ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/2372/20
Провадження № 1-кс/210/1429/20

"23" липня 2020 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасники кримінального провадження, які беруть участь у розгляді скарги: слідчий ОСОБА_3 , скаржник - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 30 червня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000159 від 12.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді надійшла вищевказана скарга. Скаржник вважає постанову винесено передчасно, оскільки не було вчинено жодних слідчих дій для прийняття такого рішення. До проведення досудового розслідування кримінального провадження поставилися формально та безвідповідально. Тому просить слідчого суддю постановити ухвалу, якою скасувати постанову від 30.06.2020 року про закриття кримінального провадження №0000159 від 12.03.2020 року за ст.358 КК України винесену слідчим СВ КРВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 .
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою позицію підтримав з мотивів викладених у скарзі, зазначає, що не має заборгованості перед кооперативом, що 12 підписів у протоколі підроблено.
Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що під час розслідування встановлено відсутність складу правопорушення, і відсутня можливість провести слідчі дії, зокрема провести експертизу, оскільки свідки відмовляються давати покази, оригіналь протоколу не надано, а примусове відібрання зразків у свідків не є можливим..
Вислухавши аргументи сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні рішення слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження можуть бути оскаржені - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевірити наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному
Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.
Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Правова природа оскарження процесуального рішення слідчого, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження, а й підстави його закриття.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2020 у справі № 210/1330/20 за результатом розгляду скарги ОСОБА_4 зобов"язано Криворізьке районне відділення поліці КВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості за заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 358 КК України.
З матеріалів кримінального провадження також встановлено, що ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2020 у справі № 210/2372/20 за результатом розгляду скарги ОСОБА_4 скасовано постанову слідчого від 18 травня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадження № 0000159 від 12.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.
Тобто, проведення досудового розслідування вже було предметом судового контролю слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, та вчиненим слідчим діям щодо дослідження обставин справи надавалась оцінка.
Під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000159 від 12.03.2020 слідчим додатково, на виконання ухвали слідчого судді від 12.06.2020, здійснено процесуальну слідчу дію визнано ОСОБА_4 потерпілим та проведено його допит.
Згідно з частинами 1,3,5,6 ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.
Зі змісту оскаржуваної потерпілим постанови вбачається, що підставою для закриття кримінального провадження слугувало те, що: ".. особи, підписи яких на думку потерпілого підроблені, відмовились давати покази з приводу підтвердження чи спростування факту підробки головою ОК "СТ Союз-1" - ОСОБА_5 , протоколу № 1 загальних зборів членів ОК "СТ Союз" від 21.12.2019р, і це унеможливлює подальше проведення судово-почеркознавчої експертизи, що в причинно-наслідковому зв"язку має виключення можливості встановлення факту підроблення протоколу № 1 загальних зборів членів ОК "СТ Союз-1" від 21.12.2019р. " З цих підстав, слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження у зв"язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Слідчий суддя звертає увагу на наступне.
Частиною 1 статті 284 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для закриття кримінального провадження. Пунктами 1-3 цієї ж частини цієї ж статті визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо:
1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення;
2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;
3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.
За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень має суворо додержуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з вимогами ст. 91 КПК доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого. Як визначено в ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до п.3 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Дослідженням матеріалів кримінального провадження встановлено, що ухвалюючи оскаржувану постанову, слідчим не було вжито всіх необхідних заходів щодо збирання доказів, не були перевірені всі доводи, викладені заявником в заяві про вчинення злочину. Так слідчий з часу внесення відомостей до ЄРДР по даному факту обмежився лише допитом самого заявника ОСОБА_4 . Жодних інших слідчих чи процесуальних дій по даному кримінальному провадженню, в тому числі тих про які вказав скаржник у скарзі, до часу постановлення спірної постанови 30 червня 2020 року, слідчим не проведено.
У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
При цьому складом злочину визнається сукупність закріплених у кримінальному законі ознак, за наявності яких реально вчинене суспільно небезпечне діяння визнається злочином.
