Справа № 570/4118/19
номер провадження 1-кп/570/84/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області в режимі відеоконференції із ДУ "Городоцький виправний центр № 131" кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Юрчиха, Кам`янського району, Черкаської області, громадянина України, реєстр. АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого

03.08.2017 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

04.10.2017 року Апеляційним судом Івано-Франківської області вирок Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03.08.2017 року скасовано в частині призначення покарання та постановлено новий вирок, згідно якого ОСОБА_5 призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки,

відбуває покарання в ДУ "Городоцький виправний центр № 131",

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, -

в с т а н о в и в :

06 листопада 2017 року ОСОБА_5 прибув до Державної установи «Городоцький виправний центр ( № 131)», що знаходимться за адресою: вул. Барона Штейнгеля, 92а, Рівненського району, Рівненської області, для відбування покарання, призначеного йому згідно з вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2017 року у виді обмеження волі.

В день прибуття у виправний центр засудженому ОСОБА_5 адміністрацією установи виконання покарання були доведені вимоги ст. 59 КВК України в частині порядку та умов відбування покарання у виді обмеження волі, вимоги ст. 68 КВК України щодо заходів стягнення, які застосовуються до осіб, засуджених до обмеження волі. Також ОСОБА_5 був ознайомлений з встановленими правилами проживання, чинними на той час - Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2014 року №2186/5, якими визначено права та обов`язки засуджених. Під розписку ОСОБА_5 був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 390 КК України за ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі, злісне ухилення від робіт, систематичне порушення правил громадського порядку та встановлених правил проживання.
В період відбування покарання в ДУ "Городоцький ВЦ № 131" з 19.10.2018 року по 12.08.2019 року, засуджений ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від відбування призначеного йому покарання у вигляді обмеження волі, діючи умисно і протиправно, грубо та систематично порушував правила проживання у виправному центрі, за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі чотири рази застосовано стягнення у виді поміщення до дисциплінарного ізолятора.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні зазначеного злочину визнав частково. Важає, що кількість випадків притягнення його до дисциплінарної відповідальності, зазначена в обвинувальному акті, не підтверджується.

Незважаючи на часткове визнання підсудним ОСОБА_5 вини у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 390 КК України, його винуватість у вчиненні систематичного порушення встановлених правил проживання, вчинені особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі, доводиться дослідженими у судовому розгляді доказами.
03.08.2017 року Долинським районним судом Івано-Франківської області засуджено ОСОБА_5 ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки (а.с. 54-56).

04.10.2017 року Апеляційним судом Івано-Франківської області вирок Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03.08.2017 року скасовано в частині призначення покарання та постановлено новий вирок, згідно якого ОСОБА_5 призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки (а.с. 57-61).

Згідно з розпорядженням про виконання вироку (а.с. 53), вирок набрав законної сили 04.10.2017 р.

Засуджений ОСОБА_5 був ознайомлений із вимогами Кримінально-виконавчого кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та нормативно-правовими актами, що регламентують порядок та умови відбування покарання засудженими до обмеження волі (а.с. 63).

Із постанови начальника ДУ "Городоцький виправний центр № 131" про накладення на засудженого дисциплінарного стягнення (далі - постанова) від 18.10.2018 р. встановлено що, за порушення розпорядку дня засудженому ОСОБА_5 оголошено попередження (а.с. 65).

Із постанови від 19.10.2018 р. - за невихід на роботу без поважних причин засудженому ОСОБА_5 оголошено попередження (а.с. 66).

Із постанови від 22.10.2018 р. - за порушення розпорядку дня засудженому ОСОБА_5 оголошено догану (а.с. 67).

Із протоколу дисциплінарної комісії ДУ "Городоцький виправний центр № 131" від 23.10.2018 р. та постанови № 50 від 23.10.2018 р. - за зберігання спиртоутримуючої речовини саморобної бражної закваски засудженого ОСОБА_5 поміщено до дисциплінарного ізолятора на строк 10 діб (а.с. 70).

Із постанови від 31.10.2018 р. - за порушення розпорядку дня засудженому ОСОБА_5 оголошено сувору догану (а.с. 72).

Із постанови від 21.11.2018 р. - за порушення розпорядку дня засудженому ОСОБА_5 оголошено попередження (а.с. 76).

Із постанови від 22.11.2018 р. за порушення розпорядку дня засудженому ОСОБА_5 оголошено догану (а.с. 77).

Із постанови від 23.11.2018 р. - за порушення розпорядку дня засудженому ОСОБА_5 оголошено догану (а.с. 78).

Із постанови від 26.11.2018 р. - за порушення розпорядку дня засудженому ОСОБА_5 оголошено сувору догану (а.с. 79).

Із постанови від 27.11.2018 р. - за порушення розпорядку дня засудженому ОСОБА_5 оголошено сувору догану (а.с. 80).

Із постанови № 55 від 05.12.2018 р. - за невихід на ранкову перевірку засудженого ОСОБА_5 поміщено до дисциплінарного ізолятора на строк 5 діб (а.с. 132).

Із постанови від 24.12.2018 р. - за зберігання заборонених предметів засудженому ОСОБА_5 оголошено сувору догану (а.с. 131).

Із постанови №3 від 14.01.2019 р. - за невиконання законних вимог адміністрації установи засудженого ОСОБА_5 поміщено до дисциплінарного ізолятора на строк 10 діб (а.с. 129)

Із постанови від 05.04.2019 р. - за нецензурну лайку засудженому ОСОБА_5 оголошено догану (а.с. 127).

Із постанови від 18.06.2019 р. - за вживання спиртоутримуючих речовин засудженому ОСОБА_5 оголошено сувору догану (а.с. 126).

Із постанови № 47 від 12.08.2019 р. - за невиконання законних вимог адміністрації установи засудженого ОСОБА_5 поміщено до дисциплінарного ізолятора на строк 10 діб (а.с.123).

Інші випадки вчинення засудженим ОСОБА_5 порушень, передбачених кримінально-виконавчим законодавством правил проживання у місці обмеження волі суд вважає недоведеними в межах даної кримінальної справи. Оскільки прокурором на підтвердження таких - подано рапорти службових осіб установи виконання покарань (а.с. 63, 64, 73, 74, 75, 125, 130, 128), а такі документи не відповідають вимогам ст. 84 КПК Ураїни та не приймаються судом як докази.

Оцінюючи подані сторонами кримінального провадження та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині повністю доведена. Дії підсудного ОСОБА_5 підпадають під ознаки злочину передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, як систематичне порушення встановлених правил проживання, вчиненні особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі.

Щодо клопотання захисника про закриття кримінального провадження за відсутності події злочину з посиланням на постанову колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду від 16.04.2020 №397/1694/14-к слід вказати про наступне.

Відповідно до ч. 6. ст. 368 КПК, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Захисник покликається не на правові висновки щодо формування єдиної судової практики, викладені в постановах Верховного Суду, чи його об`єднаної або Великої Палати, а на зміст однієї постанови Першої судової палати Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду щодо розгляду конкретного кримінального провадження.

Щодо іншого. Під систематичним порушенням встановлених правил проживання розуміється вчинення передбачених кримінально-виконавчим законодавством порушень правил проживання на території виправного центру, за які винна особа три чи більше разів притягувалась до дисциплінарної відповідальності. Якщо протягом року з дня відбуття стягнення засуджений не був підданий новому стягненню, він визнається таким, що не має стягнення.

Злочин вважається закінченим з моменту вчинення третього за рахунком порушення встановлених правил проживання, за які особа була притягнута до дисциплінарної відповідальності. Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності є належним підтвердженням вчинення особою порушення встановлених правил проживання, як однієї зі складових ознак вказаного злочину. Об`єктом вказаного злочину є правосуддя у частині забезпечення виконання покарання у виді обмеження волі.

У даній справі зазначеними рішеннями начальника установи виконання покарань щодо засудженого ОСОБА_5 підтверджується застосовування дисциплінарних стягнень до останнього, та систематичність порушення ним встановлених правил проживання особою, засудженою до обмеження волі.

Дисциплінарна відповідальність засуджених за порушення умов відбування покарання, правил проживання є відмінною від кримінальної відповідальності за злочини проти правосуддя. Накладення на засудженого заходів стягнення є передумовою настання кримінальної відповідальності. У даному випадку не вбачається невідповідності вимогам ст. 61 Конституції.

Згідно з положеннями ст. 19 КПК України, ніхто не може бути двічі обвинуваченим або покараним за кримінальне правопорушення, за яким він був виправданий або засуджений на підставі вироку суду, що набрав законної сили.

Така позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Сергій Золотухін проти Росії», згідно з якою «ст. 4 Протоколу № 7 трактується як заборона саме кримінального переслідування особи двічі за правопорушення, якщо воно випливає з ідентичних фактів, які є по суті тими ж самими».

Відповідно до статті 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, нікого не може бути вдруге притягнуто до суду або покарано в поріядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Тому клопотання захисника не підлягає до задоволення.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем відбування покарання підсудний ОСОБА_5 характеризується негативно.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудного ОСОБА_5 є рецедив злочинів.

З урахуванням наведених обставин справи, беручи до уваги тяжкість вчиненого злочину, данні про особу винного, характеристку підсудного, відомості про стан його здоров`я, приймаючи до уваги відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставин, суд вважає, що підсудному ОСОБА_5 слід обрати покарання, передбачене санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності - у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення підсудним нового злочину.

Крім того, при визначенні покарання суд враховує те, що підсудний ОСОБА_5 не відбув покарання за попереднім вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2017 року. Невідбута частина покарання становить 3 місяці 09 днів обмеження волі (див. а.с. 29).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, оскільки засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим (даним) вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

При складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий згідно правил ст. 72 КК України - одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

При прийнятті такого рішення суд враховує також і те, що через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Клопотання про запобіжні заходи щодо ОСОБА_5 не подано.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368-370, 373-376 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Згідно ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2017 року та визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 23 липня 2020 року.

Заходи забезпечення кримінального провадження, запобіжні заходи щодо ОСОБА_5 не обиралися.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1