У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.12.2020 Справа №607/19740/20

Провадження №1-кс/607/8287/2020

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернулася ОСОБА_3 зі скаргою на постанову слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_4 від 15.04.2020року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003614 від 09 листопада 2017 року.
Скаргу обґрунтовує тим, що копію зазначеної постанови отримано 29.10.2020 року, про що зазначено власноруч слічним ОСОБА_4 на оригіналі листа від 26.10.2020року №14681/9/2-2020, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що таких висновків про наявність підстав для закриття провадження слідчий дійшла без виконання усіх необхідних процесуальних дій для прийняття об`єктивного та неупередженого рішення, фактично слідчим взято до уваги лише те, що у ході досудового розслідування кримінальному провадженні керуючий Тернопільською єпархієї Української Автокефальної православної Церкви Тихон ( ОСОБА_5 ) повідомив, що Релігійна організація «Консисторія (єпархіяльне управління) Тернопільської єпархії Української Автокефальної православної Церкви» в надає згоду на визнання цієї юридичної особи потерпілою у кримінальному провадженні №0003614. У зв`язку із чим слідчим було прийнято рішення про закриття даного кримінального провадження, що здійснювалось майже три роки, на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, за встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, аргументуючи це тим, що досудове розслідування, здійснювалось у формі приватного обвинувачення, однак, потерпіла юридична особа - Релігійна організація «Консисторія (єпархіяльне управління) Тернопільської єпархії Української Автокефальної православної Церкви» особі Тихона ( ОСОБА_5 ) не надала свою згоду на залучення до кримінального провадження як потерпілої юридичної особи, так само, як і не зверталась Релігійна організація «Консисторія (єпархіяльне управління) Тернопільської єпархії Української Автокефальної православної Церкви» особі Тихона ( ОСОБА_5 ) до органу досудового розслідування із заявою про кримінальне правопорушення, що полягає у розтраті нерухомого майна та привласненні грошових коштів ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ). В постанові слідчого про закриття кримінального провадження від 29 вересня 2020 року не наведено жодної процесуальної дії, яка нею здійснювалася для розслідування кримінального правопорушення та встановлення об`єктивної істини. Тому вважає, що оскаржувана постанова винесена слідчим передчасно та є не вмотивованою.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 доводи скарги підтримала і просила задовольнити.

Слідча сліддчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, тобто не скористалася своїм правом на доведення правомірності оскаржуваної постанови, що не є перешкодою для розгляду скарги в силу ч.3 ст.306 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши доводи скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

В ч.1 ст.303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Постановою слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_4 від 15.04.2020 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003614 від 09 листопада 2017 року, закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч.2 ст. 9 КПК України).

