КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
засудженої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, шляхом проведення відеоконференцзв`язку між Київським апеляційним судом та ДУ «Збаразька виправна колонія (№63)», апеляційну скаргу та клопотання захисника ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2020 року задоволено подання начальника Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області Міністерства юстиції України та скасовано відносно ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено її для відбування призначеного покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2019 року у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Не погодившись з таким рішенням суду, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу суду незаконною та такою, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, просить її скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання начальника Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області Міністерства юстиції України про скасування іспитового терміну та направлення для відбування _____________________________________________________

Справа №11-кп/824/3947/2020 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Категорія: ст. 78 КК України Доповідач ОСОБА_1
призначеного покарання у відношенні ОСОБА_7 .
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що оскаржувана ухвала обґрунтована лише тим, що ОСОБА_7 двічі не з`явилася на реєстраціюбез поважних причин, що, на думку суду, свідчить про те, що засуджена на шлях виправлення не стала.

Разом з тим, неявка ОСОБА_7 на реєстрацію 26.11.2019 р. обумовлена тим, що в цей день вона хворіла на простуду, у неї була температура та всі супутні симптоми, але до лікаря не зверталася, проте про неможливість прибуття на реєстрацію негайно повідомила відповідного інспектора, а саме ОСОБА_9 .

Щодо неявки ОСОБА_7 на реєстрацію 10.06.2020 р.,то в цей день її не відпустили з роботи на м`ясокомбінаті, де вона працювала пакувальницею, і дану обставину може підтвердити свідок ОСОБА_10 , але наступного дня, тобто 11.06.2020 р., ОСОБА_7 з`явилася до органу пробації та повідомила про дані обставини.

А тому вказані обставини свідчать про поважність причин неявки ОСОБА_7 на реєстрацію, проте судом це не було враховано.

Також зазначає, що загалом було лише дві неявки, і друга неявка сталася через сім місяців після першої, що свідчить про відсутність систематичності, проте суд першої інстанції зробив поспішний висновок, що засуджена на шлях виправлення не стала, хоча для такого висновку необхідна систематичність цих неявок, тобто їх відповідна кількість та частота, що складатиме систему.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі зазначені встановлені обставини без посилання на докази, які їх підтверджують.

Також суд не взяв до уваги, що ОСОБА_7 одружена, має постійне місце проживання, і жодних адміністративних правопорушень не вчиняла та займалася суспільно-корисною працею, а саме працювала на м`ясокомбінаті пакувальницею.
За таких обставин, оскаржувана ухвала не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, адже висновок суду про те, що засуджена на шлях виправлення не стала, не підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Також захисник ОСОБА_6 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали суду, як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області №3205 його було призначено захисником в інтересах ОСОБА_7 лише 28 вересня 2020 року, а тому виникає необхідність у поновленні строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 на підтримку клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, а також заперечення прокурора, яка вказала на відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши, викладені в клопотанні, доводи, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У відповідності з положенням ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки, а вимоги ст. 117 КПК України зобов`язують суд поновити за клопотанням заінтересованої особи процесуальний строк, пропущений із поважних причин.

За змістом вищенаведених норм, приводом до початку апеляційного провадження є тільки апеляційна скарга, подана одним із учасників процесу, у визначений законом строк, а за умови її подачі поза межами визначеного строку, апелянт має право подати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Поновлення процесуального строку за своєю правовою природою передбачає встановлення учасникам кримінального провадження додаткового проміжку часу для вчинення процесуальної дії за умови пропуску строку з поважних причин.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу.

Як убачається з матеріалів провадження, оскаржена ухвала суду першої інстанції за результатами розгляду подання начальника Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області Міністерства юстиції України про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 , який здійснювався за участі засудженої ОСОБА_7 , постановлена 10 липня 2020 року, та того ж дня їй була вручена її копія, тобто в день оголошення ухвали, що підтверджується відповідною розпискою (а.п. 92), а тому строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня оголошення судового рішення.
При цьому, в ухвалі суду зазначено, що вона може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Між тим, захисник ОСОБА_6 , діючи на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, засудженій до покарання у вигляді позбавлення волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі від 28.09.2020 року № 3205, виданого Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області за зверненням ОСОБА_7 , 05.10.2020 року, згідно поштового штампу, звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2020 року, тобто з порушенням, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, 7-денного строку на оскарження ухвали суду.

При цьому наведені захисником ОСОБА_6 доводи про те, що строк на апеляційне оскарження був пропущений, у зв`язку з тим, що дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області №3205 його було призначено захисником в інтересах ОСОБА_7 лише 28 вересня 2020 р., не можуть бути визнані достатнім обґрунтуванням поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки строк на апеляційне оскарження ухвали обчислюється з дня її проголошення, а причин, які б в даному випадку могли бути перешкодою для своєчасної реалізації ОСОБА_7 права на оскарження судового рішення, зважаючи на їїучасть у судовому засіданні та відповідно і обізнаність прорезультати розгляду подання, тобто про зміст прийнятого рішення в день його постановлення, а також - і на те, що до затримання 31.07.2020 року вона перебувала на свободі та жодним чином не була обмежена у праві, як звернутися за правовою допомогою, так і оскаржити судове рішення самостійно, захисником не наведено.

А тому, такі доводи захисника ОСОБА_6 не можуть бути визнані поважними причинами, які б давали підстави для поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2020 року.

Будь-яких інших причин пропуску строку на оскарження ухвали суду захисником ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не наводиться.
За таких обставин, колегія суддів, не визнаючи вказані захисником ОСОБА_6 причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2020 року поважними, не вбачає підстав для його поновлення.
Пунктом четвертим ч. 3 ст. 399 КПК Українивизначено, що апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З огляду на наведене, захиснику ОСОБА_6 слід відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2020 року, а апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала, на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, як таку, що подана після закінчення строку апеляційного оскарження та за відсутністю підстав для його поновлення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 395, 399 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2020 року, якою скасовано ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено її для відбування призначеного покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2019 року у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

___________________ ____________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3