ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

УХВАЛА

16 грудня 2020 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні у об`єднаних кримінальних провадженнях № 0002373 від 22.09.2016 та № 0000444 від 26.07.2017 по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 229, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

07.10.2020 на електронну адресу Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, оскільки він позбавлений можливості особисто бути присутнім у судовому засіданні у зв`язку із карантинними обмеженнями.
Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 підтримав зазначене вище клопотання та просили задовольнити його з метою уникнення порушення процесуального права свого підзахисного та посилався на його перебування на тимчасово окупованій території Автономної республіки Крим та наявність встановлених урядом Російської Федерації заборон щодо виїзду громадян з території Російської Федерації .
Прокурор та представник потерпілої юридичної особи - адвокат ОСОБА_4 , просили відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що обмежень щодо перетину кордону у даний час немає.
Дослідивши клопотання та заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов висновку, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, відповідно до п.1 та п. 4 ч.1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин та у разі необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження.
Відповідно до змісту ч. 2 ст. 336 КПК України, суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує.
Таким чином, виходячи зі змісту ст. 336 КПК України ухвалення рішення про здійснення дистанційного судового провадження є правом, а не обов`язком суду. При цьому, ухвалюючи таке рішення, суд враховує усі конкретні обставини справи.
Так, дане провадження передано мені як головуючому судді після зміни складу суду.
Як вбачається із наявних у розпорядженні суду матеріалів кримінального провадження, у вказаному провадженні 24.06.2019 року надійшло клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Обвинувачений ОСОБА_6 в судові засідання на виклик суду не з`являвся, повідомив, що залишив територію України та виїхав до Автономної республіки Крим. В подальшому судом було надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою його приводу до суду для розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та ОСОБА_6 оголошено в розшук.
У зв`язку із зміною складу суду, провадження у справі було відновлено.
Оцінивши вищенаведене в сукупності, а також з огляду на те, що прокурор та представник потерпілого категорично заперечили проти здійснення дистанційного судового провадження, а обвинуваченим ОСОБА_6 та захисником не наведено об`єктивних причин, які б унеможливлювали безпосередню участь обвинуваченого в судовому провадженні у залі суду Фастівського міськрайонного суду Київської області, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого.
При цьому, суд враховує, що заборони перетину адмінкордону між Херсонською областю та АРК під час пандемії, як про це вказує захисник, на даний час немає.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 у клопотанні повідомляє, що попередньо зареєструвався, як учасник судової справи в системі «Easycon».
Разом з тим, порядок роботи з програмним забезпеченням «Easycon», за допомогою якого обвинувачений просить проводити судові засідання у режимі відеоконференції, врегульовано Порядком роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України № 196 від 23 квітня 2020 року.
Пунктом 1вказаного Порядку визначено, що цей порядок призначений для роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду.
При цьому, Порядок розроблений на підставі відповідних положень Цивільного процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та з урахуванням вимог пункту 10 частини першої статті 152 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Таким чином, вищезазначеним Порядком не передбачено використання програмного забезпеченням «Easycon» для забезпечення проведення судових засідань у режимі відеоконферензв`язку у кримінальному процесі.
Враховуючи викладене, суд, керуючись ст.ст.336, 372, 376 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про проведення судових засідань в режимі відеоконференції- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7