10.08.2020 363/1428/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в м. Вишгороді в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2020 року за № 0000425 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісовичі Вишгородського району Київської області, українця, громадянина України, який здобув середню освіту, не працює, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, за ч. 1 ст. 249 КК України,

встановив:

ОСОБА_2 на Київському водосховищі в с. Глібівка Вишгородського району Київської області, на порушення вимог ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, будучи обізнаним про дію періоду весняно-літньої (нерестової) заборони, діючи з прямим умислом спрямованим на незаконне зайняття рибним добувним промислом близько 19 год. 30.03.2020 року за допомогою надувного човна «Лисичанка-1» виплив на воду та встановив заборонене знаряддя лову, а саме сітку з жилки. Наступного дня, тобто 31.03.2020 року близько 21 год. ОСОБА_2 за допомогою того ж човна виплив на воду, де зняв встановлено напередодні ним сітку, і тим самим незаконно виловив водні живі біоресурси, зокрема рибу різних видів, а саме: карась 2 шт., судак 10 шт., синець 2 шт., лящ 27 шт., білизна 1 шт., щука 2 шт., окунь 4 шт., плітка 34 шт., плоскирка 26 шт., чим завдав істотної шкоди державі на загальну суму 14 671 грн.
Таким чином суд визнає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 249 КК України, а саме незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника ОСОБА_3 , в якій ОСОБА_2 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_3 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 249 КК України, а саме: незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_2 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_3 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Таким чином суд визнає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 249 КК України, а саме незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він офіційно не працевлаштований, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, має місце реєстрації, раніше не судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 249 КК України, а саме у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_2 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов не пред`являвся.

Речові докази по справі засоби і знаряддя вчинення злочину, добуте майно, на яке ухвалою слідчого судді від 06.04.2020 року накладено арешт, відповідно до вимог ст.ст. 96-1, 96-2 КК України підлягає спеціальній конфіскації.

На підставі викладеного та керуючись ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,

ухвалив:

визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України і за цим законом призначити йому покарання штраф в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) грн.
На підставі ст. 96-1, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію майна, яке одержане внаслідок вчинення злочину, а також використано як знаряддя злочину, в зв`язку з чим речові докази по справі: надувний човен «Лисичанка-1» та одне весло; незаконно виловлену рибу: карась 2 шт., судак 10 шт., синець 2 шт., лящ 27 шт., білизна 1 шт., щука 2 шт., окунь 4 шт., плітка 34 шт., плоскирка 26 шт. конфіскувати в порядку спеціальної конфіскації в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя