Провадження №: 1-кп/752/783/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.09.2020 рокум. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження № 0002566 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, громадянки України, освіта вища, директора Приватного підприємства «Профер», не одруженої, має на утриманні неповнолітню дитину, 2005 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -
за участю сторін та інших учасників кримінального провадження
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_10
представника потерпілої ОСОБА_11 , .
встановив:
ОСОБА_5 01.04.2017 року приблизно о 03 годині 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_3 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, в ході конфлікту із ОСОБА_12 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин між ними, діючи умисно, нанесла кулаками обох рук шість ударів в обличчя останньому, після чого умисно нанесла ОСОБА_12 два удари ножем, що був у її правій руці, а саме одне в область задньої поверхні правого передпліччя, чим спричинила легке тілесне ушкодження, у виді різаної рани по задній поверхні правого передпліччя, та одне в область грудної клітки зліва, чим спричинила тяжке тілесне ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення грудей з ушкодженням аорти та легені, від якого останній в подальшому помер.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала частково та показала, що до вказаних подій ОСОБА_12 вона знала приблизно 6 місяців, неприязні чи конфліктів між ними не було, бачились періодично, іноді разом відпочивали, вона йому допомагала в побутових питаннях, з грошима тощо. 01.04.2017 року у нічний час, перебуваючи в квартирі потерпілого, після спільного вживання алкоголю в межах 200-250 г горілки, між останнім та нею виник конфлікт, у зв`язку із зникненням у неї паспорта та мобільного телефону. ОСОБА_12 вів себе неадекватно і не повертав їй речі, тому вона викликала поліцію. В цей момент він наніс їй удар кулаком в обличчя, пішла кров. Вона зачинилась у ванній, коли вийшла, зателефонувала до поліції, їй повідомили, що наряд поїхав, оскільки в них в квартирі відсутній домофон і вони не змогли зайти. Вона попросила ще один наряд, сіла на кухні на табурет та очікувала поліцію. В цей момент зайшов потерпілий, схопив її ззаду за шию та почав відтягувати від вікна, вона відбивалась, але не було сил, їй здавалось, що вона падає. На столі з права вона щось схопила у праву руку, як виявилось потім, ніж, та почала відмахуватись назад, після другого відмаху потерпілий попустив руку, схопив її за волосся. Куди вона відмахувалась, вона не бачила. Вона повернулась до нього, він стояв і тримався за руку. В цей момент вона побачила у вікно, що приїхала поліція і побігла до низу, щоб відкрити їм двері. Разом з поліцією піднялись та зайшли до квартири, потерпілий лежав між кухнею і коридором на правому боці. Вона казала поліції, що він прикидається, поліцейський підійшов до нього та перевернув на спину, потім запропонував перенести його до кімнати. Вона боялась його чіпати, але поліцейський наполіг і вони разом занесли потерпілого в кімнату, він був живим, поліція перевірила дихання та пульс. Вона викликала швидку допомогу, яку очікували приблизно 20 хв. По приїзду вона їх також впустила до квартири, спустившись до самого низу. Коли вона була з одним із поліцейських на кухні, лікарі оглядали потерпілого в кімнаті і в один момент сказали, що він помер. Вона думала, що вони жартують. Вони робили йому закритий масаж серця, але останній помер. Крім того, обвинувачена вказала, що слідчий експеримент з нею проводили, вона показувала все як було, без жодного примусу чи впливу. Цивільний позов потерпілої визнає в частині завданих матеріальних збитків. Умислу не вбивство в неї не було, вона лише захищалась.
