УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1035/20

Провадження № 1-кс/568/18/20

30 вересня 2020 р. м.Радивилів

Слідчий суддя Радивилівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення,-

в с т а н о в и в :
До Радивилівського районного суду Рівненської області 28.09.2020 надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення.
В обґрунтування вимог скарги ОСОБА_2 посилається на те, що 25 вересня 2020 року від адвоката ОСОБА_3 по «Вайберу» він довідався, що його заява про вчинений кримінальний проступок, яку він подав 07.09.2020 року до Радивилівського ВП зареєстрована та розглянута не за встановленим порядок, передбаченим ст..214 КПК України, а згідно Закону України «Про звернення громадян». За поданою заявою не проводилось перевірки, повідомлення щодо розгляду заяви йому не надсилалось, що свідчить про бездіяльність начальника Радивилівського ВП.
Слідчий суддя, вивчивши скаргу, приходить висновку про наявність підстав для повернення скарги, виходячи з наступного.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Однак, КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст.11 КК України злочином (кримінальним правопорушенням) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Гарантією недопущення протиправної відмови у внесенні відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення злочину є інститут оскарження зазначених дій в порядку, передбаченому п.1 ч.1 ст.303 КПК України, за яким слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Натомість, передумовою задоволення вимог скарги заявника про зобов`язання внести відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяв є доведення факту подання такої заяви.
Нормами КПК України не передбачено, як має здійснюватись доведення заявником факту подання ним заяви про злочин до правоохоронних органів. Натомість з огляду на принцип аналогії закону, передбачений ч.6 ст.9 КПК України, вбачається за необхідне застосування положень ст.22 КПК України, відповідно до якої кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту (а рівно і іншими учасниками кримінального провадження) їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Таким чином, саме особа, яка звернулась зі скаргою, зобов`язана надати докази на підтвердження своїх доводів.
Разом з тим, до матеріалів скарги на підтвердження того, що скаржник звертався до поліції не додано саму заяву, яка подавалась до поліції, та будь-яких інших доказів, а тому суд приходить до висновку щодо необхідності поверненні скарги особі, яка її подала відповідно до ст.304 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Згідно ч.2 п.3 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайте підстав для її поновлення.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченому КПК України.
В ч.1 ст.116 КПК України визначено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.
Згідно ст.117 КПК України, передбачено право поновлення ухвалою слідчого судді процесуального строку, пропущеного із поважних причин, за клопотанням заінтересованої сторони.
Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Враховуючи узагальнення ВСС України «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», беручи до уваги положення ч. 1 ст. 214 КПК, згідно з якою внесення відомостей до ЄРДР здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви, а також положення ч. 5 ст. 115 КПК, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, десятиденний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей.
Як вбачається із тексту скарги, ОСОБА_2 07.09.2020 року звернувся до Радивилівського ВП з повідомленням про вчинення кримінального проступку.
Із скаргою на бездіяльність начальника Радивилівського ВП щодо невнесення відомостей до ЄДРДР про вчинення кримінального проступку, ОСОБА_2 звернувся 28.09.2020 року.
Таким чином, звертаючись зі скаргою до слідчого судді, ОСОБА_2 не порушує питання поновлення строку на оскарження бездіяльності прокурора, і, як вбачається зі змісту скарги, вважає, що такий строк ним не пропущений.
Згідно ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Відтак, слідчий суддя вважає, що подану ОСОБА_2 скаргу слід повернути скаржнику, оскільки останнім пропущено строк на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування так як нормами КПК України встановлено строк, протягом якого слідчий, прокурор повинен вчинити дію (невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань), а обчислення ОСОБА_2 строку оскарження з 25.09.2020, тобто з моменту отримання повідомлення у «Вайбер», суперечить положенням закону, оскільки зазначена дія не є процесуальним рішенням слідчого, прокурора у розумінні положень ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 304 КПК України, а в скарзі не порушується питання про поновлення строку на оскарження.
Відповідно до ч. 3 ст. 304 КПК України копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення повернути скаржнику.
Роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.
Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1