Ухвала
іменем України
11 серпня 2020 року
м. Київ
Провадження № 51 - 1574 впс 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000576, щодо неї, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
в с т а н о в и в:
До Верховного Суду у порядку ст. 34 КПК України надійшло клопотання ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про направлення кримінального провадження щодо неї з Дарницького районного суду м. Києва до Луцького міськрайонного суду Волинської області.
У клопотанні ОСОБА_4 посилається на наявність виняткових обставин для передачі справи з одного суду іншого, а саме на те, що вона проживає у м. Луцьку, виховує неповнолітню доньку та малолітнього сина, з огляду на що не має можливості прибувати до м. Києва для участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Учасникам судового провадження повідомлено про дату, час та місце розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не прибули, що не перешкоджає його розгляду. Клопотань про відкладення розгляду на іншу дату не надійшло.
Дослідивши надані Суду матеріали провадження та перевіривши доводи, наведені у клопотанні, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Згідно з обвинувальним актом, інкриміновані дії ОСОБА_4 вчинила на ділянці 327 км автодороги М-05 сполученням «Київ-Одеса» в Любашівському районі Одеської області, тобто в межах територіальної юрисдикції Любашівського районного суду Одеської області.
Однак після надходження обвинувального акту до зазначеного місцевого суду обвинувачена в порядку ст. 34 КПК України заявила клопотання про направлення кримінального провадження до іншого місцевого суду за місцем її проживання у м. Києві. Верховний Суд ухвалою від 2 квітня 2019 року клопотання ОСОБА_4 задовольнив та передав кримінальне провадження щодо неї для розгляду до Дарницького районного суду м. Києва.
За вироком цього суду від 16 грудня 2019 року ОСОБА_4 було визнано винуватою у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Надалі Київський апеляційний суд ухвалою від 30 червня 2020 року скасував вирок та призначив новий розгляд у суді першої інстанції.
Після надходження кримінального провадження на новий розгляд до Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_4 знову звернулася до Верховного Суду з аналогічним клопотанням, в якому просить направити в порядку ст. 34 КПК України кримінальне провадження для розгляду до Луцького міськрайонного суду Волинської області, оскільки на даний час вона проживає у м. Луцьку та виховує двох дітей, тому не має можливості прибувати до м. Києва для участі в судовому розгляді.
Частиною 1 ст. 34 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду. Також до почату судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків тощо.
З огляду на вимоги процесуального закону, винятковими випадками для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого визнаються такі, якщо іншим чином забезпечити виконання завдань цього провадження неможливо.
Але чергова зміна місця проживання обвинуваченої та виховання нею двох дітей, на що вона посилається у клопотанні, не є таким винятковим випадком і не може бути підставою для наступного направлення кримінального провадження для розгляду до іншого суду. Жодних обставин, які б вказували на неможливість забезпечення виконання завдань цього провадження Дарницьким районним судом м. Києва, не вбачається.
Між тим, слід урахувати і те, що у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні з поважних причин, зокрема, наявності перешкод у прибутті в судове засідання до суду, приміщення якого знаходиться на значній відстані від місця перебування особи, судове провадження може здійснюватися дистанційно в режимі відеоконференції в порядку, встановленому статтею 336 КПК України.
Отже, підстав, передбачених ч. 1 ст. 34 КПК України, для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів Верховний Суд не вбачає, виняткових випадків, передбачених цією ж нормою Закону, не встановлено, а тому клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 34 КПК України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000576, щодо неї, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.
Ухвала Верховного Суду є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3