Не дивлячись на часткове визнання своєї вини обвинуваченою, на думку колегії суддів, її вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за викладених у вироку обставин доведена в повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_10 показала суду, що очевидцем подій вона не була. З обвинуваченою у будь-яких стосунках не перебуває, з потерпілим ОСОБА_10 перебувала у шлюбі, однак вони проживали окремо до подій близько 10 років, мають спільну дочку. ЇЇ чоловік зловживав алкоголем, вона допомагала йому матеріально. Коли в житті чоловіка з`явилась ОСОБА_13 , він почав більше вживати алкоголю. Агресії з його боку вона не помічала, міг принизити словесно, вона сподівалась, що він стане знову нормальною людиною. Про смерть чоловіка дізналась зранку 1.04.2017 року від сусідки по телефону, в подальшому у морзі впізнала його. Свій позов підтримує в повному обсязі, матеріальні збитки пов`язані із проведенням експертизи, похованням. Моральні збитки полягають у отриманні стресу нею та дитиною внаслідок смерті чоловіка, зміна їх ритму життя, витрачання коштів на поховання. Призначення покарання обвинуваченій залишає на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_14 показав суду про те, що працює інспектором патрульної поліції, з обвинуваченою та потерпілою у будь-яких стосунках не перебуває. 01.04.2017 року він приїхав за викликом до квартири АДРЕСА_3 , оскільки у квартирі був відсутній домофон, він зателефонував на стаціонарний телефон, з якого поступив виклик, та попросив відкрити двері. До них спустилась ОСОБА_13 , була в стані алкогольного сп`яніння, сказала, що чоловік забрав у неї паспорт і лежить у квартирі. Коли вони піднялись до квартири, виявили на підлозі чоловіка, який лежав на боці, як потім з`ясувалось ОСОБА_12 , та важко дихав та від нього було чути запах алкоголю. Він запитав у неї, що з ним, обвинувачена сказала, що відбулась сварка. В квартирі був різкий запах алкоголю. Він відкрив вікна і сказав обвинуваченій викликати швидку допомогу, що вона і зробила. Він помітив у чоловіка глибокий поріз на правій руці. На його питання обвинувачена відповіла, що разом вживали алкоголь, відбулась сварка, він до неї поліз, вона нанесла йому поріз і двічі вдарила по голові, потім викликала їх. Приблизно через 9 хв. приїхали лікарі, на їх прохання вони занесли потерпілого в кімнату. Лікарі надавали йому медичну допомогу приблизно 7 хв., після чого повідомили, що чоловік помер. Він в цей час був з ОСОБА_13 на кухні. Ще приблизно через 4 хв. лікарі повідомили, що виявили колоте поранення в лівій ключиці, але у зв`язку з відсутністю крові, вони його одразу не помітили. Після цього ОСОБА_13 сказала, що між ними була бійка, і що інше ушкодження також нанесено нею та показала на місце, де знаходиться ніж, який він одразу не помітив, бо він був за посудом у нього за спиною. Ніж був приблизно до 25 см, кухонний, лезо мало сліди бурого кольору. Після цього він викликав СОГ. Видимих тілесних ушкоджень на обвинуваченій він не бачив, вона йому про їх наявність не повідомляла. Обвинувачена не намагалась тікати, швидку викликала одразу як він їй сказав це зробити.
Свідок ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ) показала суду про те, що з обвинуваченою та потерпілою у будь-яких стосунках не перебуває, у ОСОБА_12 винаймала кімнату у квартирі АДРЕСА_3 , обвинувачена ОСОБА_5 проживала спільно з ним і вони постійно вживали алкогольні напої та між ними були конфлікти. 31.03.2017 року приблизно о 21 год. 30 хв. вона прийшла за вказаною адресою, між ними був скандал, пішла до себе, лягла спати приблизно о 22.30-23.00 год., чула, що сварились, звуків бійки не чула. Приблизно о 3год. 01.04.2017 року її розбудила ОСОБА_13 та повідомила, що ОСОБА_17 помер. Вона вийшла з кімнати та побачила ОСОБА_12 , він лежав на підлозі без ознак життя, були поліція та лікарі, крові вона не бачила, обвинувачена перебувала у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_18 може охарактеризувати як добру людину, не агресивну. Мав конфлікти з сусідами через те, що зловживав алкоголем. ОСОБА_13 їй на нього не жалілась, між ними іноді виникали бійки. ОСОБА_13 в стані сп`яніння іноді була агресивною, в цілому спокійна.
Свідок ОСОБА_19 показав суду про те, що проживає у квартирі АДРЕСА_4 , з обвинуваченою у будь-яких стосунках не перебуває, ніколи її не бачив, ОСОБА_12 був його сусідом, знайомі наглядно. Свідком події кримінального правопорушення він не був. ОСОБА_12 постійно вживав алкогольні напої, з його квартири було чути крики і гуркіт, схожий на падіння. Коли зловживав алкоголем, ставав агресивним, погрожував сусідам. Також ОСОБА_12 здавав у оренду кімнати у квартирі, запрошував товаришів, із якими вживав алкоголь. Свідком агресивної поведінки ОСОБА_12 він не був.
