У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2020 р. колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянула у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005940 від 15.08.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0005940 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_5 було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком не більше двох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

У судовому засіданні прокурор зазначила про доцільність продовження ОСОБА_5 строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати, вони на даний час не зникли, а саме те, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та, знаючи про можливу міру покарання, яка йому загрожує у разі його засудження, може переховуватись від суду, може впливати на свідків та потерпілу, а тому, підстав для зміни даного запобіжного заходу на інший більш м`який запобіжний захід, відсутні. Крім того, зазначила, що інший, більш м`який запобіжний захід, не забезпечить належну поведінку обвинуваченого, враховуючи всі обставини кримінального провадження, зокрема, прохала не визначати розмір застави.

Представник потерпілої ОСОБА_7 підтримала думку прокурора та зазначила, що обвинувачений ОСОБА_5 продовжує телефонувати і писати смс-повідомлення із Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України потерпілій, вчиняючи, при цьому, психологічний та моральний тиск на останню, у зв`язку з чим, вона боїться за своє життя та за життя своєї малолітньої доньки. З цього приводу надала суду смс-переписку. Вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та чинить негативний вплив на потерпілу а, перебуваючи на свободі, для нього у цьому не буде взагалі ніяких обмежень. Зокрема, пояснила, що потерпіла до цього часу знаходиться в емоційному стані та побоюється за своє життя і життя своєї родини.
Потерпіла ОСОБА_8 підтримала думку свого представника.
Захисник ОСОБА_9 заперечував проти продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки переховування останнього від суду, це лише припущення прокурора, так як, навіть, на момент вчинення кримінального правопорушення останній не тікав, а навпаки, залишився на місці події та сприяв розкриттю злочину, щиро каявся. Все це свідчить про те, що його підзахисний не буде переховуватись. Обвинувачений ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце роботи і йому до цього часу пишуть подяки за його роботу, вже більше ніж пів року перебуває під вартою. Крім того, його підзахисний має батьків похилого віку. Зокрема, прокурором не надано жодного доказу того, що обвинувачений ОСОБА_5 чинить вплив на свідків, а тому, вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не дасть змоги останньому виїхати за межі України.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника та зазначив, що він не розуміє, чого прагне представник потерпілої і потерпіла, вважає, що остання намагається пожиттєво позбавити його волі, а він не є рецидивістом. Зокрема, у нього на даний час, немає можливості писати смс-повідомлення потерпілій, оскільки, знаходиться під вартою.

Заслухавши учасників кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, що стосується питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то при вирішенні даного питання суд враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних інтересів та потребує від суду більшої суворості в оцінці порушених цінностей суспільства.

Питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, відповідно до п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини «Харченко проти України» (Заява № 40107/02) від 10 лютого 2011 року, набуло статус остаточного 10 травня 2011 року, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (серед інших джерел, рішення у справі «Лабіта проти Італії» (980_009) (Labita v. Itali), [GC], № 26772/95, п. 153, ЕСНR 2000-IV.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення та відсутність достовірних відомостей про зменшення ризиків, які були встановлені судом при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу та його продовженні, колегія суддів вважає, що заявлені раніше стороною обвинувачення ризики не зменшилися та існують на даний час, тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченому, відсутні.

Крім того, колегія суддів бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину і, знаючи про можливу міру покарання, може переховуватись від суду, може іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, шляхом впливу на потерпілу та свідків, може ухилятися від суду, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також дає підстави для збереження обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строку тримання останнього під вартою. Зокрема, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення, у зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, колегія суддів при цьому враховує думку потерпілої сторони щодо впливу обвинуваченим на потерпілу.

Зокрема, на даний час, докази, передбачені ст. 84 КПК України, у цей період, у повному обсязі не досліджені, тому з урахуванням наведених даних, колегія суддів вважає, що обставини, регламентовані ст. 177, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України є дійсними.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93).

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 183, 331, 369-372 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Продовжити застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком не більше двох місяців, тобто до 19 липня 2020 року включно.

Колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя

Суддя

Суддя