КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали досудового розслідування, внесенідо Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000215, за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_6 , захисників підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2020 року про продовження строку тримання під вартою до 28.05.2020 року включно,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Берислав Херсонської області, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчим управлінням Головного управління Служи безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000215 від 12.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.121 КК України.

04 грудня 2018 року рамках кримінального провадження №0002816 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, п.4, п.6, п.11, п.12 ч.2 ст.115 КК України.

10 грудня 2018 року ОСОБА_6 оголошено в розшук.

10 грудня 2018 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 6 місяців, тобто до 10.06.2019 року.

11 лютого 2019 року у кримінальному провадженні №0002816 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, п.4, п.6, п.11, п.12 ч.2 ст.115 КК України.

19 квітня 2019 року з кримінального провадження №0002816 виділено матеріали досудового розслідування щодо кримінального правопорушення, у якому підозрюються ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , а також матеріали щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.11 ч.2 ст.115, ч.2 ст.258 КК України в окреме кримінальне провадження №0000102.

24 квітня 2019 року у кримінальному провадженні №0000102 ОСОБА_9 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме: за ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.121 КК України.

05 травня 2019 року у кримінальному провадженні №0000102 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме: за ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.121 КК України.

07 травня 2019 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

20 травня 2019 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

19 червня 2019 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва в черговий раз продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000102 до 03.08.2019.

12 липня 2019 року з матеріалів кримінального провадження №0000102 виділено в окреме провадження №0000215 матеріали стосовно підозрюваних за ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.121 КК України ОСОБА_9 і ОСОБА_6

16 липня 2019 року на підставі п.п.2, 3 ч.1 ст.280 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000215 зупинено.

24 січня 2020 року підозрюваного ОСОБА_6 затримано на території Республіки Болгарія та арештовано судом у м. Бургас за запитом Офісу Генерального прокурора.

16 березня 2020 року відповідно до ч.1 ст.282 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000215 відновлено у зв`язку з фактичною видачею Україні підозрюваного ОСОБА_6

04 лютого 2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 9 місяців, а саме до 16.06.2020 року.

24 березня 2020 року прокурор відділу процесуального керівництва досудовими розслідуваннями Служби безпеки України та підтримання обвинувачення управління кримінальних проваджень Департаменту нагляду за спеціальними органами правопорядку Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 мотивуючи клопотання тим, що ризики, заявлені під час обрання та продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на теперішній час не зменшились, є достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі та усвідомлюючи невідворотність покарання, переховуватиметься від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливатиме на свідків; знищить, сховає або спотворить речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Також зазначає, що стороні обвинувачення ймовірно потрібен буде додатковий строк для надання стороні захисту доступу до матеріалів досудового розслідування згідно з вимогами ст.290 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2020 року клопотання задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 28.05.2020 року включно, без визначення застави.

Обґрунтовуючи рішення слідчий суддя послався на практику Європейського суду з прав людини, на врахування, у відповідності до положень ст.ст.177, 178 КПК України, тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , даних, які поза розумним сумнівом вказують на обґрунтовану підозру причетності ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушень, характер та обставини вчинення кримінальних правопорушень, даних про особу підозрюваного в сукупності, та доведеності неможливості запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Також слідчий суддя прийняв до уваги, що у кримінальному провадженні потрібно виконати ряд процесуальних дій.

На вказану ухвалу слідчого судді підозрюваний ОСОБА_6 , захисники підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 подали апеляційні скарги в яких не погоджуються з ухвалою слідчого судді, вважають її необґрунтованою та незаконною.