Свідок ОСОБА_20 показала суду про те, що проживає у квартирі АДРЕСА_5 , свідком події кримінального правопорушення вона не була, з обвинуваченою та потерпілою у будь-яких стосунках не перебуває. ОСОБА_12 та ОСОБА_5 часто бачила разом, чи проживали вони спільно, їй невідомо. ОСОБА_12 зловживав спиртними напоями. 01.04.2017 року працівники поліції покликали її для впізнання трупа ОСОБА_12 . Обвинувачену ОСОБА_5 вона там не бачила, про конфлікти між ними нічого не знає.
Свідок ОСОБА_21 показала суду про те, що проживає у квартирі АДРЕСА_6 , з обвинуваченою та потерпілою у будь-яких стосунках не перебуває, свідком події кримінального правопорушення не була. ОСОБА_12 знала з дитинства, його стосунки із сусідами протягом усього життя були негативні, оскільки він зловживав алкогольними напоями, чіплявся до них, виражався нецензурною лайкою, бігав з оголеною верхньою частиною тіла, погрожував сусідам фізичною розправою. Раніше у ОСОБА_12 була співмешканка. Їй відомо, що ОСОБА_12 жорстоко побив останню і її забрала швидка медична допомога. З дружиною ОСОБА_12 не проживає приблизно 15 років, стосунків вони не підтримують, за декілька місяців до події бачила часто із ОСОБА_12 . ОСОБА_5 . В ніч на 01.04.2017 року приблизно о 1 год. ночі, перебуваючи у своїй квартирі, яка знаходиться під квартирою ОСОБА_12 , вона чула крики жінки, остання вигукувала «допоможіть, рятуйте, вбивають, б`ють», чоловік хотів сходити, вона його не пустила. Потім все заспокоїлось і вони заснули. Потім дізналась, що сусіда вбили.
Аналізуючи вказані показання потерпілої та свідків суд покладає в основу обвинувального вироку в частині доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні вказаного у вироку злочину лише показання свідка ОСОБА_14 , які фактично узгоджуються з показаннями обвинуваченої, та підтверджують факт вчинення ОСОБА_13 вказаного вище злочину. Вказані показання свідка є допустимими, на них не поширюються вимоги ч. 7 ст. 97 КПК України, оскільки свідок ОСОБА_22 на момент розмови із обвинуваченої не здійснював свої повноваження як працівник правоохоронного органу в рамках даного кримінального провадження, підстав оговорювати свідком обвинувачену колегією суддів не встановлено, не наведено таких підстав і стороною захисту.
Показання потерпілої та інших свідків, які не були очевидцями подій, суд бере до уваги в частині характеристики як потерпілого, так і обвинуваченої, та в частині наявності конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_12 в період вчинення злочину, а показання потерпілої, крім того, в частині заявленого нею цивільного позову. Факт перебування ОСОБА_5 в квартирі в ніч з 31.03.2017 року на 1.04.2017 року та факт нанесення нею тілесних ушкоджень потерпілому, від одного з яких, зокрема, настала смерть потерпілого, стороною захисту і не заперечується.
Крім того, вина обвинуваченої підтверджується і даними протоколу огляду місця події від 01.04.2017 року та фототаблицею до нього, згідно якого в квартирі АДРЕСА_3 виявлено труп ОСОБА_12 , на правому передпліччі та в ділянці лівого передпліччя якого виявлено дві колото-різані рани, на правому передпліччі та на правій половині обличчя чисельні смугасті садна, виявлено та вилучено предмет, схожий на ніж, та футболку зі слідами речовини бурого кольору (т. 1 а.с. 27-30, 35-38);
даними звіту Центру екстреної медичної допомоги медицини катастроф міста Києва, згідно якого 01.04.2017 року було виявлено труп ОСОБА_12 з ознаками насильницької смерті, констатовано біологічну смерть останнього (т. 1 а.с. 39). Згідно інформації КЕП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва» (т. 6 а.с. 42-43), вказана довідка не є затвердженою формою первинної медичної облікової документації, ймовірно, час вказаний у ній є часом огляду бригадою тіла;
даними копії лікарського свідоцтва про смерть № 1038 від 01.04.2017 року, згідно якого смерть ОСОБА_12 наступила 01.04.2017 року від проникаючого колото-різаного поранення грудей з ушкодженням легені та аорти, яке було отримано внаслідок удару ножем в квартирі (т. 1 а.с. 41).
