СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3442/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2020 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання Слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту у досудовому розслідуванні, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002992 від 07.07.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку та житловий будинок загальна площа якого становить 427,6 кв.м., житлова площа (кв.м.) 80.3, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Опис: житловий будинок (домоволодіння) з господарчими бідівлями і спорудами, яке на праві приватної власності зареєстровано за підозрюваною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 002992 від 07.07.2018за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, але не пізніше 16.10.2018 у ОСОБА_5 виник умисел на створення стійкої злочинної організації, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а саме незаконного заволодіння квартирами померлих та соціально беззахисних осіб, шляхом обману чи зловживання довірою, виготовляючи чи вносячи недостовірні відомості до офіційних документів щодо об`єктів нерухомого майна, відомості про яке не внесені до реєстру нерухомого майна.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 розуміючи неспроможність самостійно вчиняти злочини, з метою власного незаконного збагачення вирішила створити злочинну організацію, та протягом жовтня 2018 року до її складу залучила наступних осіб: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , яким довела розроблений нею план злочинних дій, на створення стійкої злочинної організації для систематичного вчинення злочинів, та отримала згоду останніх на їх участь у такій діяльності, так як останні кожен та в цілому могли доводити злочини до кінця, з метою матеріального збагачення кожного члена злочинної організації. На виконання злочинного плану ОСОБА_5 відвела їм ролі, які б під її керівництвом організували та забезпечували діяльність по вчиненню злочинів, та були об`єднанні єдиним злочинним умислом, спрямованим на забезпечення функціонування злочинної організації та отримання доходу від її діяльності.

При цьому, ОСОБА_5 роз`яснила кожному учаснику злочинної організації відведену йому роль та обсяг необхідних для виконання функцій, у тому числі за предметними ознаками.

Учасники вказаної злочинної організації були об`єднані спільним злочинним умислом та діяли відповідно до планів і завдань, визначених її керівником.

Крім, цього у разі необхідності, ОСОБА_5 могла змінювати учасників та їх ролі, обсяг необхідних для виконання функцій.

Тим самим, ОСОБА_5 створила та очолила злочинну організацію з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів і впродовж 2018-2020 років, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, отримавши згоду від зазначених учасників злочинної організації як на участь у злочинній організації, так і на участь у вчиненні даною організацією тяжких та особливо тяжких злочинів, здійснювала керівництво злочинною організацію для реалізації її планів та отримання доходу від злочинів, вчинюваних такою організацією, наступним чином:

-організувала стійке об`єднання для вчинення злочинів, які полягали у незаконному заволодінні об`єктами нерухомого майна на території м. Києва та Київської області шляхом обману чи зловживання довірою громадян та власників об`єктів нерухомого майна, попередній розподіл між учасниками злочинної організації ролей, наявність організатора, прикриття своєї діяльності;

-залучила до злочинної організації осіб, які надавали інформацію стосовно квартир померлих спадкоємці яких не вступили у спадок, соціально незахищених осіб, та покинутих квартир, відомості про які, не внесені до реєстру нерухомого майна;

-залучила до злочинної організації свого співмешканця, ОСОБА_6 , який виконував її вказівки, забезпечував безперешкодний доступ до об`єктів нерухомості шляхом злому дверних замків та їх заміни, виконував роль ріелтора, близького родича власників нерухомого майна, та інші дії, в яких виникала необхідність під час незаконного заволодіння об`єктами нерухомого майна шляхом шахрайства, виготовляв та вносив до офіційних та правовстановлюючих документів неправдиві відомості, та в подальшому використовував вказані документи з метою незаконного заволодіння об`єктами нерухомості.

-залучила до злочинної організації осіб, які виготовляли та вносили до офіційних документів неправдиві відомості, до правовстановлюючих документів та документів, якими ідентифіковували особу власника квартир;

-залучила до злочинної організації осіб, які безпосередньо контролювали підставних осіб, що виступали в якості власників квартир по підробленим чи власним документам;

-залучила до злочинної організації осіб, які проводили ремонті та косметичні роботи в квартирах, якими злочинна організація у подальшому незаконно заволодівала;

-залучила до злочинної організації осіб, які реалізовували об`єкти нерухомого майна;

-залучила до злочинної організації осіб, які викрадали реальних власників об`єктів нерухомого майна, з метою подальшого безперешкодного доступу до квартир та їх реалізації;

-залучила ріелторів, та осіб які здійснювали пошук покупців на об`єкти нерухомо майна.

-залучила осіб, які виступали в ролі «підставних» власників майна, та були присутні у нотаріусів під час укладання угод купівлі-продажу об`єктів нерухомості

Для вчинення злочинів, що представляють значну соціальну небезпеку, членами злочинної організації, заздалегідь було розроблено план з розподілом ролей, згідно якого встановлено предмет злочинного посягання квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 по АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 по АДРЕСА_6 що в АДРЕСА_1 , квартири АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , що в АДРЕСА_9 .

23.06.2020 року ОСОБА_4 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України.

24.06.2020 року ОСОБА_4 ухвалою Святошинського районного суду міста Києва обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до відомостей отриманих з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, за ОСОБА_4 11.10.1983 на праві приватної власності зареєстрований наступний об`єкти нерухомого майна, а саме:

Земельна ділянка, 427,6 кв.м. що розташована за адресою: АДРЕСА_1

Так, злочинна організація у вказаному складі являла собою організоване стійке ієрархічне об`єднання, створене для цілеспрямованої, систематичної злочинної діяльності у вчинені тяжких та особливо тяжких майнових злочинів.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання в його відсутність.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення прокурора, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст.170 КПК України, арештом є тимчасове позбавлення права підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Так, згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої було вилучено. Оскілки вилученні речі та предмети мають істотне значення у кримінальному провадження, значення речових доказів, виникла необхідність у накладенні на них арешту.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої було вилучено. Оскілки вилученні речі та предмети мають істотне значення у кримінальному провадження, значення речових доказів, виникла необхідність у накладенні на них арешту.

Так, у зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту даного майна, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховування, відчуження цього майна.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

УХВАЛИВ :

Клопотання Слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту у досудовому розслідуванні, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002992 від 07.07.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку та житловий будинок загальна площа якого становить 427,6 кв.м., житлова площа (кв.м.) 80.3, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Опис: житловий будинок (домоволодіння) з господарчими бідівлями і спорудами, яке на праві приватної власності зареєстровано за підозрюваною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1