Єдиний унікальний № 946/7376/20
Провадження № 1-кп/946/656/20
ВИРОК
Іменем України

02 грудня 2020 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі суду в місті Ізмаїл Одеської області у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001049, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луганськ, громадянина України, освіта середньо - технічна, який не працює, одружений, має малолітню дитину 2011 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Судом встановлено, що 07 вересня 2020року о 20 годинні 53 хвилини, ОСОБА_4 , знаходячись в кабінеті прийому громадян в адміністративній будівлі Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Михайлівська, 27, під час складання співробітниками патрульної поліції адміністративного протоколу на нього, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, а також той факт, що перед ним знаходиться працівник поліції, який перебував у форменому одязі та знаходився при виконанні службових обов`язків, а саме: інспектор роти з обслуговування м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_6 , ОСОБА_4 умисно наніс два удари коліном лівої та правої ноги потерпілому ОСОБА_6 в пахову ділянку, спричинивши тим самим йому побої.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України за ознаками умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
У судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчиненні зазначеного злочину, щиро розкаявся в його вчиненні.
12 листопада 2020 року між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 , з іншого, за участю захисника ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.
За умовами вказаної угоди від 12 листопада 2020 року прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язків обвинуваченого щодо беззастережного визнання висунутого обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч.2 ст.345 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки зі звільненням на підставі ст.ст.75,76 КК України від відбування покарання з випробуванням. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

Потерпілий ОСОБА_6 12 листопада 2020 року надав заяву, в якій надав згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, вказавши, що матеріальну шкоду йому не завдано. Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений належним чином. Цивільний позов від потерпілого не надходив. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст.325 КПК України прийшов до висновку про проведення судового розгляду без участі потерпілого.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд також погоджується з кваліфікацією його дій за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, санкцією ч.2 ст. 345 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до дванадцяти років.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені йому п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. При цьому суд враховує те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся в його вчиненні, активно сприяв його розкриттю.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Речові докази розподіляються відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 369 371, 373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 листопада 2020 року, укладену між прокурором, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 , з іншого.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на один рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без узгодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання законної сили вироку відносно ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази по справі оптичний диск з відеозаписом датованим 07 вересня 2020року, на якому зафіксовано подію, що мала місце 07 вересня 2020 року в кабінеті прийому громадян Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області у період часу з 20 години 53 хвилин по 20 годині 54 хвилин та електронний носій інформації - оптичний диск DVD-R з відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів ВН 1311 та ВН 1369 за 07 вересня 2020 року, на які накладено арешт на підставі ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 вересня 2020 року та 10 вересня 2020 року, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1