ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 632/1857/19 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/799/20 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: Застосування амністії
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю засудженого ОСОБА_7 , який взяв захист своїх інтересів на себе, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14 11 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскарженого судового рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування щодо нього п. «в» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» і звільнення від подальшого відбування покарання та скорочення наполовину невідбутої частини покарання.

Таке рішення мотивовано тим, що до застосування амністії існують певні обмеження, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які повністю виключають можливість застосування амністії до засудженого ОСОБА_7 (а.с.16).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою застосувати щодо нього амністію, або скоротити невідбуту частину покарання.

Такі вимоги обґрунтував тим, що він має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, а також онкохвору дружину (а.с.35-36).

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор заперечувала проти задоволення вимог апеляційної скарги засудженого, вважала оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом у відповідності до норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністією є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Закон України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22 12 2016 року набув чинності 07 09 2017 року.

Стаття 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 12 2016 року, містить вичерпний перелік осіб, які підпадають під дію вказаного Закону, зокрема, п. «в» зазначеної статті передбачено, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають, в тому числі, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 10 2017 року за ч.2 ст.286, ч.1 ст.135, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. Злочини вчинено 15 02 2016 року (а.с.12-14).

ОСОБА_7 являється батьком трьох неповнолітніх дітей 2008, 2015 та 2018 року народження, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с.2,3,4).

Тобто формально на ОСОБА_7 розповсюджуються положення вказаної статті. Проте, до застосування амністії існують певні обмеження, передбачені ст.9 ЗУ «Про амністію у 2016 році», які повністю виключають можливість застосування амністії до останнього.

Зокрема, п. «е» ст.9 ЗУ «Про амністію у 2016 році», передбачає, що амністія не застосовується до осіб, яких, поміж іншим, засуджено за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, що спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, вчинене особою у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів (ч. 2 ст. 286 КК України).

З мотивувальної частини вироку, яким засуджено ОСОБА_7 за ч.2 ст.286, ч.1 ст.135КК України, вбачається, що останній, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої.

Зважаючи на положення п. «е» ст.9 ЗУ «Про амністію у 2016 році» дана обставина виключає можливість застосування щодо ОСОБА_7 амністії, у зв`язку з чим суд першої інстанції вмотивовано відмовив в задоволенні клопотання засудженого.

Ті обставини, що ОСОБА_7 має трьох неповнолітній дітей та хвору дружину, - досліджувалися судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали та обґрунтовано відхилені.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав, дійшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_7 ЗУ «Про амністію у 2016 році», у зв`язку з чим підстав для задоволення апеляційної скарги останнього колегією суддів не вбачається.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14 11 2019 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» і звільнення від подальшого відбування покарання та скорочення наполовину невідбутої частини покарання, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу засудженого, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

___________ ________________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4