Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/174/2021 Справа № 641/409/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2021 року

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_8 , яке погоджено з прокурором Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5, ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не зареєстрованого, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002239 від 27.11.2020 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції капітана поліції ОСОБА_8 , яке погоджено з прокурором Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5, ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_7 .

З клопотання вбачається, що неповнолітній ОСОБА_7 , 06.08.2020 приблизно о 03:40 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебував разом з ОСОБОЮ № 1 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження) та ОСОБОЮ № 2 (матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження), біля житлового будинку АДРЕСА_2 , де вони побачили автомобіль «АЗЛК 2140», д.н.з. НОМЕР_1 , бежевого кольору, що належить раніше їм незнайомому ОСОБА_9 .

В цей час неповнолітній ОСОБА_7 вступив у злочинну змову з ОСОБОЮ № 1 та ОСОБОЮ № 2, щодо незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом всупереч волі його власника.

Далі неповнолітній ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБОЮ № 1 та ОСОБОЮ № 2, керуючись умислом, направленим на заволодіння транспортним засобом та використання автомобіля в особистих цілях, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, підійшли до зазначеного автомобілю, після чого неповнолітній ОСОБА_7 , діючи у відповідності до розподілених ролей, за допомогою невстановленого під час досудового розслідування предмета, який мав при собі, шляхом пошкодження замку дверей з боку водійського сидіння, відчинив двері автомобіля.

Після чого ОСОБА № 1, діючи у відповідності до розподілених ролей, підійшла до вказаного автомобілю та сіла за кермо, однак привести в дію двигун автомобіля не зміг, у зв`язку з чим, неповнолітній ОСОБА_7 та ОСОБА № 2, продовжуючи свої протиправні дії, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом, почали штовхати автомобіль та спільними діями відкотили його до парку Машинобудівників поблизу будинку № 134 по вулиці Плеханівській в м. Харкові, тим самим незаконно заволоділи ним, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 11080 гривень.

Отже, неповнолітній ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, неповнолітній ОСОБА_7 діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи мету приховування раніше вчиненого злочину, з мотивів ухилення від кримінальної відповідальності шляхом знищення слідів вчиненого злочину, 06.08.2020 приблизно о 04:00 перебуваючи на території парку Машинобудівників біля будинку № 134 по вулиці Плеханівській, де знаходився автомобіль АЗЛК 2140 д.н. НОМЕР_1 , бежевого кольору належний ОСОБА_9 , яким ОСОБА_7 незаконно заволодів діючи у групі.

Бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_7 взяв з багажнику автомобілю АЗЛК 2140 д.н. НОМЕР_1 баклажку об`ємом 5 літрів, в якій знаходилась легкозаймиста речовина (бензин), після чого облив вказаною легкозаймистою речовиною кузов автомобілю та підпалив його джерелом відкритого вогню, тим самим знищив автомобіль «АЗЛК 2140» д.н. НОМЕР_1 , завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 11080 гривень.

Після чого неповнолітній ОСОБА_7 з місця скоєння зник.

Відповідно до висновку судової пожежно-технічної експертизи № 15/259СЕ-20 від 26.11.2020 осередкова зона пожежі (зона в одній з точок якої виникло первинне горіння) була сформовано на поверхні кузова автомобіля, в об`ємі салону і на землі під автомобілем. Технічною причиною пожежі, яка виникла в автомобілі АЗЛК-2140 д.н. НОМЕР_1 , є займання пароповітряної фази горючої (легкозаймистої) рідини,, розлитої на поверхні кузова автомобіля (можливо і в салоні) під впливом нештатного джерела відкритого вогню (полум`я сірника, запальнички тощо).

Отже, неповнолітній ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто умисне знищення чужого майна, шляхом підпалу.

08.12.2020 неповнолітньому ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 194 КК України.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_7 свою вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях (злочинах) визнав повністю.

Обґрунтованість даної підозри підтверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 06.08.2020; протоколом допиту потерпілого від 07.08.2020, протоколом огляду предметів від 06.08.2020; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 від 28.08.2020, та іншими матеріалами провадження в їх сукупності.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , подане клопотання підтримала.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_5 відносно задоволення клопотання не заперечували.

Законний представник ОСОБА_6 відносно задоволення клопотання не заперечувала.

Вивчивши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, вислухавши думку сторін, слідчий суддя, дійшов наступного висновку.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Проаналізувавши приведені доводи та надані докази, слідчий суддя вважає, що слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а прокурор при розгляді клопотання в обґрунтування підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 289КК України довели суду наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень (злочинів).

Статтею 177 КПК України закріплено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність діяння, слідчий суддя прийшов до висновку, що наразі існують ризики, а саме, визначені пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України: можливість переховування від суду, можливість незаконного впливу на потерпілих і свідків.

Судом вирішувалося питання про можливість вжиття до підозрюваного іншого запобіжного заходу, але наявність вказаних вище ризиків та обставин виключає, на думку слідчого судді, застосування таких. Між тим, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК Кодексу.

Застосовуючи такий запобіжний захід як особисте зобов`язання, суд враховує, що у розпорядженні слідчого по даному провадженню є достатні дані, що свідчать про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення та докази, що їх вчинив підозрюваний ОСОБА_7 , із кваліфікацією цих злочинів за ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 289 КК України, наявність місця проживання.

Враховуючи вказані обставини, є достатні підстави вважати, що такий запобіжний захід як особисте зобов`язання забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-179, 184, 194 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , яке погодженого з прокурором Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5, ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

1.прибувати до органу дізнання, слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2.не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4.здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, а коли справа знаходиться в провадженні суду на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя- ОСОБА_1