н/п 1-кс/953/6884/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" вересня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
02.09.2020 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на нерухоме майно - квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони її відчуження, розпорядження та користування.
В ході досудового розслідування встановлено, що 20.06.2020 року невстановлені особи, знаходячись у нотаріуса ОСОБА_6 (Харківський міський нотаріальний округ, адреса: м. Харків, вул. Ярослава Мудрого,18), шахрайським шляхом з використанням підроблених документів незаконно заволоділи житловою квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить померлій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєструвавши право власності на квартиру на громадянку ОСОБА_4 .
Згідно з відомостями інформаційно-аналітичної системи «АРМОР» МВС України громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла за своїм місцем мешкання 31.05.2020 року.
Після чого, 20.06.2020 року відповідно до договору купівлі продажу №НОН836546 від 20.06.2020 право власності на житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 від імені померлої ОСОБА_5 (після її смерті) було перереєстровано на громадянку ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на даний час житлова квартира за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у власності ОСОБА_4 .
Прокурор вважає, що житлова квартира за адресою: АДРЕСА_1 може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, крім того, вказана житлова квартира є об`єктом кримінально протиправних дій та відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, тобто є речовим доказом.
Прокурор до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити клопотання.
Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, клопотання слідчого про арешт майна, розглядається без повідомлення власника майна.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.07.2020, житлова квартира за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у власності ОСОБА_4 .
Слідчий суддя вважає, що квартира АДРЕСА_3 , відповідає даному критерію, тобто є речовим доказом матеріальним об`єктом, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
Крім того, не застосування заборони на відчуження, розпорядження та користування вищевказаною квартирою, може привести до подальшої передачі майна, а саме подальшого продажу, відчуження квартири.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Задовольнити клопотання прокурора про арешт майна.
Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони її відчуження, розпорядження та користування.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1