даними висновку судово-медичної експертизи № 1038 від 08.05.2017 року та актами до нього, згідно яких смерть ОСОБА_12 настала від проникаючого колото-різаного поранення грудей з ушкодженням аорти та легені, що призвело до розвитку крововтрати і шоку; виходячи із даних огляду трупа на місці події ІНФОРМАЦІЯ_2 о 4 годині 40 хвилин, ОСОБА_12 помер приблизно за 1,5-2 години до вказаного часу; при проведенні експертизи трупа ОСОБА_12 виявлено: одне проникаюче колото-різане поранення грудей з ушкодженням лівої легені та аорти; одну різану рану на задній поверхні правового передпліччя; шість саден на обличчі справа. Поранення грудей та рана на правому передпліччі виникли від дії гострого предмета, яким міг бути ніж; садна на обличчі виникли від дії тупого предмета; всі ушкодження утворились не раніше ніж за 20-30 хвилин до настання смерті. Проникаюче поранення грудей має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, між ним та настанням смерті існує прямий зв`язок. Різана рана на передпліччі та садна на обличчі мають ознаки легкого тілесного ушкодження, між ними та настанням смерті прямого зв`язку немає. В крові та сечі ОСОБА_12 виявлено спирт етиловий в концентрації: в крові - 3,03 проміле, в сечі 3.96 проміле (т. 1 а.с. 42-49);
даними протоколу проведення слідчого експерименту від 25.04.2017 року та відеозаписом до нього, даними протоколу огляду даного доказу, проведеного за участі захисника, згідно якого обвинувачена ОСОБА_5 показала обставини події кримінального правопорушення та механізм нанесення ОСОБА_12 , зокрема, удару ножем 01.04.2017 року, а саме - обвинувачена сидить за столом та тримає ніж у правій руці, ОСОБА_12 підійшов ззаду та вона правою рукою у положенні сидячи, будучи спиною до ОСОБА_12 , нанесла йому один удар (т. 1 а.с. 119-122, 124-125).
В судовому засіданні судом за клопотанням сторін було допитано експерта ОСОБА_23 , який в повному обсязі підтвердив надані ним висновки, викладені у дослідженні № 1038 від 08.05.2017 року, зазначивши, що ним були надані відповіді на всі поставлені запитання. Відповідь на запитання щодо механізму нанесення колото-різаних ушкоджень, виявлених на трупі, в частині того як саме вони наносились, ним не надана, оскільки не надано було варіантів розташування осіб під час спричинення таких ушкоджень. Крім того, експерт вказав, що виявлена різана рана передпліччя могла виникнути як завгодно, враховуючи те, що рука людини легко рухається і момент нанесення даного пошкодження могла бути в різноманітних положеннях. З приводу колото-різаного поранення грудей, експерт вказав, що останнє було спричинено зверху вниз, за умови, що передпліччя знаходилось в звичайному стані.
За згодою всіх сторін експерту було продемонстровано відео зі слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 , після чого експерт на питання захисту відповів, що показання ОСОБА_5 щодо механізму нанесення нею колото-різаного поранення грудей потерпілому не відповідає по направленню виникнення раневого каналу, тобто є неспроможними. Виникнення ушкодження на передпліччі у потерпілого не виключається за описаних обвинуваченою обставин. Яким чином розташовувались особи під час спричинення колото-різаного поранення грудей не можливо визначити лише за виявленим тілесним ушкодженням. Смерть потерпілого обумовлена характером ушкодження, яке було небезпечним для життя, а не зовнішніми чинниками. Реанімація потерпілого в даному випадку була би можлива за ідеальних умов готової реанімаційної бригади та операційної. Потерпілий прожив після вказаного поранення грудей не більше 30-40 хв.
Після огляду експертом речового доказу ножа, останній вказав, що його параметри приблизно можуть відповідати виявленому ушкодженню грудей ОСОБА_12 . Слід вказати, що стороною захисту не оспорювалась належність та допустимість даного речового доказу.
