Справа № 348/2481/18
У Х В А Л А
про продовження строку тримання під вартою

28 жовтня 2020 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі судді зі складу колегії суддів ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Рожнятів, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0000370 внесене до ЄРДР 21 травня 2018 про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні злочинів, передбачених п. 5, п. 8 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст.15, п. 5, п. 8 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_3 строку тримання під вартою посилаючись на те, що термін тримання під вартою обвинуваченому спливає 03 листопада 2020 року. Клопотання мотивоване тим, що розгляд кримінального провадження триває, а ризики передбачені пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати.

Не погоджуючись з клопотанням сторони обвинувачення захисник ОСОБА_5 просила змінити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника, просив обрати йому більш м`який запобіжний захід. Він не має наміру ухилятися від суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Вислухавши думки всіх учасників судового провадження суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 04 вересня 2020 року ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 03 листопада 2020 року.

До вказаної дати закінчити розгляд кримінального провадження неможливо з об`єктивних причин, оскільки судом не допитано всіх свідків , два члени колегії суддів, що розглядає дане кримінальне провадження хворі.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно п. 20-5 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України, у разі неможливості у визначений КПК України строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів.

Враховуючи, що головуючий суддя ОСОБА_6 та суддя ОСОБА_7 перебувають на лікарняному, строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 спливає 03 листопада 2020 року, з метою дотримання та захисту прав, свобод та інтересів осіб у вказаному кримінальному провадженні, суд вважає за можливе одноособово суддею з колегії суддів, розглянути питання продовження строку дії запобіжного заходу відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, з урахуванням п. 20-5 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Вирішуючи клопотання суд враховує вимоги пунктів 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; зокрема, при продовженні строку тримання під вартою, суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Суд вважає, що на час розгляду клопотання прокурора продовжують існувати ризики, на які посилається прокурор в своєму клопотанні, зокрема ймовірність переховування ОСОБА_3 від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких, вік обвинуваченого та стан його здоров`я, сімейний стан, з урахуванням реального існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд не вбачає підстав для зміни раніше обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу, оскільки більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

Тому, не роблячи передчасних висновків щодо винуватості обвинуваченого суд вважає, що підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, у зв`язку з чим, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу є необгрунтованим і таким, що не підлягає до задоволення.

Крім цього, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, у суду немає підстав для визначення розміру застави, оскільки обвинуваченому інкримінується вчинення злочинів, що спричинили загибель людини.

За змістом частини четвертої статті 196 КПК України, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись статтями 177, 183, 196, 197, 331, п. 20-5 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12), відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, продовжити на 60 днів до 27 грудня 2020 року включно.

У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м"який, відмовити.

Копію ухвали направити обвинуваченому ОСОБА_3 , прокурору, захиснику та начальнику "Державної установи "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 7 діб після її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк після отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1