Справа № 314/2896/19
Провадження № 1-кп/314/167/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.09.2020 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження № 0000820 від 04.09.2018 року та № 0000549 від 12.06.2019 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Новомосковськ, Тульська область, Російська Федерація, громадянина України, освіта повна середня, одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
раніше судимого:
1)16.12.2005 вироком Вільнянського районного суду Запорізької області за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
2)01.06.2007 вироком Вільнянського районного суду Запорізької області за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у вигляді 10 років 3 місяців позбавлення волі. 22.10.2007 року Апеляційним судом Запорізької області вирок Вільнянського районного суду Запорізької області скасовано. Справу направлено до прокуратури Вільнянського району для додаткового розслідування. 06.07.2010 звільнений з Запорізького слідчого ізолятора згідно постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя на підставі ст. 281 КПК України. 29.11.2011 вироком Вільнянського районного суду Запорізької області за ч. 1 ст. 115, ст. 71, ст. 72 КК України до покарання у вигляді 10 років 3 місяців позбавлення волі. 30.03.2015 звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 20.03.2015 року, на невідбутий строк, що складає 2 роки 5 місяців 13 днів,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
встановив:

формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
на початку березня 2018, в денний час доби, ОСОБА_3 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , де скориставшись відсутністю контролю з боку власниці - ОСОБА_5 , таємно викрав двокамфорну чавунну плиту для пічного опалення, розміром 70 x 40 см, вартість якої, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 3442 від 17.09.2018 року, складає 400 гривень; чавунні пічні дверцята, розміром 22,5 x 22,5 см, вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3442 від 17.09.2018 року, складає 108 гривень 33 копійки та чавунні пічні дверцята, розміром 22 x 14 см, вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3442 від 17.09.2018 року, складає 108 гривень 33 копійки, які були вбудовані в грубу та являлися складовими частинами печі, після чого виніс дані металеві вироби з приміщення будинку та зник з місця вчинення злочину розпорядившись у подальшому вищевказаним майном на власний розсуд.
Тим самим, ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 616 гривень 66 копійок.
на початку травня 2019 року, в денний час доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , користуючись відсутністю тимчасового контролю з боку останньої, шляхом вільного доступу, з метою власного збагачення, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав мобільний телефон «NOKIA 101 Dual Sim», в корпусі чорного кольору, вартістю 325 гривень 00 копійок, який належав ОСОБА_6 .
В подальшому ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи на те законних підстав, розпорядився вищевказаним викраденим ним майном на власний розсуд, а саме продав його ОСОБА_7 за 100 гривень.
Тим самим, своїми умисними діями ОСОБА_3 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, вчинив крадіжку майна ОСОБА_6 , в результаті чого спричинив потерпілій матеріальну шкоду, згідно висновку судового експерта № 2016 від 24.06.2019, за результатами проведеної товарознавчої експертизи, на суму 325 гривень 00 копійок.
В середині травня 2019 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля огорожі периметру ТОВ «Вільнянський машинобудівний завод» (), розташований за адресою: Запорізька область, місто Вільнянськ, вулиця Софіївська, 5, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, за допомогою м`язової сили рук, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав 4 металеві листи, розміром 100 x 50 см, товщиною металу 4 мм, вартістю 156 гривень 00 копійок за 1 лист, які були встановлені на вказаній огорожі та слугували її частиною.
В подальшому ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи на те законних підстав, розпорядився вищевказаним викраденим ним майном на власний розсуд, а саме продав листи ОСОБА_8 за 200 гривень.
Тим самим, своїми умисними діями ОСОБА_3 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, вчинив крадіжку майна ТОВ «Вільнянський машинобудівний завод», в результаті чого спричинив вказаному товариству матеріальну шкоду, згідно висновку судового експерта № 2016 від 24.06.2019, за результатами проведеної товарознавчої експертизи, на загальну суму 624 гривні 00 копійок.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним даних кримінальних правопорушень при викладених вище обставинах. Він погодився з видом та вартістю речей, якими він заволодів шляхом їх таємного викрадення.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, судом було з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, та в судовому засіданні встановлена відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_3 .

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_3 .
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 за фактом таємного викрадення майна, яке мало місце на початку березня 2018, в денний час доби, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 за фактами таємного викрадення майна, які мали місце на початку травня 2019 року, в денний час доби та в середині травня 2019 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.
Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає рецидив злочину.

Мотиви призначення покарання.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд виходить з наступних обставин.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінального проступку (ч. 1 ст. 185 КК України) та нетяжких злочинів (ч. 2 ст. 185 КК України) та відповідно до розділу Особливої частини КК України є кримінальними правопорушеннями проти власності.
Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_3 , його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він має повну середню освіту, одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, перебуває на військовому обліку у Вільнянському РВК з 08.03.1993 року, раніше судимий.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, їх наслідки для потерпілих та інші обставини, суд приходить до висновку, що повинно бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі в межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України, за сукупністю злочинів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.
При призначенні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із змісту ст.ст. 50, 65 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до вимог, викладених в п. 1 та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_3 , наявність пом`якшуючих обставин та обтяжуючої покарання обставини, з врахуванням особи обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст.ст. 75 - 78 КК України.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 на суму 920 грн залишити без розгляду.
Витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.
Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369 - 380 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України, у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням терміном 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 протягом строку випробування обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Захід забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1
22.09.2020