Із врахуванням викладеного колегія суддів не вбачає підстав для визнання висновку експерта недопустимим чи неналежним доказом, крім того, відсутні підстави і для призначення та проведення повторної експертизи із врахуванням повноти та правильності первинної експертизи та наявності відповідей на всі питання, поставлені перед експертом сторонами.
Крім вказаного вище, вина обвинуваченої підтверджується і даними висновку судово-медичної експертизи № 140ц від 17.05.2017 року, згідно яких, зокрема, встановлено, що походження слини в об. 1-6 (недопалки, вилучені 1.04.2017 року під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_2 ) можливе від особи/осіб, в крові якої/яких містяться антигени В і Н в різній комбінації по системі АВС, незалежно від категорії видільництва, в тому числі від потерпілого ОСОБА_12 (антигени В і Н) та ОСОБА_5 (антиген Н) (т. 1 а.с. 59-63);
даними довідки про виклики, які надходили, в тому числі від ОСОБА_5 , по лінії 102 - 31.03.2017 року о 23.34 та 1.04.2017 року о 2 год. 10 хв. (т. 6 а.с. 8) та по лінії 103 1.04.2017 року о 2.41 (т. 6 а.с. 42);
даними висновку судово-медичної експертизи №141-ц від 16.05.2017 року, згідно при судово-цитологічному дослідженні клинка (об. 1) кухонного ножа (вилученого 1.04.2017 року під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_2 ) знайдена кров людини, статева належність якої не визначена через відсутність ядер лейкоцитів, придатних для аналізу; при визначенні групової належності крові виявлені антигени В і Н, що не виключає походження крові від потерпілого ОСОБА_12 ; на рукоятці (об. 2) даного ножа кров та клітини з ядрами не знайдені (т. 1 а.с. 68-72);
даними висновку судово-медичної експертизи №147 від 05.05.2017 року, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_12 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А; на наданій на дослідження футболці (об. № 1-8, вилучені 1.04.2017 року під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_2 ) виявлена кров людини; при визначенні групової належності виявлений антиген В, крім того, в об. №4-5 ізогемаглютинін анти-А, що не виключає можливості походження цієї крові від потерпілого ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 89-93).
даними листа № 286 від 10.04.2017 року, згідно якого 01.04.2017 року ОСОБА_5 було доставлено до Київської міської клінічної лікарні № 10, оглянуто черговим лікарем-хірургом та проведено рентгенографію кісток носа патології виявлено не було, госпіталізації остання не потребувала (т. 1 а.с. 158).
даними висновку судово-психологічної експертизи № 768 від 29.11.2018 року, згідно яких ОСОБА_5 в період інкримінованого їй кримінального правопорушення 01.04.2017 року не перебувала в емоційному стані, який суттєво вплинув на її поведінку; емоційний стан ОСОБА_5 у період інкримінованого їй кримінального правопорушення слід кваліфікувати як емоційне збудження на фоні алкогольного сп`яніння; у період правопорушення 01.04.2017 року ОСОБА_5 не знаходилася в стані фізіологічного афекту (т. 3 а.с. 246-249),
даними висновку судово-психіатричної експертизи № 253 від 20.04.2017 року, згідно якого ОСОБА_5 стійким хронічним психічним захворюванням не страждає, у неї виявляються ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (F 10.24 згідно з МКХ-10); за своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; застосування відносно неї примусових заходів медичного характеру не потребує; за своїм психічним станом на теперішній час може вірно сприймати обставини, які мають значення по кримінальному провадженню та давати щодо них свідчення (т. 1 а.с.171-173). Колегія суддів вважає безпідставними доводи сторони захисту про визнання вказаного доказу недопустимими, оскільки в його основу було покладено інший недопустимий доказ, а саме довідка № 377301 від 13.04.2017 року (т. 1 а.с. 159), яка містить інформацію, що не стосується обвинуваченої. На думку колегії суддів, у вказаній вище довідці дійсно було допущено помилки у прізвищі обвинуваченої та в адресі її реєстрації, проте враховуючи пояснення, надані ОСОБА_5 експертам під час проведення дослідження, а також інші зібрані матеріали, які також були проаналізовані експертами, колегія суддів вважає вказані помилки технічними і такими, що не вказують на недопустимість даного доказу і відповідно у колегії суддів відсутні підстави для визнання недопустимим і висновку експерта № 253 від 20.04.2017 року. Лист спеціаліста, наданий суду стороною захисту (т. 5 а.с. 227), також жодним чином не вказує на недопустимість вказаних вище доказів.
