Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4543/19
Провадження № 1-кп/758/732/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.08.2020 року Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000073, внесеного до ЄРДР 11.07.2017 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , уродженця Луганської області, громадянина України, українця, маючого середню спеціальну освіту, проживаючого у фактичному шлюбі, маючого на утримані дитину 2015 року народження, працюючого будівельником, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
У відповідності до обвинувального Акту від 29.03.2019 року, ОСОБА_5 , з метою збуту або зберігання з цією метою, незаконного виготовлення паливно-мастильної продукції порушив встановлений законодавством України порядок у сфері господарської діяльності з виробництва та реалізації нафтопродуктів, який регулюється державою шляхом справляння акцизного податку згідно Закону України від 28 грудня 2014 року № 71 VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», обравши об`єктом злочинного посягання суспільні відносини які виникають у сфері господарської діяльності, достовірно знаючи про незаконне походження поміщених до пластикових ємностей в гаражному боксі, розташованому на території гаражного кооперативу «Молнія», нафтопродуктів, з метою власного збагачення, особисто, збував незаконно виготовлений бензин та дизельне паливо, які придбавав у водіїв вантажних автомобілів, частина яких виїжджали з території нафтобази ТОВ «ЗНГК», бензовозів та сідельних тягачів за готівкові кошти, які в подальшому розливав у пластикові ємкості різних об`ємів в яких розбавляв присадками з метою збільшення об`єму паливно-мастильної продукції та зберігав у вищевказаному гаражі, а в подальшому бензин під брендом марки А-95, дизельне паливо під брендом ЄВРО реалізовував в гаражному кооперативі «Молнія», в селах та селищах на території Київської області знайомим, за ціною значно нижчою ринкової вартості, без документів, які б підтверджували їх походження, якість та відповідність державним стандартам України.
25.03.2019 року допитано як свідка ОСОБА_5 , в ході допиту останній повідомив, що надасть добровільно доступ до гаража, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Маршала Гречка, 34, в гаражі № НОМЕР_2 (територія гаражного кооперативу «Молнія»), в той же день було проведено огляд гаража за вказаною вище адресою та встановлено наявність пластикових ємностей різних об`ємів та різного кольору, зокрема червоного та синього. ОСОБА_5 , під протокол огляду, добровільно надав зразки паливно-мастильної продукції, яка знаходилася у вказаній вище тарі для проведення експертизи. Згідно висновку експерта № 0172/ОС від 28.03.2019 року, надані на дослідження зразки вилученої паливно-мастильної продукції не відповідають умовам ДСТУ 7687:2015. Також, 25.03.2019 року під час допиту в якості свідка ОСОБА_5 підтвердив, що самостійно реалізовував незаконно виготовлену пилино-мастильну продукцію (бензин, дизель) відомих брендів на території гаражного кооперативу «Молнія» за адресою: м. Київ, вул. Маршала Гречка, 34.
Такі дії, ОСОБА_5 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 204 КК України, як умисні дії, які виразились у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з цією метою, а також збуту незаконно виготовлених паливно-мастильних матеріалів.
29.03.2019 року між прокурором відділу управління нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор відділу управління нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 204 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а саме беззастережне визнання своєї винуватості в обсязі підозри у судовому провадженні, співпрацювання з правоохоронними органами у встановлені та притягненні до кримінальної відповідальності всіх осіб причетних до кримінального правопорушення, а також враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, обвинувачений раніше не судимий, має на утриманні дитину 2015 року народження, сторони узгодили між собою міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , з урахуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. Крім цього, в угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів (в редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011).
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, який згідно ст.12 КК України (в редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011) є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1, 3 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором відділу управління нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 29 березня 2019 року про визнання винуватості між прокурором відділу управління нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.
Призначити узгоджене сторонами покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 204 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.
Запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не обирався.
Судові витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Подільський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1