Справа № 307/3981/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді у відсутності учасників розгляду судове провадження 11-сс/4806/410/20 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 25. 06. 2020.
Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 та надано дозвіл на проведення обшуку в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №213330604 зареєстроване на праві спільної часткової приватної власності у розмірах часток по за ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , який був проведений 24. 06. 2020 з 18 по 19 год. старшим слідчим СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 та в ході якого було виявлено та вилучено речі, що мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, а саме: системний блок марки «DELL» серійний код: 3, який визнано речовим доказом, упаковано в спеціальний пакет НПУ ГСУ №7261608 та поміщено у кімнату для зберігання речових доказів при Тячівському ВП ГУ НП в Закарпатській області.
Цією ж ухвалою слідчого судді накладено арешт шляхом заборони розпорядження та користування тимчасово вилученим майном в ході проведеного обшуку в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №213330604 зареєстроване на праві спільної часткової приватної власності у розмірах часток по за ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме: системним блоком марки «DELL» серійний код: 3, який визнано речовим доказом, упаковано в спеціальний пакет НПУ ГСУ №7261608 та поміщено у кімнату для зберігання речових доказів при Тячівському ВП ГУ НП в Закарпатській області.
Клопотання слідчий обґрунтував тим, що СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України, відомості про яке за №0001192, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20. 12. 2019.

-2-
Досудовим розслідуванням встановлено, що 20. 12. 2019 о 13 год. 12 хв. до Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатсьій області, по телефону 102 надійшло анонімне повідомлення про те, що на території Тячівського району функціонують зали незаконних ігрових апаратів. З 18 по 19 год. - 24. 06. 2020 було проведено огляд місця події у приміщенні кафе-бару, що знаходиться у приміщенні будівлі АЗС за адресою: АДРЕСА_1 , без згоди користувача даного приміщення, із застосуванням відео-фіксації, та за участі громадянки ОСОБА_10 , мешканки АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено під одним із столиків під стіною системний блок марки «DELL» серійний код: НОМЕР_1 , який був підключений до електроенергії, плазмового телевізора, та до інтернет мережі.
Зазначений огляд та вилучення речей проведено до постановлення слідчим суддею ухвали про надання дозволу на проведення обшуку володіння особи, підставами для проведення невідкладного огляду були достатні дані вважати, що у приміщенні кафе-бару, що знаходиться у приміщенні будівлі АЗС за адресою: АДРЕСА_1 , яке згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №213330604 зареєстроване на праві спільної часткової приватної власності у розмірах часток по за ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходиться майно, що може бути доказом вчинення кримінального правопорушення (злочину), і зволікання у проведенні огляду могло призвести до втрати чи знищення цього майна, а саме: обладнання за допомогою якого здійснюється незаконна діяльність пов`язана з наданням послуг у сфері грального бізнесу, грошових коштів, здобутих у результаті злочинної діяльності, письмових записів про результати злочинної діяльності (боргові записи, суми виграшів тощо), яке є доказом, та знаряддям вчинення кримінального правопорушення (злочину), а також інших предметів, документів чи даних, що мають значення для вирішення кримінального провадження по суті.
Також, слідчий зазначає, що у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, вищевказане майно постановою старшого слідчого СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 визнано речовим доказом. З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно в ході проведеного обшуку від користувача ОСОБА_10 , яке згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 213330604 зареєстроване на праві спільної часткової приватної власності у розмірах часток по за ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , шляхом заборони відчуження, розпорядження, та користування майном, а саме: системним блоком марки «DELL» серійний код: НОМЕР_1 , який був підключений до електроенергії, плазмового телевізора, та до інтернет мережі, оскільки вказане майно має значення для досудового розслідування та з`ясування обставин кримінального правопорушення. Такий містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та має значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на майно, мотивована тим, що зазначене у клопотанні майно визнане речовим доказом у кримінальному провадженні №0001192 від 20. 12. 2019, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України та з урахуванням можливості використання вилученого майна як доказів у кримінальному провадження, з метою збереження речового доказу та досягнення повноти та всебічності у даному кримінальному провадження, прийшов до висновку про наявність достатність підстав для накладення арешту на це майно, яке відповідає критеріям, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
-3-
В апеляційній скарзі, поданій в інтересах ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді від 26. 06. 2020 про надання дозволу на проведення обшуку та накладення арешту на майно скасувати та відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Вказує на те, що незаконність ухвали слідчого судді в частині надання дозволу на проведення обшуку полягає у тому, що слідчий у порушення вимог ст. 233 КПК України прийняв рішення про проведення обшуку нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 , видаючи його за огляд місця події із залученням двох понятих та з відеофіксацією вказаної дії. Зазначений обшук приміщення відбувався без ухвали слідчого судді та всупереч вимог ст. 233 КПК України і під час цих незаконних дій було вилучено системний блок. Також адвокат зазначає, що саме клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 234 КПК України, оскільки у клопотанні не зазначено анкетних даних володільця приміщення, в якому проводився обшук. Підставою для проведення обшуку слідчим було вказано наявність планшетів, однак в ході несанкціонованого обшуку, виявили системний блок, між тим, зазначає, що жодних доказів незаконного грального бізнесу слідчим до клопотання не додано, а тому вважає ухвалу слідчого судді про надання обшуку незаконною. Також вважає, що після проведення обшуку слідчий зобов`язаний був зареєструвати нові відомості в ЄРДР та розпочати досудове розслідування, однак в порушення вимог ст. 214 КПК України, слідчий лише долучив протокол обшуку до вже існуючого кримінального провадження за №0001192.
Адвокат ОСОБА_5 також вказує на те, що порушення слідчим процедури внесення відомостей до ЄРДР тягне за собою незаконність ухвали слідчого судді і в частині накладення арешту на майно. Вказує на те, що при розгляді клопотання про арешт майна, слідчий суддя не дотримався вимог ст. ст. 98, 170, 173 КПК України, оскільки залишив поза увагою, те що незважаючи на те, що досудове розслідування кримінального провадження № №0001192 розпочато ще 20. 12. 2019, проте жодній особі не вручено повідомлення про підозру, оскільки ніхто жодної протиправної діяльності не здійснював. Також звертає увагу на те, що вилучене та арештоване майно і не було об`єктом кримінально-протиправних дій, та не набуте кримінально-протиправним шляхом. На його думку у клопотанні слідчого відсутні докази наявності достатніх підстав чи розумних підозр вважати, що майно, про яке йдеться у клопотанні, є доказом злочину і відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Крім того апеляційний суд враховує заяву адвоката ОСОБА_5 про розгляд апеляційної скарги у їх відсутності.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Згідно ст. 129 Конституції України одним з основних принципів судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку чітко визначено та регламентовано главою 31 КПК України.