Колегія суддів не бере до уваги докази сторони обвинувачення, а саме протоколом огляду предмету від 01.04.2017 року та відеозапис до нього, згідно якого слідчим у присутності понятих було оглянуто диск «Axent», на якому зафіксовано відеозапис, на якому ОСОБА_5 01.04.2017 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , показала механізм нанесення ОСОБА_12 ударів, (т. 1 а.с. 32-34), оскільки вказані докази є недопустимими, зібраними з істотним порушенням норм кримінально процесуального закону, в тому числі і права на захист ГріцанІ.Б.
Крім того, колегія суддів не бере до уваги і висновки № 8-1/658 (т. 1 а.с. 78-84) та № 8-1/1677 (т. 1 а.с. 101-111), оскільки вказані докази є неналежними згідно вимог ст. 85 КПК України.
Оцінюючи вказані вище докази, покладені в основу обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , колегія суддів, керуючись вимогами ст. 94 КПК України, вважає їх належними, допустимими, достовірними, а у сукупності достатніми та взаємопов`язаними для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за викладених у вироку обставин.
На думку колегії суддів, кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_5 стороною обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України не була підтверджена наданими доказами, а тому колегія суддів, керуючись вимогами ч.3 ст. 337 КПК України вважає за доцільне змінити правову кваліфікацію дій обвинуваченої, викладених у вироку суду, із ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України, виходячи з наступного.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України передбачає обов`язкову складову суб`єктивної сторони складу злочину, наявність прямого умислу, спрямованого саме на протиправне позбавлення життя іншої людини. В свою чергу, суб`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, характеризується подвійною формою вини умислом (прямим або непрямим) щодо тяжкого тілесного ушкодження і необережністю (злочинною самовпевненістю або злочинною недбалістю) щодо смерті. При відмежуванні вказаних складів злочинів суди повинні враховувати сукупність всіх обставин вчиненого злочину, зокрема, спосіб спричинення смерті, знаряддя вчинення злочину, механізм спричинення ушкоджень, що потягли смерть, посткримінальну поведінку винної особи тощо. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
На думку колегії суддів, враховуючи знаряддя спричинення потерпілому ОСОБА_12 тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило його смерть, локалізацію даного тілесного ушкодження, обвинувачена ОСОБА_5 за викладених у вироку обставин із врахуванням зібраних сторонами доказів при нанесенні потерпілому ударів ножем, один з яких було спричинено в область грудної клітки зліва, де згідно загальновідомої інформації знаходяться життєво важливі органи людини, усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала суспільно небезпечні його наслідки у виді заподіяння тілесних ушкоджень небезпечних в момент заподіяння, і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання. Разом з тим, враховуючи те, що стороною обвинувачення не встановлено механізм спричинення ОСОБА_5 ножового поранення в область грудної клітки зліва, який би підтверджував направленість її умислу саме на позбавлення життя потерпілого, спричинення потерпілому лише одного небезпечного для життя ножового поранення, поведінку обвинуваченої після його спричинення, підтверджену свідком ОСОБА_14 та письмовими доказами щодо даних виклику поліції та швидкої допомоги, а саме виклик нею поліції, добровільне проведення їх до квартири, співпраця з поліцією, виклик швидкої допомоги, колегія суддів вважає, що в діях ОСОБА_5 відсутній умисел на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_12 , і її вина щодо смерті останнього проявилась у злочинній недбалості.
Версія сторони захисту про те, що ОСОБА_5 захищала своє життя та здоров`я і не мала умислу на заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень та смерті в повній мірі спростовані вказаними вище обставинами справи в їх сукупності, зокрема, знаряддя спричинення тілесного ушкодження, його локалізація, даними висновку судово-медичної експерти № 1038 від 08.05.2017 року та показаннями експерта ОСОБА_23 , який вказав на неспроможність показань обвинуваченої, наданих нею в суді, та під час проведення слідчого експерименту за її участі щодо механізму нанесення нею ударів потерпілому. Крім того, вказана версія сторони захисту спростовується і даними листа № 286 від 10.04.2017 року, згідно якого 01.04.2017 року у ОСОБА_5 лікарями не виявлено тілесних ушкоджень, від госпіталізації відмовилась.
