Cправа № 700/632/20
Провадження № 1-кс/700/202/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2020 р. Слідчий - суддя Лисянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Лисянка Черкаської області в залі суду клопотання прокурора Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000542 від 16.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.152 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.08.2020 року, близько 02:00 год. ОСОБА_4 , шляхом виймання шибки вікна проник до приміщення будинку по АДРЕСА_1 , де застосовуючи психологічне насильство вступив у статеві зносини з ОСОБА_6 , яка є матір`ю його цивільної дружини.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.152 КК України зґвалтування, вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинене щодо іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах.

17.08.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.152 КК України.
Обґрунтовуючи внесене клопотання прокурор вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.
Прокурор зазначає про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на свідків та потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обставини, встановлені під час досудового розслідування, на думку прокурора, виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інший запобіжний захід не убезпечить від наявних ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що обрання іншого запобіжного заходу буде недостатнім та недоцільним. Просив звернути суд увагу на той факт, що після вчинення злочину ОСОБА_4 був відсутній за місцем проживання, на телефонні дзвінки не відповідав, був затриманий працівниками поліції на одній з вулиць села Михайлівка Звенигородського району. Існує загроза, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може впливати на потерпілу та свідків з метою уникнення відповідальності, оскільки вони входять до кола його родичів та близьких. Потерпіла ОСОБА_6 чітко вказала на ОСОБА_4 , як на особу, що зґвалтувала її.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, заперечував свою причетність до зґвалтування, просив застосувати більш м`який запобіжний захід.
Захисник ОСОБА_5 також заперечував щодо задоволення клопотання, вказав на його необґрунтованість та необґрунтованість підозри, відсутність доказів, які вказують на причетність до даного злочину ОСОБА_4 . Вважає за доцільне застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час. Зазначає при цьому, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, виключно позитивно характеризується односельцями, має дохід, оскільки працює майстром з ремонту автомобілів. Крім цього зазначив, що підозрюваний має зареєстроване місце проживання, де проживає разом із колишньою дружиною та сином, від явки на виклики слідчого ухилятися не буде.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні охарактеризувала свого брата як доброго чоловіка та брата, який завжди відгукується на прохання допомогти їй по господарству.
Свідок ОСОБА_8 дав аналогічні свідчення, що характеризують підозрюваного ОСОБА_4 з позитивної сторони.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як вбачається з представлених в суд матеріалів, в провадженні слідчого відділення Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000542 від 16.08.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.152 КК України.
17.08.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.152 КПК України.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Обґрунтована підозра передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
На основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні прокурора.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то приходжу до висновку, що причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.
Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані.
Ризиками, які дають підстави суду обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою слід вважати те, що підозрюваний може переховуватись від суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Вказаний ризик підтверджується тим, що після вчинення злочину ОСОБА_4 був відсутній за місцем проживання, на телефонні дзвінки не відповідав, а згодом був затриманий працівниками поліції на одній з вулиць села Михайлівка Звенигородського району. Також суд приходить до висновку, що існує ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу з боку ОСОБА_4 з метою їх залякування, оскільки вони є родичами та близькими людьми для підозрюваного (колишня дружина та малолітній син), крім цього потерпіла є людиною похилого віку.
Стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в противагу чому сторона захисту не навела будь-яких аргументів, які б спростовували доводи, зокрема, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілу з метою схилення останніх до відмови давати показання чи давати неправдиві показання у кримінальному провадженні щодо вчиненого ним кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Суд не бере до уваги доводи захисника про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки такі не підтверджені належними та допустимими доказами. Факт постійного місця проживання та реєстрації не є безумовною підставою для обрання такого запобіжного заходу як домашній арешт.
Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід задовольнити, в клопотанні захисника про застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту слід відмовити.
У відповідності з вимогами ч. 4 ст.183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у виді взяття під варту, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статями 177,178 цього Кодексу, вважаю необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, тобто кримінального правопорушення, що передбачено ч. 2 ст.152 КК України.
Керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст.176,177,178,181,183,184,193, 194, 196, 202, 205,309,532,534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб - до 23:00 години 15 жовтня 2020 року без визначення застави.
Строк тримання під вартою обчислювати з часу затримання з 16 серпня 2020 року 23 години 40 хвилин.
В задоволенні клопотання захисника про обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді домашнього арешту в нічний час відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляцiйного суду протягом 5 днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1