У частинах першій і другій статті 309 КПК України наведений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені апеляційним порядком під час досудового розслідування.
-4-

Згідно ч. 3 ст. 309 КПК України інші ухвали слідчого судді, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України апеляційним порядком можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
З ухвали слідчого судді від 25. 06. 2020 вбачається, що слідчий суддя, зокрема, задовольнив клопотання старшого слідчого СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 та надав дозвіл на проведення обшуку в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 213330604 зареєстроване на праві спільної часткової приватної власності у розмірах часток по за ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , який був проведений 24. 06. 2020 з 18 по 19 год. старшим слідчим СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 та в ході якого було виявлено та вилучено речі, що мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, а саме: системний блок марки «DELL» серійний код: 3, який визнано речовим доказом, упаковано в спеціальний пакет НПУ ГСУ №7261608 та поміщено у кімнату для зберігання речових доказів при Тячівському ВП ГУ НП в Закарпатській області.
За змістом указаних вище норм вбачається, що ухвала слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 25. 06. 2020 про задоволення клопотання слідчого в частині надання дозволу на проведення зазначеного обшуку, апеляційному оскарженню відповідно до ст. ст. 309, 392 КПК України не підлягає, отже, така ухвала в цій частині апеляційним порядком оскаржена бути не може.

Крім того, в ухвалі слідчого судді від 25. 06. 2020 обґрунтовано зазначено про відсутність права апеляційного оскарження цієї ухвали в частині надання дозволу на проведення обшуку в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

Якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню апеляційним порядком, суддя доповідач, відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, повинен відмовити у відкритті апеляційного провадження.
Згідно ст. 422 КПК України, отримавши апеляційну скаргу на ухвалу слідчого-судді, суддя доповідач невідкладно витребовує із суду першої інстанції відповідні матеріали та не пізніш як за день повідомляє особу, яка її подала, прокурора та інших заінтересованих осіб про час, дату і місце апеляційного розгляду. Розглядається апеляційна скарга не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції, однак у зв`язку з надходженням матеріалів вже після визначення часу та дати апеляційного розгляду, відмова у відкритті апеляційного провадження є неможливою.
Оскільки порядку закриття апеляційного провадження, як відкритого передчасно, КПК України не передбачає, підлягає до застосування правило ч. 6 ст. 9 цього Кодексу: коли положення КПК України не регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
З цих підстав апеляційний суд вважає за необхідне застосувати аналогію кримінального процесуального закону, а саме процедуру закриття апеляційного провадження, передбачену ч. 2 ст. 403 КПК України в частині апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 213330604 зареєстроване на праві спільної часткової приватної власності у розмірах часток по за ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , який був проведений 24. 06. 2020 з 18 по 19 год. старшим слідчим
-5-

СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 та в ході якого було виявлено та вилучено речі, що мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, а саме: системний блок марки «DELL» серійний код: 3, який визнано речовим доказом, упаковано в спеціальний пакет НПУ ГСУ №7261608 та поміщено у кімнату для зберігання речових доказів при Тячівському ВП ГУНП в Закарпатській області, та закрити апеляційне провадження в цій частині.
Відповідно до вимог ст. ст. 370, 372 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Цим вимогам закону в іншій частині ухвала слідчого судді від 25. 06. 2020 відповідає у повній мірі.

