УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/2741/18

Провадження №: 1-в/755/486/20

"28" липня 2020 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та сторін провадження: представника заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , засудженого/особи відносно якої подано клопотання ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 проскасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для відбування призначеного покарання, призначеного вироком, установив :

Суть питання, що вирішується ухвалою

Інспектор Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області подав до суду дане клопотання в якому зазначається, що за період іспитового строку випробування засуджений покладені на нього судом обов`язок визначені ст. 76 КК не виконав, а тому звільнення останнього від призначеного покарання з випробуванням підлягає скасуванню з направленням звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Позиція сторін

У судовому засіданні прокурор та представник заявника указане подання підтримали, просили задовольнити з наведених у ньому передумов.

ОСОБА_5 указав, що неявки мали місце з його сторони з підстав визначених п. 8 ч. 1 ст. 138 КПК, а тому просив відхилите це подання.

Встановлені обставини

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03.10.2018 особу в інтересах якої подано клопотання визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді позбавленняволі на строк 3 роки та із застосуванням ст. 75 вказаного Кодексу звільнено від відбування цього покарання з іспитовим строком на той же строкз покладенням зобов`язань з числа передбачених ст. 76 КК України.

Після отримання вироку до виконання заявником, як про те указано у поданні, за період іспитового строку випробування засуджений покладені на нього судом обов`язки системно не виконує, а саме не з» явився на реєстрацію до Центру пробації у 2019 та 2020 роках.

Ухвалами Дніпровського районного суду м. Києва від 30.08.2019, від 02.12.2019, від 02.06.20 у справі № 755/2741/18 тотожні подання заявника про скасування звільнення було відхилено, так як суд визначився, що неявки за попередні періоди до 02.06.20 мали місце з поважних причин.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, який складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, ч. 1 ст. 539 КПК України регламентовано, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

А, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

При цьому, виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Так, ст. 166 КВК України в її системному зв`язку із положеннями ст. 78 КК України регламентовано, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

У разі вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень, із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда.

У разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно КВК засуджений зобов`язаний: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про місце роботи і проживання чи їх зміну; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.

Поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

У цій ситуації, мова у поданні йде про неявки за 2019 та 2020 роки.

Разом з тим, є дійсним факт, що ухвалами Дніпровського районного суду м. Києва від 30.08.2019, від 02.12.2019, від 02.06.20 у справі № 755/2741/18 тотожні подання заявника про скасування звільнення було відхилено, так як суд визначився, що неявки за попередні періоди до 02.06.20 мали місце з поважних причин.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005року, одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду.

Тим самим, суд у цьому складі, не піддаючи сумніву судові рішення у справі № 755/2741/18, у ракурсі принципу правової впевненості погоджується з його висновками, що неявки до 02.06.20 мали місце з поважних причин.

Щодо неявки за 06.07.2020, то слід відмітити, що така одноразова неявка не може розглядатися сама по собі, як формулювання того, що засуджений не виконує обов`язки, встановлені судом.

Така неявка, може розглядатися, як випадковість, однак не , як невиконання обов`язків.

Тим паче, що у поясненнях звільнена від покарання з випробуванням особа надала пояснення, які сприймати, як такі, що не заслуговують на увагу беззаперечних передумов немає.

Також, слушним буде зауважити, що у разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, а у цій ситуації неявка мала місце 06.0.7, а попередження датоване 07.07, тобто у чергове подання могло бути унесено в суд тільки після неявки до заявника, яка має бути датована датою більшою за 07.07.20.

Тим самим, при унесенні чергового подання не дотримано вимог ч. 6 ст. 166 КВК.

У ракурсі окреслених обставин, Суд уважає, за доречне, у задоволенні даного подання, відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст.ст. 34, 166 КВК України, Суд постановив :

у задоволенні клопотання інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 проскасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для відбування призначеного покарання, призначеного вироком, відмовити.

Матеріали контрольної (особової) справи повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню. Ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

С у д д я О. Бірса