В своїй апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_7 зазначає, що у вказаному кримінальному провадженні відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а також немає обґрунтованої підозри, оскільки відсутні належні, допустимі та достовірні докази причетності ОСОБА_6 до даного кримінального правопорушення. На думку апелянта запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований з метою тиску на підозрюваного, при тому, що стан здоров`я, фактично добровільний виїзд останнього до України з Республіки Болгарія навпаки вказує на те, що ОСОБА_6 не буде переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати встановленню обставин у кримінальному провадженні, іншим чином порушувати покладені на нього обов`язки. Окремо наголошує, що його, як захисника не було проінформовано про те, що слідчим суддею здійснюватиметься розгляд клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , та він не приймав участь у судовому засіданні, чим порушено право на захист підозрюваного. Тому, просить визнати протиправною та скасувати ухвалу слідчого судді від 30 березня 2020 року.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 вважає, що матеріали клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного не відповідають вимогам КПК України, стороною обвинувачення не доведено ні обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.121 КК України, ні наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. При цьому в клопотанні відсутнє обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Крім того, на думку апелянта, тримання під вартою ОСОБА_6 у Відділі забезпечення досудового розслідування СБ України є тиском на підозрюваного з метою примушування останнього надати показання проти самого себе та, в порушення презумпції невинуватості, визнати вину у кримінальному правопорушенні. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 30 березня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою.

В своїх апеляційних вимогах підозрюваний ОСОБА_6 вважає, що в ухвалі присутнє істотне порушення норм Кримінального процесуального кодексу України та норм європейського права. Зазначає, що слідчий суддя не мав жодних підстав вважати, що підозрюваний буде вчиняти дії, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України з метою уникнути відповідальності та перешкоджати кримінальному провадженню. Зокрема обраний найсуворіший запобіжний захід не відповідає меті кримінального провадження та є безпідставним. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 30 березня 2020 року.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційних скарг;
захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційних скарг та просили їх задовольнити;
ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

За змістом ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З висновками слідчого судді погоджується колегія суддів апеляційного суду, та вважає доводи апеляційних скарг захисників підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .Ю, підозрюваного ОСОБА_6 необґрунтованими, невмотивованими та такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 слідчий суддядійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.121 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йомупідозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Тому доводи апелянтів щодо недоведеності стороною обвинувачення та безпідставності висновків суду про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.121 КК України є непереконливими.

Крім цього, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Також матеріали справи містять достатньо даних для висновку про продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема ризиків переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто про існування обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні.

На підтвердження своїх висновків про наявність вказаних ризиків слідчий суддя навів змістовні доводи, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання до 10 років позбавлення волі. На даний час органом досудового розслідування проводяться слідчі та процесуальні дії, необхідні для закінчення досудового розслідування. При цьому колегія суддів враховує конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема причетність ОСОБА_6 до організації вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого способом, що має характер особливого мучення, з метою залякування потерпілого, на замовлення, що спричинило смерть потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, а також наявність по справі ознак реального суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої поваги підозрюваного, враховуючи практику Європейського суду з прав людини.

Отже, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_6 , даних про його особу в сукупності, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано продовжив підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою.

Стан здоров`я підозрюваного та його добровільний приїзд з Республіки Болгарія до України не може бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовує висновки суду про те, що ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України.

Висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою. Слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення про відсутність підстав для застосування до підозрюваного більш м`якихзапобіжних заходів, оскільки вони не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Разом з тим, є безпідставними і доводи сторони захисту про незаконність продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, з огляду на те, що доцільність продовження строку досудового розслідування неодноразово перевірялася слідчими суддями під час розгляду відповідних клопотань органу досудового розслідування, і таке питання не входить до компетенції апеляційного суду.

Крім того, апеляційний суд вважає безпідставними твердження, викладені в апеляційних скаргах, про незаконність утримання підозрюваного в Ізоляторі тимчасового тримання СБ України, оскільки при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя також надав оцінку доводам, наведеним захисником ОСОБА_8 в клопотанні про переведення ОСОБА_6 до слідчого ізолятора Державної кримінально-виконавчої служби, та прийняв обґрунтоване рішення про відсутність підстав для переведення підозрюваного, оскільки місце утримання ОСОБА_6 визначено у відповідності до положень Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».

Також колегія суддів враховує, що строк дії оскаржуваної ухвали закінчився 28.05.2020 року та підозрюваному продовжено строк тримання під вартою в межа строків досудового розслідування.

Таким чином, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2020 року про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування та задоволення апеляційних скарг сторони захисту, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та захисників підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2020 року про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою до 28.05.2020 року включно, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3