г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2999/20
Номер провадження 1-кп/213/375/20
В И Р О К
Іменем України

29 вересня 2020 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, кримінальне провадження №0000549 від 08.07.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Широке Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, працюючого черговим слюсарем РОФ-2 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», раніше не судимого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення:
прокурора

Криворізької місцевої прокуратури №1 - ОСОБА_4 ,

сторони захисту:
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

За обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000549, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він на початку вересня 2015 року, під час проходження служби з зоні АТО в с. Троїцьке Попаснянський район Луганської області, знайшов запал УЗРГМ-2. Після чого у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи умисно, ОСОБА_3 незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого, знайдений ним вибуховий пристрій - запал УЗРГМ-2 та з того часу почав незаконно зберігати його при собі.

18.09.2015 ОСОБА_3 , звільнившись в запас з лав ЗС України, перевіз раніше незаконно придбаний ним вибуховий пристрій - запал УЗРГМ-2 за місцем свого мешкання а саме: АДРЕСА_1 , де продовжив його незаконно зберігати.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 у лютому березні 2020 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем свого мешкання, поклав вибуховий пристрій - запал УЗРГМ-2 до своєї робочої ручної сумки та продовжив незаконне зберігання та носіння вибухового пристрою запал УЗРГМ-2 при собі у вищезазначеному місці.

08.07.2020 приблизно о 08:38 годині, під час перетину КПК №26 ПАТ «АМКР» по вул. Збагачувальна в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, ОСОБА_3 був зупинений працівниками охорони ТОВ «Альфа преміум груп», які під час проведення перевірки у його ручній сумці помітили предмет схожий на підривач від ручної гранати. Виїздом СОГ Інгулецького ВП КВП на місце події, за участі 2-го відділу ВТУ ГУНП в Дніпропетровській області, було виявлено та вилучено предмет схожий на підривач УЗРГМ-2 у кількості 1 штука.

Згідно висновку судової вибухо-технічної експертизи №19/104-11/1/214 від 22.07.2020 наданий на дослідження предмет, схожий на підривач типу УЗРГМ-2, є уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2, який використовується для спорядження ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42, відноситься до категорії вибухових пристроїв, виготовлений промисловим способом та придатний до вибуху.

Органи досудового розслідування кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 КК України за ознаками носіння, зберігання, придбання вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Під час проведення досудового розслідування між прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 і його захисником ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Згідно даної угоди: обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування беззаперечно визнав вину, активно сприяв розкриттю злочину, а також враховуючи суспільний інтерес щодо укладання даної угоди, який полягає у ефективному зменшенні навантаження на суддів за відсутності розгляду кримінального провадження у загальному порядку, зменшення витрачених ресурсів з державного бюджету України при судовому розгляді кримінального провадження, а також дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, передбаченого ст.28 КПК України сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ст.263 ч.1 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік. У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, виключно суд може покласти на засудженого обов`язки передбачені ст.76 КК України. Таке покарання буде достатнє для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_3 згоден.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засідання прокурор просив затвердити укладену з ОСОБА_3 угоду, обвинувачений та його захисник кожний окремо підтримали думку прокурора.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 , суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені абз. 1,4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди сторони угоди, визначена відповідно до положень Загальної частини КК України та в межах санкції ч.1 ст.263 КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Крім того, суд враховує, що відповідно до п.12 Постанови ПЛЕНУМУ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 11.12.2015 року № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» визначено, що тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч.3 ст.75 КК визначаються виключно судом.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 і його захисником ОСОБА_5 із призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити за правилами частини 9 статті 100 КПК України.

Крім того, з обвинуваченого підлягають стягненню процесуальні витрати за проведення судової експертизи.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373-376, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 29 липня 2020 року про визнання винуватості між прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000549, та обвинуваченим ОСОБА_3 і його захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ: залишки після експериментального випробування (вибуху), які запаковано до спеціального пакету експертної служби №5355898, який зберігається в матеріалах провадження (т.2 а.с.42,43) залишити в матеріалах кримінального провадження №0000549.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової вибухово-технічної експертизи №19/104-11/1/214 від 22.07.2020 року в розмірі 1307,60 грн.

Матеріали кримінального провадження №0000549 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті 213/2999/20 (1-кп/213/375/20).

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .