Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_4.,

суддів ОСОБА_5., ОСОБА_6.,

за участю секретаря ОСОБА_7,

прокурора ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАВ-Україна" ОСОБА_9 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 вересня 2020 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 14.04.2020 затверджено угоду про визнання винуватості від 07.04.2020, укладену у кримінальному провадженні № 0000393 між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, йому призначено узгоджене сторонами покарання за кожний злочин окремо і за сукупністю злочинів на підставі ст.70 КК України - 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки і на нього покрадено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, йому призначено узгоджене сторонами покарання за кожний злочин окремо і за сукупністю злочинів на підставі ст.70 КК України - 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки і на нього покрадено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цим же вироком застосовано спеціальну конфіскацію та передано у власність держави нерухоме тайно та корпоративні права, які постановою старшого слідчого СВ ГУ НП у м. Києві від 27.09.2020 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, у тому числі:

- об`єкти нерухомого майна, що належать на праві приватної власності ТОВ "Легалплейс" (, м. Київ, вул. Філатова, 10-а, офіс 2/14);

- об`єкти нерухомого майна, що належать на праві приватної власності ТОВ "Укрбізнес ЛТД" (, м. Київ, вул. Філатова, 10-а, офіс 2/12);

- корпоративні права ТОВ "Легалплейс" зі 100 % в його статутному капіталі, учасниками якого є Компанія "Файрмарк Рісорсиз Корп." (Торре Глобаль Пласа, 50, 19-й поверх, офіс № Н, Панама) і ТОВ "ФАВ-Україна" (, м. Київ, вул. Вишгородська, 21, літера І);

- корпоративні права ТОВ "Укрбізнес ЛТД" зі 100 % в його статутному капіталі, учасниками якого є Компанія "Файрмарк Рісорсиз Корп." (Торре Глобаль Пласа, 50, 19-й поверх, офіс № Н, Панама) і ТОВ "ФАВ-Україна" (, м. Київ, вул. Вишгородська, 21, літера І).

Цивільний позов потерпілого ТОВ "Українська металургійна компанія" задоволено. Ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно 2 288 538 629 грн 76 коп. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями.

Відшкодування збитків, завданих ТОВ "Українська металургійна компанія", у зв`язку з тяжким матеріальним становищем обвинувачених та відсутністю майна ухвалено здійснити за рахунок коштів від реалізації конфіскованого майна Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів відповідно до ч.10 ст.100 КПК України та ст.21, 23 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів", а частину, що залишиться, - зарахувати у власність держави.

У заяві та доповненнях представник ТОВ "ФАВ-Україна" ОСОБА_10. просила про відстрочку виконання вироку в частині спеціальної конфіскації належних товариству активів до завершення технологічного циклу, пов`язаного з їх використанням та звільненням, та до завершення перегляду вказаного кримінального провадження Касаційним кримінальним судом, але на більше ніж на 1 рік.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.09.2020 у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ "ФАВ-Україна" ОСОБА_9 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити заяву ТОВ "ФАВ-Україна" і відстрочити виконання вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 14.04.2020 в справі № 757/28806/18-к на 1 рік в частині:

- спеціальної конфіскації належних ТОВ "ФАВ-Україна" активів, у тому числі корпоративних прав у ТОВ "Легалплейс" (, м. Київ, вул. Філатова, 10-а, офіс 2/14) та корпоративних прав у ТОВ "Укрбізнес ЛТД" (, м. Київ, вул. Філатова, 10-а, офіс 2/12);

- спеціальної конфіскації об`єктів нерухомого майна, які належать на праві власності ТОВ "Легалплейс", ТОВ "Укрбізнес ЛТД", учасником яких є ТОВ "ФАВ-Україна".

Обґрунтовуючи свої вимоги, вказує, що оскільки ст.536 КПК України не регулює питання, пов`язані з виконанням вироку, яким застосовано спеціальну конфіскацію та вирішено цивільний позов, то відповідно до положень ст.2, ч.5 ст.128 КПК України суд повинен був застосувати норми ЦПК України, а саме, ст.435 ЦПК України, якою передбачено відстрочення або розстрочення виконання рішення у випадках, встановлених законом. З огляду на використання законодавцем сполучника "тощо" при зазначенні підстав для відстрочення виконання судового рішення, представник стверджує, що цей перелік не є вичерпним, у зв`язку з чим вирішення порушеного в заяві ТОВ "ФАВ-Україна" питання відповідає завданням кримінального провадження, і, не застосувавши ці положення закону, суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

У запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілого ТОВ "Українська металургійна компанія" ОСОБА_11. вказує, що відповідно до ст.536 КПК України до компетенції суду відноситься вирішення питання про відстрочку виконання вироку виключно стосовно відбування засудженим покарання. Посилаючись на положення ст.435 ЦПК України, представник ТОВ "ФАВ-Україна" не зазначає жодної з передбачених законом підстав, які б ускладнювали або унеможливлювали виконання вироку, фактично, здійснюючи підміну понять "відстрочення" та "зупинення" виконання вироку, що мотивує тим, що наразі оскаржується ухвала Київського апеляційного суду від 28.05.2020 про повернення апеляційної скарги на вирок. Враховуючи те, що згідно з ч.4 ст.534, п.4 ч.1 ст.430 КПК України вирішення питання про зупинення виконання вироку можливе у разі поновлення судом апеляційної інстанції строку на апеляційне оскарження або на стадії підготовки до касаційного розгляду, вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми кримінального процесуального закону. Тому просить ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною, обґрунтованою і вмотивованою; провівши судові дебати, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви представника ТОВ "ФАВ-Україна", суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідно до вимог кримінального процесуального закону відстрочка виконання вироку можлива лише стосовно відбування засудженими покарання і не допускається щодо осіб, засуджених за тяжкі (крім випадку вагітності засудженої або наявності у неї малолітньої дитини) та особливо тяжкі злочини. При цьому визнав необґрунтованими посилання на норми ЦПК України, оскільки це питання чітко врегульоване нормами КПК України.

З висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для відстрочки виконання вироку колегія суддів погоджується і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Згідно з ч.1, 2 ст.536 КПК України виконання вироку про засудження особи до виправних робіт, арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі може бути відстрочено у разі:

1) тяжкої хвороби засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання, - до його видужання;

2) вагітності засудженої або за наявності у неї малолітньої дитини - на час вагітності або до досягнення дитиною трьох років, якщо особу засуджено за кримінальний проступок або злочин, що не є особливо тяжким;

3) якщо негайне відбування покарання може потягти за собою винятково тяжкі наслідки для засудженого або його сім`ї через особливі обставини (пожежа, стихійне лихо, тяжка хвороба або смерть єдиного працездатного члена сім`ї тощо) - на строк, встановлений судом, але не більше одного року з дня набрання вироком законної сили.

2. Відстрочка виконання вироку не допускається щодо осіб, засуджених за тяжкі (крім випадків, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті) та особливо тяжкі злочини незалежно від строку покарання.

Зі змісту вказаної норми випливає, що відстрочка виконання вироку застосовується виключно до призначеного засудженим покарання певних видів у тому разі, коли його відбування є неможливим чи може потягти за собою негативні або тяжкі наслідки для засудженого, членів його сім`ї.

У своїй заяві ТОВ "ФАВ-Україна" не порушувало питання про відстрочку виконання вироку в частині призначеного покарання, що передбачено вимогами кримінального процесуального закону, а так само про відстрочення виконання вироку в частині рішення про цивільний позов, що передбачено вимогами цивільного процесуального закону. На користь цього свідчить те, що заява не містила відомості про уразливий стан засуджених, який би міг унеможливити або ускладнити виконання вироку. Спеціальна конфіскація є заходом кримінально-правового характеру, і на неї не поширюються положення ст.536 КПК України. Колегія суддів погоджується з доводами представника потерпілого, що фактично йшлося про зупинення виконання вироку в частині застосування спеціальної конфіскації, у зв`язку з чим посилання на ч.5 ст.128 КПК України та ч.1, 3 ст.435 ЦПК України є безпідставними.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 вересня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАВ-Україна" ОСОБА_10. про відстрочку виконання вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000393 щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частині спеціальної конфіскації належних Товариству з обмеженою відповідальністю "ФАВ-Україна" активів, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника товариства ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4. ОСОБА_5. ОСОБА_6.