УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання у кримінальному провадженні № 120 201 000 000 006 10 від 12.07.2020 за ч. 3 ст. 286 КК України про накладення арешту,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся прокурор відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 з клопотанням про накладення у кримінальному провадженні № 120 201 000 000 006 10 від 12.07.2020 за ч. 3 ст. 286 КК України арешту на майно, яке належить гр. ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 12.07.2020 ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz GLE 250D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною Столичного шосе зі сторони с. Козина у напрямку вул. Матеюка у м. Києві, електроопори № 6 здійснив зіткнення з автомобілем «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку.

Внаслідок зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди пасажир водій автомобіля «Hyundai Tucson» ОСОБА_6 , пасажири цього ж автомобіля ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 загинули.

Під час огляду місця події 12.07.2020 слідчим вилучено автомобіль «Mercedes-Benz GLE 250D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та поміщено на територію спеціального майданчику для зберігання тимчасового затриманих транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 зазначений вище автомобіль належить на праві власності ОСОБА_4 .

Постановою слідчого СУ ГУ НП м. Києві від 13.07.2020 вказаний автомобіль на підставі ст. 98 КПК України визнано речовим доказом.

У зв`язку з викладеним прокурор просив накласти арешт на вказаний автомобіль з метою забезпечення його збереження.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК тимчасово вилученим майном серед іншого може бути предмет кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна, зокрема може здійснюватися під час огляду.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.
Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими прокурором матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 286 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

Прокурором та матеріалами клопотання доведено, що вилучене майно, на яке ініційоване накладення арешту, може містити на собі інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення
Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки вказане майно містить на собі інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 201 000 000 006 10 від 12.07.2020 за ч. 3 ст. 286 КК України арешт на вилучений 12.07.2020 у ході огляду автомобіль «Mercedes-Benz GLE 250D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1