місце розгляду апеляції прокурор до суду апеляційної інстанції не прибув.

За наведених вище обставин враховуючи стислі строки регламентовані ч.2 ст.422 КПК України судова колегія вважає можливим розглянути апеляцію по суті, без участі прокурора, належним чином повідомленого про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як в силу вимог ч.4 ст.405 КПК України дані обставини не є перепоною для апеляційного розгляду тож розглядає провадження на підставі наявних в матеріалах провадження даних.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи адвоката ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів судового провадження вбачається, що проводиться досудове слідство по кримінальному провадженні №0000337 від 21.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України (а.с. 2-4).

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З клопотання слідчого про арешт майна, не вбачається, що арештоване майно є предметом злочину, і відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України і має доказове значення у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.
Задовольнивши клопотання слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурор довів достатність підстав вважати, що вилучене майно є речовим доказом, має значення для забезпечення кримінального провадження.
Судова колегія не погоджується з даним висновком.
Відповідно до вимог ст.ст.214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Згідно зі ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України). Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Як вбачається з клопотання, 21.07.2020 до Красноградського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від майстра лісу ДП «Красноградський лісгосп» ОСОБА_10 про те, що 21.07.2020 в обході №5 кварталу №74 виділу 11 Наталинського лісництва ДП «Красноградський лісгосп» виявлено порубки дерев породи «дуб» у кількості 19 шт.
Цього ж дня о 19 год. 21 хв. до Чергової частини Красноградського ВП ГУНП в Харківській області від оператора служби «102» надійшло повідомлення про те, що на автодорозі біля с. Наталине Красноградського району у напрямку смт. Зачепилівка рухається автомобіль марки «ЗИЛ» у кузові якого знаходяться дрова. При виїзді на місце події був зупинений спеціалізований вантажний самоскид марки «ЗИЛ», номерний знак НОМЕР_1 , у кузові якого дійсно знаходилися попиляні на невеликі частини стовбури деревини породи «ясен».
Даний факт також підтверджується постановою слідчого СВ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про визнання речовими доказами (а.с. 11-12).
Слідчий суддя наклав арешт на майно без врахування вимог п. 1,5,6 ч.2, п. 2 ч.5 ст.173 КПК України.
Як вбачається з договору №17-07/2020 від 17.07.2020, який укладено між ФОП ОСОБА_9 та ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна», відповідно до Акту обстеження лісових посадок на території Мартнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області від 15.07.2020, Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання надати Замовнику послуги з розчищення самостійної порослі дерев за межами лісопосадок, на земельних ділянках сільськогосподарського призначення (рілля), що належить ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна» на праві оренди та визначені у викопіюванні з Публічної кадастрової карти та зазначені в Акті.
Крім того, матеріали справи мають Акт приймання-здачі наданих послуг відповідно до договору №17-07/2020 від 17.07.2020, в якому зазначено, що всі послуги надані вчасно і у повному обсязі.
Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар .

Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Згідно зі ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню на підставі вимог п.3 ч.1 ст.409 КПК України та ч.1 ст.412 КПК України.
Оскільки прокурор був відсутній під час апеляційного розгляду, предметом розгляду судової колегії були наявні матеріли кримінального провадження, які повністю підтверджували доводи апелянта.
За наслідками апеляційного розгляду судова колегія має повноваження скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу по справі відповідно до вимог ч.3 ст.407 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, про необхідністьзадоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 31.07.2020 та постановити нову, якою відмовити в задоволені клопотання про арешт майна.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Поновити адвокату ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 31.07.2020щодо накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000337 скасувати.
Винести нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 щодо накладення арешту на майно.

Майно зазначене в ухвалі слідчого судді повернути законним володільцям.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді