Єдиний унікальний № 500/7112/14-к
Провадження № 1-кп/946/59/20
УХВАЛА
про призначення судового розгляду та
про об`єднання кримінальних проваджень

26 листопада 2020 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючий - суддя ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
потерпіла ОСОБА_6 ,
провівши в залі суду в місті Ізмаїл Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001109, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тирасполь Республіки Молдова, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працює, не одружений, має неповнолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.ст.88,89 КК України, є таким, що не має судимостей,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-
встановив:
23 листопада 2020 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України був переданий для здійснення розгляду Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області. Ухвалою від 23 листопада 2020 року було призначено підготовче судове засідання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_6 висловили думки про можливість призначення судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник висловили думку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з тим, що під час досудового розслідування слідчий не вивчив мотивів дій обвинуваченого.
Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, дійшов висновку про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта з таких підстав.
Так, кримінальне провадження підсудне Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області. Підстав для закриття кримінального провадження або для його зупинення, не вбачається. Також не вбачається підстав для повернення обвинувального акта прокурору. Посилання на те, що під час досудового розслідування слідчий не вивчив мотивів дій обвинуваченого, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, передбаченою п.3 ч.3 ст.314 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання від прокурора надійшло клопотання про здійснення судового виклику в судове засідання для допиту обвинуваченого, потерпілої та свідка ОСОБА_7 .
Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене клопотання, які не заперечували проти його задоволення, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Крім того прокурор ОСОБА_3 надав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , в якому посилається на те, що обвинувачений скоїв тяжкий злочин, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, які ще не допитувались судом, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та заявили клопотання про обрання запобіжного заходу до обвинуваченого у вигляді домашнього арешту, мотивуючи тим, що обвинувачений має соціальні зв`язки, постійне місце проживання, перебуваючи на волі він ні на кого з свідків та потерпілих не впливав. Вважають, що ризики, на які посилається прокурор не існують.
Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов до такого.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст.8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.
Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).
Суд, оцінивши обставини, що викладені у клопотанні прокурора, дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування, на даний час не зникли, оскільки є підстави вважати, що обвинувачений може переховатися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на потерпілу та свідка, з огляду на те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину пов`язаного із застосуванням насильства до іншої особи при тому, що на розгляді в суді перебуває інша справа, по якій він також обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення пов`язаного із застосуванням насильства до іншої людини.
Тому у задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про заміну запобіжного заходу суд відмовляє.
Таким чином, вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на даний час є виправданим заходом, оскільки вказані обставини чітко вказують на те, що перебуваючи на свободі обвинувачений може продовжити вчиняти нові злочини, порушуючи права інших осіб, а тому справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності, інтересів правосуддя, запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_4 на свободу.
З урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_4 того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочато, потерпілі та свідки не допитані, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ст.177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб - до 25 січня 2021 року.
Крім того, захисник ОСОБА_5 заявив клопотання, яке підтримав обвинувачений, про об`єднання кримінальних проваджень відносно ОСОБА_4 в одне. Прокурор проти цього клопотання заперечував, потерпіла залишила вирішення цього клопотання на розсуд суду. Відповідно до ч.1 ст.334, ч.1 ст.217 КПК України, враховуючи, що в провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадженням за обвинуваченням також ОСОБА_4 за ч.2 ст.121 КК України (єдиний унікальний № 500/7112/14, провадження № 1-кп/946/59/20), те, що в обох провадженнях обвинувачується одна і та ж особа ОСОБА_4 у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, то ці провадження необхідно об`єднати в одне провадження.
Також з урахуванням думок учасників судового провадження, відповідно до ч. 5 ст. 314, ст. 314-1 КПК України слід доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь у даному кримінальному провадженні, також слід повідомити про дату, час та місце проведення судового розгляду представника персоналу органу пробації.
Від учасників судового провадження інших клопотань не надійшло.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193,314 316, 370 372 КПК України, суд
постановив:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України в залі судових засідань Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, вул. Клушина, 2, на 02 грудня 2020 року, на 14 годину.
Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні, за участю прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника, потерпілої ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 , яких викликати в судове засідання.
Кримінальне провадження (єдиний унікальний № 946/7506/20, провадження № 1-кп/946/670/20) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001109, об`єднати в одне провадження з кримінальним провадженням (єдиний унікальний № 500/7112/14, провадження № 1-кп/946/59/20) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0002264, присвоївши спільні номери: єдиний унікальний № 500/7112/14, номер за ЄРДР: 0002264.
У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 25 січня 2021 року. Строк дії наявної ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 25 січня 2021 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду в частині застосування запобіжного заходу, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , а також направити до Державної Установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» для виконання.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані під час досудового розслідування, залишити без змін.
В інший частині ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ
Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1