Провадження № 1-кс/201/4074/2020
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелене Компаніївського району Кіровоградської області, громадянина України, неодруженого, раніше судимого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001699 від 19.09.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 від 21 вересня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 17 листопада 2020 року.

Під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні було встановлено достатньо доказів для повідомлення підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, що підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, зокрема, протоколами допиту учасників кримінального провадження і проведення інших процесуальних та слідчих дій.

У зв`язку із чим, сторона обвинувачення дійшла до висновку про необхідність продовження ОСОБА_4 строку дії обраного останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи продовження існування на даний час ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, при цьому, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеним ризикам, а, перебуваючи на свободі, підозрюваний зможе здійснити дії, спрямовані на уникнення ним покарання, не виконання процесуальних обов`язків і перешкоджання кримінальному провадженню.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд клопотання задовольнити і продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, оскільки запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, неможливо.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили суд відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, перелічених прокурором.

Вислухавши сторони, дослідивши відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України матеріали, що мають значення для вирішення клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з наданих стороною обвинувачення матеріалів, слідчим відділенням Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001699 від 19.09.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

19 вересня 2020 року о 19 годині 35 хвилин підозрюваного ОСОБА_4 органами досудового розслідування було затримано в порядку ст. 208 КПК України, про що складено відповідний протокол від 19 вересня 2020 року.

20 вересня 2020 року в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 від 21 вересня 2020 року, з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 17 листопада 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищувати, сховати або спотворювати будь-яку з речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вимогами частини першої статті 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких належить: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ч. 3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В ході розгляду зазначеного клопотання, слідчим суддею перевірено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, що повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування фактичними даними, отриманими за результатами проведених процесуальних і слідчих дій, сукупність яких на даному етапі досудового розслідування, надають можливість переконатись в обґрунтованості підозри до такого ступеня, за якого об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, слідчий суддя повністю погоджується з доводами, викладеними у наданому клопотанні щодо існування обставин, які свідчать про те, що ризики, передбачені пунктами 1 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не відпали і не зменшилися, враховуючи, що досудове слідство у цьому кримінальному провадженні не завершено, у зв`язку із чим, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з огляду на строк покарання, який йому загрожує у разі визнання його винуватим, а також продовжити вчинення кримінальних правопорушень, враховуючи те, що підозрюваний раніше вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні корисливі злочини проти власності. Крім того, стороною обвинувачення доведена об`єктивна необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Поряд із цим, слідчий суддя вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність ризику, визначеного пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на потерпілого та свідків, з підстав його необґрунтованості та відсутності будь-яких достатніх доказів на підтвердження його існування.

Відповідно до статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до пункту 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

А отже, враховуючи вищенаведені ризики, а також обставини, визначені ст. 178 КПК України, з огляду на характер та тяжкість злочину, у вчиненні якого повідомлено про підозру ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів про вчинення останнім цього злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчинення злочину, вік та стан здоров`я ОСОБА_4 , які не перешкоджають його триманню під вартою, відсутність у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, його майнових стан, розмір майнової шкоди, завданої злочином, слідчий суддя все ж таки доходить до висновку про те, що зазначені вище ризики у своїй сукупності свідчать про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою, при цьому, враховуючи, що на даний час у вказаному кримінальному провадженню ще не проведено усіх слідчих і процесуальних дій, спрямованих на перевірку отриманих доказів, у зв`язку із чим, слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні належним чином доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , що свідчить про обґрунтованість поданого клопотання, яке з цих підстав підлягає задоволенню, а строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою необхідно продовжити в межах строку досудового розслідування до 20 листопада 2020 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 187, 193-194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001699 від 19.09.2020 року задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 листопада 2020 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 20 листопада 2020 року.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1