Дата документу 21.09.2020
Справа № 337/3841/18
Провадження № 1-кп/334/232/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка має середню освіту, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Відносно обвинуваченої ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії запобіжного заходу спливає 26.09.2020.

В судовому засіданні прокурор звернувся з клопотанням в порядку ст. 331 КПК України про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_7 , оскільки обвинувачена усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого нею злочину і наступного покарання, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого покарання, може впливати на свідків, переховуватися від суду. З огляду на особу обвинуваченої, характер та ступінь тяжкості злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , застосування більш м`якого запобіжного заходу вважає недостатнім.

Представник потерпілої підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачена ОСОБА_7 проти клопотання прокурора заперечувала, посилаючись на необґрунтованість обвинувачення і на відсутність ризиків, на які вказує прокурор.

Захисник, посилаючись на недоведеність наявності ризиків та неможливість застосування відносно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, просив відмовити у клопотанні прокурора і застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, врахувавши, що справа тривалий час перебуває на розгляді суду, майже всі докази сторони обвинувачення судом досліджено, обвинувачена раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки, а тому ризики зменшилися наразі, і для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої достатньо запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду та інших дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відносно обвинуваченої ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії запобіжного заходу спливає 26.09.2020, однак кримінальне провадження не може бути завершене до вказаної дати.

При вирішенні клопотання прокурора суд враховує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а відтак, на думку суду, продовжують існувати ризики того, що усвідомлюючи можливе покарання, з метою його уникнення, вона може переховуватися від суду.

Разом з тим, ОСОБА_7 раніше не судима, має постійне місце проживання, не працевлаштована, утриманців не має. Приймаючи до уваги, що докази сторони обвинувачення досліджені у повному обсязі, не проведено повторний допит свідка та додатковий допит потерпілої, про що судом було задоволено клопотання сторони захисту, не допитано обвинувачену, і те, що ОСОБА_7 перебуває під вартою з 18.06.2018, суд приходить до висновку, що ризик втечі зменшився зі збігом часу, проведеного під вартою, що не може надалі бути достатньою підставою для тримання обвинуваченої під вартою.

У відповідності до вимог ст. 178 КПК України суд оцінює в сукупності вік та стан здоров`я обвинуваченої, незворотність наслідків, що настали, вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її винуватою в інкримінованому кримінальному правопорушенні, що хоча і не є самостійною підставою для тримання особи під вартою, проте є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування і в сукупності з іншими обставинами виключає можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченої.

Сама по собі тяжкість пред`явленого обвинувачення та тяжкість можливого покарання не є самостійною, виключною та достатньою для підтвердження неможливості застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу.

Суд приходить до висновку, що запобіганню ризику переховування від суду достатньо застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці з покладенням обов`язку передбаченого ч.5 ст. 194 КПК України, з`являтися за кожною вимогою до суду.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати у відношенні обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, заборонивши ОСОБА_7 цілодобово залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням електронних засобів контролю та з покладенням обов`язку передбаченого ч.5 ст. 194 КПК України, з`являтися за кожною вимогою до суду.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 21.11.2020 року.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.
Роз`яснити обвинуваченій, що у разі невиконання ухвали та покладених на обвинувачену обов`язків суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право контролю за обвинуваченим, має право постановити ухвалу про зміну запобіжного заходу, згідно з положеннями КПК України.

Виконання ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання обвинуваченої.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали 21.09.2020 о 18.00 год.

Суддя: ОСОБА_1

Інші судді, які входять до складу колегії:

ОСОБА_2

ОСОБА_3