Провадження №: 1-кс/755/3318/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" липня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Орлянське Василівського району Запорізької області, українки, громадянки України, працюючої неофіційно прибиральницею, без освіти, не заміжня, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої: 06.11.2013 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187, 69 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнена 12.03.2016 з Приазовської виправної колонії № 107 умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 21 день; 24.02.2020 року вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполь за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років виправних робіт з відрахуванням 10% від заробітку засудженої в дохід держави;

в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004427 від 15.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

встановив

Слідчий СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 звернулися до слідчого судді з зазначеним клопотанням відносно підозрюваної враховуючи наявність у провадженні обставин передбачених ст.ст. 177, 178, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила та скоїла новий умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 15 липня 2020 року, приблизно о 10:20 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Києві на розі вулиць Будівельників та Попудренка, біля будинку № 38/14, помітила ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проходила по вулиці.

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на повторне заволодіння наявними при ОСОБА_8 матеріальними цінностями шляхом введення останньої в оману, так як ОСОБА_4 розуміла, що ОСОБА_8 являється особою похилого віку та її можливо буде більш легко, ніж інших перехожих, ввести в оману.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, тобто керуючись у своїх діях корисливим мотивом, ОСОБА_4 , у вказаний час, у вказаному місці, підійшла до ОСОБА_8 та розпочала розмову, в ході якої повідомила останній завідомо неправдиві для неї відомості про наявність на потерпілій «порчі та поробок» та запропонувала потерпілій свою допомогу в їх нейтралізації, для досягнення якої потерпілій необхідно передати свої сережки останній, які в подальшому будуть повернуті власниці. ОСОБА_8 , будучи введеною таким чином в оману, виконуючи вказівки ОСОБА_4 , добровільно зняла почергово з обох вух наявні при ній та належні їй пару золотих сережок приблизною вартістю 1500 грн., будучи переконаною ОСОБА_4 в тому, що сережки як матеріальний об`єкт є носіями негативної енергетики внаслідок «порчі та поробок».

ОСОБА_4 отримавши від потерпілої ОСОБА_8 пару вказаних золотих сережок, не повернула їх потерпілій та повторно заволоділа вказаними матеріальними цінностями шляхом введення потерпілої в оману, заподіявши своїми злочинними діями ОСОБА_8 матеріальну шкоду, після чого припинила розмову та направилися з потерпілою в різних напрямках, отримавши можливість розпорядитися на власний розсуд майном ОСОБА_8 , яким вона незаконно заволоділа.

16.07.2020 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом особистого обшуку особи, підозрюваної у вчинені злочину; проколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколами затримання особи підозрюваної у вчинені злочину; повідомленням про підозру; іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею не тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до 3 років, а також ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрювана будучи обізнаною про кримінальну відповідальність, може в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, раніше судима, звільнена 12.03.2016 з Приазовської виправної колонії № 107 умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 21 день; постійного джерела доходів не має, власного житла у м. Києві не має та тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_3 , може бути причетною до вчинення інших кримінальних правопорушень вчинених на території міста Києва.

Враховуючи викладене, менш суворі запобіжні заходи будуть недостатніми для забезпечення належної кримінально-процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_4 та запобігання зазначеним ризикам, заявник просить застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціальний статус.

Захисник та підозрювана просили відмовити у задоволенні даного клопотання посилаючись на те, що підозра є необґрунтованою, а слідчий, прокурор не довели, що встановлені під час розгляду цього клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам та обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді застави в розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

За таких обставин, слідчий суддя заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

В цьому випадку, вимоги ч.ч. 1, 2, 5, 6 ст. 132 КПК України, заявником дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинувачення, як передумовою, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України слідчий суддя, суд крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Як вбачається з матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий, прокурор обґрунтовують тим, що підозрювана об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим остання будучи обізнаною з мірою покарання за вчинене діяння може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.

В ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування підозрювана підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за обставин викладених у підозрі.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження, у ході якого підозрювану було 16.07.2020 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та 16.07.2020 року подано до слідчого судді дане клопотання про обрання запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує таке.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання про підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Орлянське Василівського району Запорізької області, українка, громадянка України, не працююча, без освіти, не заміжня, на утриманні має неповнолітню доньку віком 17 років, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (приватний будинок), проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима: 06.11.2013 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187, 69 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнена 12.03.2016 з Приазовської виправної колонії № 107 умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 21 день; 24.02.2020 року вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполь за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років виправних робіт з відрахуванням 10% від заробітку засудженої в дохід держави.

Підозрювана, на час вирішення даного питання, за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи її віку та статусу.

А тому, слідчий суддя аналізуючи питання наявності обставин визначених ст. 132, ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків у цій справі.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваної, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують її з нею, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана, могла вчинити дане правопорушення.

Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків передбачених ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)) вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними не тільки, однак у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Пунктом 2 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені п.п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України, вважає, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено необхідність застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, слідчий суддя враховує особу підозрюваної, яка хоча раніше судима, проте матеріали клопотання не містять даних про її переховування від органу досудового розслідування чи суду чи перешкоджання кримінальному провадженню. Також в матеріалах клопотання відсутні дані про повідомлення їй про підозру у вчиненні іншого злочину, а тому слідчий суддя сприймає, як об`єктивні доводи сторони захисту про можливість запобігання наявним ризикам шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, а саме застави.

Також на переконання слідчого судді обґрунтованими є доводи захисника щодо необхідності визначення розміру застави підозрюваній у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з урахуванням її майнового стану та запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.

При визначенні розміру застави, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, має соціальні зв`язки, працює неофіційно прибиральницею, має на утриманні неповнолітню доньку, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання, раніше судима, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, доведених слідчим та прокурором в судовому засіданні, дотримуючись вимог ч.7 ст.194 КПК, слідчий суддя вважає необхідним визначити заставу у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 21 180 грн. 00 коп., що достатньою мірою може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та, на думку слідчого судді, є такою, що відповідає вимогам кримінального процесуального закону, та є помірною.

При цьому, крім зобов`язання ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, є необхідним покладення на неї інших обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування.

Крім того, на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі перевіряти докази з точки зору їх належності та допустимості, а лише встановлює наскільки їх сукупність є достатньою вважати про ймовірну причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень.

Враховуючи вище викладене та керуючись вимогами ст.ст. 1-29, 131, 132, 176-178, 182, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

постановив

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004427 від 15.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 21 180 гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р № UA1012089).

Підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з-під варти негайно у залі суду.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати до слідчого за першою вимогою у рамках цього кримінального провадження та, у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

? прибувати до слідчого із встановленою періодичністю;

? не відлучатися із населеного пункту місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

? повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

? здати при наявності на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України підозрювана не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язана внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує слідчому СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 . З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 8, 9 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомила про причини своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваної, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 20.07.2020 року о 09 год. 05 хв.

Слідчий суддя: