У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» серпня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0003160 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 травня 2020 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

-обвинуваченого за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_5

представник потерпілого ОСОБА_8 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25 травня 2020 року продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 24.07.2020 р. включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати. Постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 із застосуванням засобів електронного контролю.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що висновки суду є помилковими, так як, стороною обвинувачення не надано суду жодного доказу на підтвердження обґрунтування продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 . Зазначає, що прокурором не доведені ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказує, що на утриманні обвинуваченого ОСОБА_6 знаходиться двоє неповнолітніх дітей 2010 та 2013 року народження.

Просить врахувати, що неповнолітня дитина обвинуваченого відповідно висновку невролога ДУ «Укр.НДІ МР та К МОЗ України», має захворювання та потребує систематичного нагляду та лікування у лікаря невролога та дитячого психолога. Потребує індивідуального режиму та догляду обох батьків.

Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 хворіє на декілька захворювань.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_6 , як визначено в обвинувальному акті, не приймав участі у будь-яких діях, крім дій, у який він обвинувачується, а саме: нібито передав ключі від квартири АДРЕСА_3 , у яку в результаті проникли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Зазначає, що під час досудового розслідування були проведені слідчі дії, обшуки, за місцем мешкання та перебування ОСОБА_6 , однак, слідством нічого виявлено та вилучено не було.

Тому вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 є дуже суворим, та є достатні підстави для зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003160 від 02.09.2019 р., за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 185 КК України.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на продовженні строків тримання обвинувачених під вартою, у зв`язку з закінченням строку дії обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, кожному обвинуваченому окремо.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення доведенні ризики того, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити сховати, або спотворити речі та документи, що мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Тому суд вважав за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 днів до 24.07.2020 р. включно.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Обвинувачений ОСОБА_6 повідомлений про апеляційний розгляд, заяви про бажання брати участь при апеляційному розгляді не подавав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, вивчивши надані судом матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Строк тримання під вартою може бути продовжений за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення судом прийнято з дотриманням зазначених вимог закону.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України, відомості про яке 02.09.2019 р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003160.

Відповідно до ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу строку запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні суду першої інстанції заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою у зв`язку з закінченням строку дії обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд вважає правильними висновки суду першої інстанції, що ризики, на які посилався прокурор у клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , а саме: що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити сховати, або спотворити речі та документи, що мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи наявним ризикам запобігти не зможуть. Перебування під домашнім арештом не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про достатність підстав для продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, оскільки прокурором доведені обставини, викладені у ч. 1 ст. 194 КПК України.

Таким чином, ухвала суду є законною, обґрунтованою, яку слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 травня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24 липня 2020 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3