Ухвала
2 вересня 2020 року

м. Київ
Справа № 653/148/18
Провадження № 51- 4556 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 22 лютого 2018 року,

в с т а н о в и в:
Як убачається з матеріалів касаційного провадження ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 22 лютого 2018 року клопотання Міністерства юстиції України задоволено частково. Вирок Октябрського районного суду м. Іваново від 04 травня 2017 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 30 ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням електронних та інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет»)) до дев`яти років десяти місяців позбавлення волі із призначенням додаткового покарання у виді штрафу в розмірі 150 000 рублів, вирішено привести у відповідність до законодавства України. Положеннями КК України, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнаний винним вироком Октябрського районного суду м. Іваново від 04 травня 2017 року, є ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України. Постановлено вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України до дев`яти років десяти місяців позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_4 період попереднього ув`язнення з 11 жовтня 2016 року по 03 травня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України. Строк відбування покарання рахується з 11 жовтня 2016 року. В іншій частині клопотання відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду від 16 травня 2019 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення.Відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України вищевказану ухвалу місцевого суду змінено. Вирок Октябрського районного суду м. Іваново від 04 травня 2017 року, яким громадянина України ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації до покарання у виді дев`яти років десяти місяців позбавлення волі із призначенням додаткового покарання у виді штрафу в розмірі 150 000 рублів, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму, вирішено привести у відповідність із законодавством України. Визначено, що громадянин України ОСОБА_4 при продовженні відбування покарання на території України повинен відбувати покарання за злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК Україниіз застосуванням ч. 3 ст. 68 КК Україниу виді восьми років позбавлення волі без конфіскації майна. В решті ухвалу залишено без змін.

Засуджений ОСОБА_4 з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження судового рішення, 14 серпня 2020 року надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій порушує питання про перегляд вищевказаного судового рішення у касаційному порядку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК Україникасаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Правило дотримання тримісячного строку надає потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі заяви, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади, період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Оскільки ухвалу апеляційного суду за скаргою ОСОБА_4 постановлено 16 травня 2019 року, останнім днем звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою є 16 серпня 2019 року.
Таким чином, засуджений ОСОБА_5 звернувся із касаційною скаргою поза межами строку касаційного оскарження судових рішень.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
У касаційній скарзі заявник не порушує питання про поновлення строку касаційного оскарження і жодних даних про те, що строк на касаційне оскарження пропущено ним з поважних причин не зазначає, а тому касаційна скарга підлягає поверненню.
Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 22 лютого 2018 року з усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3