УХ В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.08.2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_6

заявник: ОСОБА_5

захисник: ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_5 від 06.06.2020 року.
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/812/663/20 Категорія: оскарження ухвали про

відмову у задоволенні скарги на бездіяльність

уповноважених осіб, яка полягає у невнесенні

відомостей в ЄРДР

Слідчий суддя у першій інстанції ОСОБА_8

Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1 ..

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Слідчого управління ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР, після отримання заяви про кримінальне правопорушення .

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.
Звертає до уваги, що слідчий суддя залишив поза увагою, той факт, що розгляд скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР не передбачає здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
При цьому зазначає, що слідчий суддя не повинен був аналізувати наявність ознак складу злочину, з огляду на зазначене вважає рішення слідчого не законним.

Обставини, встановлені слідчим суддею.
22.07.2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги, скаржник зазначив, що ним, 06.07.2020 року, до Територіального управління ДБР розташованого в м. Миколаєві, було подано заяву про вчинення співробітниками Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 371 КК України, які полягають у незаконному позбавленні його волі та незаконному проведенні обшуку за його місцем проживання.
Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що в супереч вимогам ст.214 КПК України вказана заява не містить викладу обставин та будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення посадовими особами Малиновського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області діянь за ознаками кримінальних правопорушень за ч.1 ст.162, ч.1 ст.371 КК України, про які у своїй заяві зазначає скаржник, виходячи зі складу (об`єктивної та суб`єктивної сторони) вказаних кримінальних правопорушень, та фактично свідчить про незгоду з проведеними процесуальними і слідчими діями (затримання в порядку ст.208 КПК України та проведення обшуку), здійсненими у рамках кримінальних проваджень за №0002560 за його підозрою у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.345 КК України та №0000067 від 18.09.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.191 КК України.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,
Рішенням Конституційного Суду України № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд призначив до розгляду апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, стосовно невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 № 298, прийнятим на виконання вимог КПК.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України. Злочином є передбачене КК України суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Склад злочину - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом. Об`єктивними ознаками складу злочину є об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єктивними - суб`єкт і суб`єктивна сторона.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення. Вказане слугує гарантією для кожної особи від не обгрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Такий висновок відповідає вищевказаному Рішенню Конституційного Суду України, згідно п.5 мотивувальної частини якого зазначено,що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора,яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення,що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Як вбачається з матеріалів провадження, до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, надійшла заява ОСОБА_5 від 06.07.2020 р. про вчинення співробітниками Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.371 КК України.

Листом слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_9 від 10.07.2020 р. ОСОБА_5 повідомлено, що його скарга не містить об`єктивних даних, які можуть свідчити про вчинення співробітниками Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.362, 371 КК України, досудове розслідування в якому здійснюється слідчими органів державного бюро розслідувань, у зв`язку з чим, на даний час, відсутні достатні підстави для застосування слідчими органів державного бюро розслідувань наданих повноважень щодо внесення відомостей до ЄРДР і початку досудового розслідування.

Отже, посадові особи Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, отримавши заяву ОСОБА_5 дотримались вимог чинного законодавства України перевірили її та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначеного заявником.

Із змісту скарги ОСОБА_5 вбачається, що він висловлює не згоду з процесуальними і слідчими діями (затримання, обшук), проведеними у рамках кримінального провадження.

Доводи ОСОБА_5 щодо не дотримання слідчим суддею вимог ч.1 ст.214 КПК України є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами провадження.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 , з чим погоджується і апеляційний суд, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.08.2020 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: