Справа №639/6913/20
Провадження №1-в/639/925/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку суду у відповідність до вимог до Кримінального кодексу України, з урахуванням змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VІІІ, та пом`якшення призначеного покарання, -

в с т а н о в и в:
На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення вироку Попаснянського районного суду Луганської області від 06.04.2020 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VІІІта пом`якшення призначеного покарання.
Під час судового засідання засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив зазначене клопотання задовольнити.

Представник ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» ОСОБА_4 відніс вирішення цього клопотання на розсуд суду.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що правових підстав для задоволення цього клопотання немає.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ.

Приписами ч. 1 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості.
Відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.
З матеріалів особової справи встановлено, що вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 11.04.2019 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 06.04.2020 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків йому призначено остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Вирок набрав законної сили 07.05.2020 року.
Суд зазначає, що Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 року не було внесено будь-яких змін до частини 2 статті 185, частини 4 статті 296 КК України, за якими засуджувався ОСОБА_5 .

Покарання за санкціями цих статей Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 не пом`якшувалось.
Таким чином, у суду немає правових підстав дляприведення вироку суду стосовно засудженого ОСОБА_5 у відповідність до Кримінального кодексу України (з урахуванням змін внесених Законом України від 22.11.2018 року №2617-VІІІ),а тому у задоволенні зазначеного клопотання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 3 ст. 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення вироку Попаснянського районного суду Луганської області від 06.04.2020 року у відповідність до Кримінального кодексу України, з урахуванням змін внесених Законом України від 22.11.2018 року №2617-VІІІ, та пом`якшення призначеного покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а для засудженого, який тримається під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст судового рішення у формі ухвали складено 11.11.2020 року.

Суддя ОСОБА_1