Диспозицією ч.1 ст. 358 КК України передбачено відповідальність за підроблення посвідчення або іншого документа, який видається чи посвічується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою, або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, а так само інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.
Предметом злочину не визнаються документи, які хоч і мають певне юридичне значення, але не надають конкретних прав або не звільняють від обов`язків (наприклад, різноманітні заявки, запити, характеристики, супроводжувальні листи, вкладиші до посвідчень, первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій).
Системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднання громадян, юридичних осіб, незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.
При встановленні ознак офіційного документа слід керуватися такими критеріями: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер - підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків.
Об`єктом злочину є встановлений законодавством порядок ведення, обігу і використання офіційних та деяких приватних документів, який забезпечує нормальну діяльність підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а також прав і законних інтересів громадян, порядок документального посвідчення фактів, які мають юридичне значення,
Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом. Обов`язковою суб`єктивною ознакою підроблення документа, виготовлення підробленого штампа, печатки або бланку є мета використання зазначених предметів як підроблювачем, так і іншою особою. Мета використання підробленого документа означає прагнення винного отримати певні права або звільнитись від обов`язків і має конкретний характер (приховати шлюб або судимість, збільшити стаж роботи за спеціальністю, влаштуватись на певну посаду, вступити до вузу, тощо).
Об"єктивна сторона складу злочину, визначеного частиною 1 статтею 358 КК України охоплюються лише діями по підробці або збуту офіційних документів, і не охоплюються настанням наслідків у вигляді завдання шкоди.
Слідчим суддею під час розгляду скарги встановлено, що доводи ОСОБА_4 стосовно неповноти проведеного досудового розслідування, знайшли своє підтвердження, оскільки, слідчим не проведено повного дослідження всіх обставин справи в даному кримінальному провадженні, які є необхідними для встановлення істини у ньому, а саме: не допитано свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .. Не допитано голову Обслуговуючого кооперативу «СТ Союз-1» ОСОБА_18 ; Не допитано секретаря ОК «СТ Союз-1» ОСОБА_19 ; Слідчий не звернувся із клопотанням до слідчого судді щодо винесення рішення про задоволення клопотання в наданні слідчому тимчасового доступу та можливість вилучити (зробити виїмку) оригіналу документу - Протоколу №1 загальних зборів членів ОК «СТ Союз- 1» від 21.12.2019 року та додатку №1 до нього всього 5 сторінок, який знаходиться в розпорядженні ОК «СТ Союз-1» в особі голови правління ОСОБА_18 в селі Вільному, Криворізького району, Дніпропетровської області; Не допитано інших членів ОК зазначених в протоколі; Не призначено почеркознавчу експертизу.
Слідчий суддя зауважує, що закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину лише з підстав неможливості провести експертизу, є недопустимим, та формальність проведення досудового розслідування.
Під час досудового розслідування взагалі не досліджувалося питання, про наявність складу злочину за ч. 1 ст. 358 КК України, оскільки маючи в наявності копію протоколу № 1 загальних зборів членів ОК "СТ Союз-1", про факт підроблення якого стверджує потерпілий, і який є предметом злочину, слідчий не надав оцінку такому документу з точки зору його наледжності до офіційних документів, а так само які наслідки правового характеру він спричинив потерпілому, як наприклад - припинення певних прав та/або обов`язків, звуження їх змісту, тощо.
Виходячи із загальних засад кримінального провадження будь яке рішення у кримінальному провадженні має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Постанова про закриття кримінального провадження, яка оскаржується, не відповідає зазначеним критеріям.
Оскільки, в ході досудового розслідування кримінального провадження №000014 не надано належної правової оцінки обставинам, була допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, із змісту вказаної постанови не вбачається з яких підстав слідчий дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення у зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 26 червня 2020 року підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВКриворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 30 червня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000159 від 12.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 358 КК України - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 30 червня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000159 від 12.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000159 від 12.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 358 КК України повернути до Криворізького районного відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 24 липня 2020 року об 12год.15хв. в залі № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу за адресою: м. Кривий Ріг, пр-т Миру, 24.

Слідчий суддя: ОСОБА_1