Справа № 216/5410/18
Провадження № 1-кп/216/265/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001490 від 07.09.2018 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта середньо спеціальна, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має,раніше не судимого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.08.2018 року приблизно о 02-00 годині, перебуваючи поблизу приміщення «Державна Національна лотерея», яке розташоване по проспекту Поштовому, що у Центрально-Міському районі, м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, побачив, що у стані алкогольного сп`яніння на тротуарі лежить потерпілий ОСОБА_6 , при цьому визначив мобільний телефон марки «Айфон-6» (імеі № НОМЕР_1 ), у корпусі срібного кольору, який лежав на асфальті біля потерпілого, як предмет свого злочинного посягання.
Після чого, ОСОБА_3 , знаходячись у зазначеному місці у зазначений час, керуючись своїм злочинним умислом та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, підійшов до лежачого на асфальті потерпілого ОСОБА_3 , та відкрито викрав мобільний телефон марки «Айфон-6» (імеі № НОМЕР_1 ), у корпусі срібного кольору, який лежав на асфальті біля потерпілого ОСОБА_6 , та привласнивши відкрито викрадений телефон потерпілого, ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадений мобільний телефон, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 17/12.1/523 від 21.08.2018, на суму 7 366, 67 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час судового розгляду, фактичні обставини обвинувачення та пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось.
Обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки він фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.
Прокурор, захисник, кожен окремо проти задоволення такого клопотання не заперечував.
Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його клопотання, заявлене в судовому засіданні. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.
Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим ОСОБА_3 .
Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мало місце діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_3 . Це діяння містить склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Прокурор у судовому засіданні, ураховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, просив визнати останнього винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки.
Обвинувачений у судовому засіданні також просив суд призначити покарання із застосуванням іспитового строку.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до положень ст. 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, співпрацював з органом досудового розслідування,характеризується позитивно, в силу ст. 89 КК України не судимого, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебував і не перебуває (м.к.п. 72-74), матеріальна шкода потерпілому відшкодована.
Також орган пробації Центрально Міського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області за наслідками вивчення особи обвинуваченого ОСОБА_3 його способу життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить великої небезпеки для суспільства, тому останні вважають за можливе звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та покладення на правопорушника обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_3 потрібно призначити покарання в виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання його звільнити з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 572 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню на користь держави у розмірі 572 грн. (п`ятсот сімдесят дві гривень).

Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

Речові докази що знаходяться на зберіганні у потерпілої сторони, відповідно до розписки ОСОБА_6 (м.к.п. а.с. 30) залишити потерпілому.

Матеріали кримінального провадження № 0001490 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/5410/18 (1-КП/216/265/20).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при проголошенні вироку, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1