Справа № 703/4060/20
1-кп/703/349/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла матеріали кримінального провадження №0001097 від 23 липня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України,-

встановив:

В провадженні Смілянського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження №0001097 по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України.

У підготовчому судовому засіданні, прокурор висловила думку про те, що дане кримінальне провадження підсудне Смілянському міськрайонному суду Черкаської області, підстав для закриття чи зупинення провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК, а тому можливо призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні та заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що в межах досудового розслідування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України.

Про обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та причетність до вчинення ними інкримінованих кримінальних правопорушень свідчать матеріали кримінального провадження у їх сукупності, які зібрані під час досудового розслідування.

За результатами досудового розслідування 07 грудня 2020 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України направлено до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, при цьому строк дії ухвали, якою останнім продовжено строк тримання під вартою закінчується 19 грудня 2020 року.

Разом з тим, завершити судовий розгляд до закінчення строку дії вказаної ухвали не представляється можливим, так як судовий розгляд тільки розпочинається, а строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 закінчується 12 лютого 2021 року, відтак, виникла обґрунтована необхідність у продовженні строку тримання їх під вартою.

Прокурор зазначила, що не зменшилися та продовжують існувати ризики передбачені ст.177 КПК України, які враховувалися при обранні та продовженні запобіжного заходу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і на даний час не зменшилися та можуть виражатися у можливості їх незаконному впливі на потерпілу та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушеннях, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років із конфіскацією майна, відтак під тягарем кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення обвинувачені можуть продовжувати вчиняти злочини проти життя та здоров`я осіб, у яких є достатні підстави їх обвинувачувати, та можуть вчинити інші злочини, переховуватися органів досудового розслідування та суду, прокурор також просила врахувати, що обвинувачені не працюють, не одружені, утриманців не мають, що свідчить про відсутність у них міцних соціальних зв`язків.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, тому є підстави вважати, що останній може вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжувати свою злочинну діяльність.

На підставі викладеного прокурор просила продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строком на 60 днів та вважає, що будь-який інший запобіжний захід є недостатнім для забезпечення їх належної процесуальної поведінки.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 не заперечував щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, однак заперечував щодо продовження стосовно його підзахисного ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики зазначені прокурором у клопотанні не є доведеними, від потерпілої є заява про розгляд справи у її відсутність, ключові свідки допитані в порядку ст. 225 КПК України під час досудового розслідування та впливати на них вже немає сенсу, намірів ухилятися від органів досудового розслідування та суду не має, закордонного паспорту ОСОБА_4 не має, відтак просив замінити міру запобіжного заходу на менш сувору, а саме на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 щодо продовження стосовно його підзахисного строку тримання під вартою також заперечував, просив обрати інший менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При вирішенні судом даного клопотання просив суд врахувати, що його підзахисний має стійкі соціальні зв`язки, а саме, має сім`ю батьків та місце постійного проживання, є інвалідом з дитинства. Крім того, існування ризику, що його підзахисний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, буде вчиняти інші злочини або переховуватись від органів досудового розслідування чи суду жодним доказом не підтверджується, відтак є домислом. Проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечував.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також підтримав думку свого захисника.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, з невідомих суду причин хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення учасників процесу, прокурора, обвинувачених та їх захисників суд приходить до наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що строк тримання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під вартою спливає 12 лютого 2021 року.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

При розгляді питання щодо доцільності продовження тримання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під вартою, суд враховує, що останні обвинувачуються в скоєнні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочинів, так за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, а також, наявність ризиків, передбачених пунктами ст. 177 КПК, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим в разі визнання їх винними в кримінальних правопорушеннях, обізнаність обвинувачених про суворість покарання, передбаченого санкціями статтей за якими їх обвинувачують, можливість їх уникнення від явки до суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, з метою охорони загальносуспільних прав та інтересів унеможливлення впливу на потерпілу та свідків, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строк тримання під вартою ще на два місяці.

Відтак з врахуванням вище зазначеного обрання більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою не сприятиме їх належній процесуальній поведінці.

Перевіривши надані матеріали, заслухавши думку прокурора, обвинувачених та захисника, які вважають, що справа може бути призначена до судового розгляду, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Смілянському міськрайонному суду. Підстави для закриття провадження, передбачені пунктами 4-8 частини першої та другої статті 284 КПК України відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 183, 314, 372 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практикою Європейського суду з прав людини, -

ухвалив:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України у відкритому судовому засіданні у приміщенні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області на 11 год. 00 хв. 11 березня 2021 року.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, тобто до 22 березня 2021 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 діб, тобто до 22 березня 2021 року включно.

Копії ухвали направити начальнику ГУНП в Черкаській області, начальнику Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити прокурору, обвинуваченим та їх захисникам .

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду Апеляційним судом, якщо така не буде скасована.

Повний текст ухвали виготовлено 25 січня 2021 року.

Головуюча: ОСОБА_1