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В ст.284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами кримінального провадження, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно ч.1 ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слідчим суддею встановлено, що у жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до Управління захисту економіки в Тернопільській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України із повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення, про яке їй стало відомо при виконанні нею обов`язків голови Громадської організації «Фонд пам`яті Блаженнішого Митрополита Мефодія».
У вказаному повідомленні викладено факти злочину проти держави, а саме, про незаконне відчуження земельної ділянки в межах Національного природного парку «Дністровський каньйон», на якій знаходились руїни палацу 17-19 століть, руїни костьолу 1716 року та залишки початку будівництва гідроелектростанції, які були передані Тернопільсько-Подільському єпархіальному управлінню Української автокефальної православної церкви у відповідності до Указу Президента України ОСОБА_8 для використання в якості чоловічого монастиря Святих Первоверховних Апостолів Петра і ОСОБА_9 , проте, у подальшому дані об`єкти нерухомості були незаконно відчужені керівником Релігійної організації «Тернопільська єпархія Української Автокефальної Православної Церкви» ОСОБА_10 ( ОСОБА_7 ) шляхом передачі їх до статутних капіталів товариств з обмеженою відповідальністю «Джуриненерго» та «Джуринфортеця» та отриманням за це грошової компенсації у сумі 382578,00 грн., які на рахунок чи в касу Релігійної організації «Тернопільська єпархія Української Автокефально Православної Церкви» не поступили й досі.
13 листопада 2017 року Прокуратура Тернопільської області повідомила ОСОБА_3 , що слідчим відділом Тернопільського ВП ГУНПї в Тернопільській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом привласнення коштів Релігійної організації «Тернопільська єпархія Української Автокефальної православної Церкви», отриманих від відчужена пам`ятки архітектури місцевого значення «Руїни Палацу 17-19 століття», за ч.4 ст.191 КК України.
Предметом розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні №0000763 є злочин, що полягає у заволодінні чужим майном шляхом незаконного позбавлення Релігійної організації «Тернопільська єпархія Української Автокефальної православної Церкви» прав на належне їй нерухоме майно та у привласненні ОСОБА_11 ( ОСОБА_7 ) грошових коштів Релігійної організації у сумі 382578,00грн., що отримані від незаконного відчуження даного нерухомого майна.
У ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003614 керуючому Тернопільською єпархією Української Автокефальної православної Церкви Тихону ( ОСОБА_5 ) було скеровано запит про залучення Релігійної організації «Консисторія (єпархіяльне управління) Тернопільської єпархії Української Автокефальної православної Церкви» до кримінального провадження, як потерпілого.
Проте, у відповідь на вказаний запит керуючий Тернопільською єпархією Української Автокефальної православної Церкви Тихон ( ОСОБА_5 ) повідомив, що Релігійна організація «Консисторія (єпархіяльне управління) Тернопільської єпархії Української Автокефальної православної Церкви» не надає згоду на визнання цієї юридичної особи потерпілою у кримінальному провадженні № 0003614.
Взявши це до уваги слідчим було прийнято рішення про закриття даного кримінального провадження, на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, за встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, аргументуючи це тим, що досудове розслідування, здійснювалось у формі приватного обвинувачення, однак, Релігійна організація «Консисторія (єпархіяльне управління) Тернопільської єпархії Української Автокефальної православної Церкви» особі Тихона ( ОСОБА_5 ) не звернулася з заявою про кримінальне правопорушення (що полягає у розтраті нерухомого майна та привласненні грошових коштів ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 )) до органу досудового розслідування і не була залучена як потерпіла сторона кримінального провадження
Однак, приймаючи постанову про закриття кримінального провадження №0003614 від 09.11.2017року слідчим не наведено жодної процесуальної дії, яка нею здійснювалася для розслідування кримінального правопорушення та встановлення об`єктивної істини та не надано цим обставинам правової оцінки.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого, прокурора повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
З наведених вище положень законодавства випливають вимоги до постанови слідчого про закриття провадження, зокрема, щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі та в залежності від встановленого, слідчий зобов`язаний прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке має бути належним чином мотивованим, із всебічним, повним і неупередженим дослідженням обставин кримінального провадження, із наданням їм належної правової оцінки, із дотриманням законності, обґрунтованості і вмотивованості, неупередженості прийнятого рішення, а також із дотриманням процесуального порядку і чіткої визначеності підстав закриття кримінального провадження, із здійсненням та зазначенням про це у постанові, повноти дій під час досудового розслідування.
З огляду на викладене слідчий суддя приходить до переконання, що скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_4 від 15.04.2020року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003614 від 09 листопада 2017 рокупідлягає задоволенню, а оскаржувана постанова, якою було закрито кримінальне провадження № 0003614 від 09 листопада 2017 рокує передчасною, не вмотивованою та такою, що підлягає скасуванню, так як із оскаржуваної постанови не слідує належного обґрунтування слідчим мотивів її винесення на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК.

При проведенні досудового розслідування органу розслідування слід вжити заходів для встановлення об`єктивної істини, в повному обсязі провести необхідні слідчі дії, за результатом чого необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_4 від 15.04.2020року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003614 від 09 листопада 2017 року задовольнити.
Постанову слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_4 від 15.04.2020року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003614 від 09 листопада 2017 року скасувати.

Направити ухвалу в СУ ГУНП в Тернопільській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала до оскарження не підлягає

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1