Справа № 567/557/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000476, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 23 грудня 2018 року

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, вдівця, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

сторонами кримінального провадження є:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

встановив

восени 2018 року, (точної дати досудовим слідством не встановлено) ОСОБА_3 всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, перебуваючи на чагарнику поблизу вул. Татарська, в м. Острог Рівненської області, придбав шляхом зривання дикоростучих рослин коноплі, достовірно знаючи, що це є наркотичний засіб, умисно приніс до місця свого приживання, де висушив та незаконно зберігав для власного в подальшому вживання до 01.03.2019, а саме виявлення та вилучення працівниками поліції в ході проведення санкціонованого обшуку житлового будинку за місцем проживання останнього, що в АДРЕСА_1 .

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №2.1-256/19 від 14.03.2019 року, вилучена в ході обшуку житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_3 речовина рослинного походження зеленого кольору являється особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс» загальною масою (в перерахунку на висушену речовину) 52,73 г, обіг якого заборонено.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та пояснив, що дійсно восени 2018 року перебуваючи на чагарнику поблизу вул. Татарська, в м. Острог Рівненської області зривав дикоростучі рослини коноплі. Він переніс її за місцем свого проживання без мети збуту, для власного вживання - хотів покурити, та заховав по різних місцях в кімнаті. У березня 2019 року у його будинку проводили обшук і вказану речовину вилучили. У вчиненому щиро розкаюється, просив суд суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши сукупність доказів, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопрушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 пенсіонер, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, на «Д» обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, майнова шкода кримінальним правопорушенням не спричинена.

Відповідно до досудової доповіді, складеної Острозьким районним сектором філії ДУ "Центр пробації" у Рівненській області від 14.07.2020, вбачається, що ОСОБА_3 спиртні напої не вживає, наркотичні засоби не вживає, з сусідами не конфліктує. Беручи до уваги характеризуючи дані, спосіб життя, історію правопорушення, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації не вбачає підстав для покладення додаткових обов`язків передбачених ч.2 ст.76 КК України.

Відповідно до ст.66 КК України, як пом`якшуючу покарання обставину суд враховує, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. визначеному санкцією ч.1 ст. 309 КК України в редакції станом на час вчинення кримінального правопорушення, що відповідає вимогам ст. ст. 4,5 КК України щодо чинності закону про кримінальну відповідальність у часі.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення восени 2018 року.

Санкція ч. 1 ст. 309 КК України, яка діяла на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбачала покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 309 КК України, яка діє на день розгляду кримінального провадження, передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

З наведеного вбачається, що ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції змін, внесених Законом України від 22.11.2018 № 2617-VIII) пом`якшує верхню межу покарання і посилює нижню межу покарання в частині збільшення мінімального розміру штрафу.

За таких обставин, враховуючи положення ч.1 ст. 5 КК України, суд дійшов до переконання, що в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

Питання щодо речових доказів, необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат суд виходить з норм ч.2 ст.124 КПК України, за якою у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів по даному кримінальному провадженню становлять 1430 грн., відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_3 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

ухвалив

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу, в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) грн. 00 коп.

Речові докази: прозору пластикову банку з сухою подрібненою речовиною зеленого кольору рослинного походження, 8 прозорих поліетиленових пакетів із порошкоподібною речовиною білого кольору, металеву коробку, поліетиленовий пакет із подрібненою речовиною рослинного походження, обгортку з -під шоколаду із подрібненою речовиною рослинного походження та листя зеленого кольору рослинного походження, - знищити після вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1