Справа № 308/5743/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , представника служби у справах дітей Ужгородської райдержадміністрації ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000415 від 24 квітня 2020 відносно неповнолітнього громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Галоч Ужгородського району Закарпатської області, з початковою освітою, не одруженого, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи засудженим Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 24 грудня 2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років та звільненим на підставі статей 75, 104 КК України від відбування покарання з іспитовим строком два роки, на шлях виправлення не став та продовжив свою злочинну діяльність за таких обставин.

Так, 03 квітня 2020 року в період часу з 15 години 30 хвилин по 17 годину 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 , маючи непогашену (не зняту) судимість за скоєння злочину, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України, тобто діючи повторно, заздалегідь домовившись із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, про спільне вчинення крадіжки. Діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливими мотивом та метою, реалізуючи заздалегідь обдуманий умисел спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто - таємно, шляхом перелізання через паркан заввишки близько одного метра шістдесяти сантиметрів потрапив на територію римо-католицької парафії села Шишлівці Мукачівської римо-католицької єпархії за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом пошкодження скла віконної рами на парафіяльному будинку потрапив всередину зазначеного будинку, у якому тимчасово проживав потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звідки незаконно, безоплатно та поза волею власника вилучив належні потерпілому нетбук марки «ACER» моделі «One 10 (D16H1)», комп`ютерну USB-мишку марки «A4NTCH» моделі «N-70FX», ноутбук марки «LENOVO» моделі «V580С» із зарядним пристроєм, тобто викрав чуже майно, після чого покинув місце вчинення злочину, маючи у такий спосіб реальну можливість розпорядитися викраденим майном.

Ринкова вартість нетбука марки «ACER» моделі «One 10 (D16H1)», бувшого у використанні, з урахуванням ознак зносу станом цін на 03 квітня 2020 року становить 2833 гривень 30 копійок; ринкова вартість комп`ютерної USB-мишки марки «A4NTCH» моделі «N70FX», бувшої у використанні, з урахуванням ознак зносу станом цін на 03 квітня 2020 року становить 116 гривень 30 копійок; ринкова вартість ноутбука марки «LENOVO» моделі «V580C» із зарядним пристроєм, бувшого у використанні, з урахуванням ознак зносу станом цін на 03 квітня 2020 року становить 4766 гривень 70 копійок.

У такий спосіб неправомірними діями неповнолітнього ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 заподіяно матеріальні збитки на загальну суму 7716 гривень 30 копійок (сім тисяч сімсот шістнадцять гривень тридцять копійок).

Своїми умисними діями неповнолітній ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яка скоєна повторно, групою осіб за попередньою змовою та поєднана з проникненням у житло.

12 червня 2020 прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000415 від 24 квітня 2020 з одного боку, та неповнолітній підозрюваний у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участі захисника ОСОБА_6 та законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 , з іншого боку, перекладача, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди про визнання винуватості неповнолітній підозрюваний ОСОБА_4 , під час досудового розслідування повністю визнає свою винуватість у зазначених діяннях, а також зобов`язався: а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у кримінальному провадженні; б) сприяти досудовому слідству та судовому розгляду.

Сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, неповнолітньому підозрюваному необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 24.12.2019 та призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди. В угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.

У підготовчому судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , через перекладача ОСОБА_7 , свою вину у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник у судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, проте надав письмову заяву про його згоду на укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні.

Суд, вивчивши надані матеріали, заслухавши учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), яка скоєна повторно, групою осіб за попередньою змовою та поєднана з проникненням у житло, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Судом встановлено, що неповнолітній обвинувачений цілком розуміє положення п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджені обвинуваченим та прокурором вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконався що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши обвинуваченому обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.

Суд врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме вчинення злочину неповнолітньою особою, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що є пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України.

Обставини, що обтяжують його покарання, вчинення злочину особою відповідно до обвинувального акту відсутні.

Крім цього, при призначенні покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що характеризують особу винуватого, нейтральну характеристику за місцем проживання, та те, що обвинувачений раніше судимий вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.12.2019 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком на 5 років та звільненим на підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбування покарання з встановленням іспитового строку два роки.

Враховуючи вищенаведене, суд вбачає за належне визначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання в угоді у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 24.12.2019 та призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , обраний відповідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.06.2020 у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, слід залишити в силі до набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого по справі. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадку та порядку, передбаченого законом.

Витрати на проведення товарознавчої експертизи становлять: висновок експерта №11/251 від 27 квітня 2020, сума витрат на проведення якої становить 2451 гривню 75 копійок; витрати за проведення дактилоскопічної експертизи (висновок експерта № 3/118 від 28 квітня 2020 року), сума витрат на проведення якої становить 1307 гривень 60 копійок. Зважаючи на те, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 не має постійного доходу, доказів такого не надано в судовому засіданні, тому зазначені процесуальні витрати слід віднести за рахунок Держави.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 371, 394, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 червня 2020 укладену між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000415 від 24 квітня 2020 з одного боку, та неповнолітнім підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участі захисника ОСОБА_6 та законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 , перекладача, з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання за ч. 3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 24.12.2019 та призначити остаточне покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи в розмірі 2451,75 грн. та за проведення дактилоскопічної експертизи в розмірі 1307,60 грн. віднести на рахунок Держави.

Після набрання вироком суду законної сили речові докази, а саме: нетбук марки «ACER» моделі «One 10 (D16H1)», комп`ютерну USB-мишку марки «A4NTCH» моделі «N70FX», ноутбук марки «LENOVO» моделі «V580C» із зарядним пристроєм - вважати повернутими власнику. Речові докази: шість відрізків скотчу зі слідами папілярних візерунків, уламок з викрутки, слід віджиму з вікна, з пластилину, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , обраний відповідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.06.2020 у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та слідчого судді (суду) за першою вимогою; цілодобово не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду - залишити в силі до набрання цим вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі неподання на нього апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, його захиснику, законному представнику та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1