Враховуючи викладене вище колегія суддів вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за викладених у вироку обставин.
При призначенні покарання колегія суддів враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, дані щодо особи потерпілого ОСОБА_12 , позицію потерпілої, яка залишила вирішення питання щодо покарання на розсуд суду, дані щодо особи обвинуваченої, яка має постійне місце проживання та реєстрації, характеризується позитивно, працювала, перебуває на обліку у лікаря нарколога, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, раніше не судима, соціальні зв`язки, зокрема, наявність бабусі похилого віку, яка є непрацездатною, обставини, що пом`якшують покарання, - часткове визнання вини, наявність неповнолітньої дитини, обставину, що обтяжує покарання, - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, та вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 121 КК України.
На думку суду, призначене обвинуваченій покарання, у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним та достатнім для її виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, у строк покарання обвинуваченій ОСОБА_5 слід зарахувати попереднє ув`язнення, починаючи з 01.04.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обраний обвинуваченій у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін та продовжити, враховуючи продовження існування ризиків, врахованих при обранні та подальшому продовженню такого заходу.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 до обвинуваченої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 10 496 гривень 20 копійок слід задовольнити в повному обсязі на підставі ст. 128 КПК України, ст. 82 ч. 1 ЦПК України, оскільки обвинувачена ОСОБА_5 визнала позовні вимоги в повному обсязі і у суду немає сумніву щодо їх достовірності або добровільності їх визнання, тому вони не підлягають доказуванню.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_5 моральної шкоди в розмірі 100 000 гривень слід задовольнити частково на підставі наступного.
Так, в ході судового розгляду було встановлено, що 01.04.2017 року в ході розпиття спиртних напоїв із ОСОБА_10 , обвинувачена ОСОБА_5 спричинила йому тілесні ушкодження, в тому числі проникаюче колото-різане поранення грудей з ушкодженням аорти та легені, від якого останній помер.
Крім того, в ході судового розгляду було встановлено, що потерпіла ОСОБА_10 внаслідок смерті свого чоловіка ОСОБА_24 зазнала душевних страждань, втратила життєву активність та перебуває у пригніченому настрої.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Оскільки розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, аніж достатній для розумного задоволення потреб особи, якій кримінальним правопорушенням завдано таку шкоду, при визначенні розміру відповідного відшкодування суд керується принципами рівності, поміркованості, розумності і справедливості, а тому приймає до уваги ступінь вини обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненому нею кримінальному правопорушенні, характер та обсяг душевних страждань потерпілої ОСОБА_10 та надходить до висновку про те, що розмір моральної шкоди, завданої обвинуваченою ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_10 становить 10 000 гривень, тому її позовні вимоги про стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково і стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на її користь моральну шкоду у зазначеному вище розмірі.
У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди слід відмовити за їх безпідставністю.
Долю речових доказів та судових витрат вирішити відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, колегія суддів
ухвалила:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 2 (два) місяці.
Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з 15.09.2020 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 до ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_10 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 ) 10 496 (десять тисяч чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок на відшкодування матеріальних збитків, 10 000 (десять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.
В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_10 до ОСОБА_5 - відмовити.
Речові докази:
- 2 диски CD-R «Axent», що зберігаються при матеріалах вказаного кримінального провадження, - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;
- 6 недопалків, футболку, предмет, схожий на ніж, три полімерні стакани, 8 слідів папілярних узорів, що зберігаються в камері схову речових доказів Голосіївського УП ГУ НП України в місті Києві №ФП-011028 від 18.05.2017 року, - знищити.
Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 2311 гривень 05 копійок, 770 гривень 35 копійок, 1540 гривень 70 копійок.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 у виді тримання під вартою продовжити до вступу вироку в законну силу.
Зарахувати відповідно до вимог ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року у строк покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення, починаючи з 01.04.2017 року по 15.09.2020 року в включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2