Як вбачається з клопотання в провадженні СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001192 від 20. 12. 2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

25. 06. 2020 старший слідчий СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , про надання дозволу на проведення обшуку та арешт тимчасово вилученого в користувача ОСОБА_10 майна у рамках кримінального провадження №0001192 від 20. 12. 2019, а саме системного блоку марки «DELL» серійний код: НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч.2ст. 131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогамист.ст.170 -173 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав уважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

-6-

Приписами ч. 1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить установлення чи є вказане майно знаряддям чи предметом злочину, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження, слідчим суддею правомірно накладено на нього арешт як на речовий доказ.

Окрім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07. 06. 2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Слідчий суддя відповідно до вимог ст. ст. 170-173 КПК України, з`ясував всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, в тому числі належно перевірив наведені в клопотанні слідчого доводи про наявність підстав для накладення арешту на майно.

З матеріалів судового провадження вбачається, що постановою старшого слідчого СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області від 25. 06. 20120 системний блок марки «DELL» серійний код: 3 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0001192 від 20. 12. 2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що матеріали судового провадження містять достатньо даних вважати, що вказане у клопотанні майно є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, яке залучено до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ, що свідчить про наявність обґрунтованих підстав для слідчого звертатись з клопотанням про арешт майна, та обґрунтованих підстав для слідчого судді накласти арешт на таке майно, з огляду на те, що таке майно підпадає під критерії, визначені положеннями ч. 2 ст. 167 КПК України, а тому доводи адвоката ОСОБА_5 в інтересах володільця майна ОСОБА_6 з приводу безпідставності накладення арешту на це майно є необґрунтованими.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно в установленому законом порядку визнано речовим доказом у рамках зазначеного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Крім того ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт у порядку ст. ст. 170-174 КПК України та згідно з частинами 2, 3 статті 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Матеріали судового провадження свідчать про те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (володільця) майна для виконання завдань арешту майна, якими є запобігання можливості його використання і відчуження.

-7-

У свою чергу в кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був упевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри в учиненні того чи іншого злочину. Водночас наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

З урахуванням наведеного слідчий суддя, всупереч доводам апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.

За таких обставин, накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України.

Колегія суддів враховує і те, що при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення питання про накладення арешту, врахував правову підставу для накладення арешту, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому необхідність накладення арешту на вказане майно, як захід забезпечення кримінального провадження, обґрунтована та доцільна.

Крім того, власник або володілець арештованого майна не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, передбаченому абзацом 2 частини 1 статті 174 КПК України, в якому визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, в тому числі щодо невідповідності клопотання вимогам закону, зокрема через не зазначення в ньому володільця приміщення в якому було вилучено майно, порушення порядку проведення досудового розслідування, не вручення жодній особі повідомлення про підозру, не дають підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Всі інші доводи апеляційної скарги про скасування ухвали слідчого судді, в тому числі про відсутність доказів зайняття гральним бізнесом, підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті. На даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, в тому числі і вдаватися до оцінки доказів щодо їх належності та допустимості, а також доведеності чи недоведеності вини, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів його забезпечення, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Як вбачається з оскаржуваного судового рішення, слідчий суддя вирішуючи питання про арешт майна, діяв відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням обставин визначених у ст. ст. 170-173 КПК України, з наведенням мотивів прийняття зазначеного рішення.

-8-

Невідповідність висновків слідчого судді, викладеного у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає, а тому доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно слід визнати непереконливими та безпідставними.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постановленої слідчим суддею ухвали від 25. 06. 2020 в частині накладення арешту на майно та задоволення в цій частині апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 .

При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом, ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги, положення ст. ст. 220, 317 цього Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи, і те, що апелянт не довів обґрунтованість доводів апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника володільця майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 25. 06. 2020 в частині надання дозволу на проведення обшуку в приміщенні за адресою АДРЕСА_1 - закрити.
Апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 в частині накладення арешту на системний блок марки «DELL», серійний код: 3 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 25. 06. 2020 в цій частині - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: