Справа № 466/1607/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/621/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:
Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши по кримінальному провадженні №0001748 від 25.05.2019 року у відкритому судовому засіданні у м. Львові, в залі судових засідань Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 25 травня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_9

встановила:

даною ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001748 про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України повернуто прокурору Львівської місцевої прокуратури № 2 для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції, зокрема вказав, що затвердження прокурором обвинувального акту щодо обвинувачених та не скріплення його печаткою є порушенням вимог до реквізитів офіційного документу. Оскільки в контексті примітки до ст. 358 КК України під офіційним документом слід розуміти документ, що містить зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднання громадян, юридичних осіб, незалежно від форм власності та організаційно-правових форм, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити. Саме підписання й затвердження обвинувального акту прокурором та скріплення його підпису печаткою надає цьому документу статус офіційного і свідчить про належний нагляд за досудовим розслідуванням.

Як вбачається з долученої до матеріалів провадження розписки від 19.02.20 р., в присутності двох осіб підозрюваний ОСОБА_8 відмовився від отримання обвинувального акту. В подальшому суду не надано жодної інформації про те хто саме та за яких обставин вручив ОСОБА_8 обвинувальний акт. Між тим , як вбачається з оглянутого в судовому засідання примірника обвинувального акту, що є у розпорядженні обвинуваченого ОСОБА_8 , чого не заперечив у підготовчому розгляді і прокурор , такий не скріплений печаткою, що є порушенням вимог до реквізитів офіційного документу. Наведене свідчить про те, що у визначений законом спосіб ОСОБА_8 не було вручено копії обвинувального акту.

В даному випадку, як вбачається із тексту обвинувального акту, при пред`явленні обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення групою осіб, не чітко розмежовано роль кожного учасника групи при вчиненні злочину. Так, із повністю відкопійованого тексту обвинувачення щодо двох обвинувачених вбачається, що як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_8 , кожен першим розпочали конфлікт. Не конкретизована роль вказаних осіб у зазначених подіях, що ставить під сумнів можливість участі одного захисника на захист прав двох обвинувачених , так як може свідчити про конфлікт інтересів.

На вказану ухвалу прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування вказує, що судом не вказано, яку саме норму КПК України порушено прокурором, не вказано, яким нормам КПК України не відповідає обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Зазначає, що в описовій та резолютивній частині ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 25.05.2020 вказано номер кримінального провадження № 0001748, хоча до суду скерований та судом розглядався обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001748.
Вважає, що наведене у клопотанні, та в ухвалі суду, обґрунтування про те, що дії кожного із групи, тобто ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не розмежовані не відповідають дійсності, оскільки у обвинувальному акті чітко вказано, які саме протиправні дії, були вчинені окремо ОСОБА_7 , які дії вчинені ОСОБА_8 , і які наслідки спричинені окремо кожним з них, а також, які дії вчинені спільно.
Наголошує, що судом не взято до уваги доводів сторони обвинувачення про те, що у розпорядженні суду перебуває обвинувальний акт, який відповідає вимогам КПК України, що, зрештою, не заперечила сторона захисту.
Підкреслює, що в оскаржуваній ухвалі, зокрема, у її резолютивній частині, відсутні
посилання на недоліки, які повинен усунути прокурор та протягом якого часу.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно частини 4 статті 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Вимоги до обвинувального акту викладені у ст. 291 КПК України.

На переконання колегії суддів, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, зазначена правова кваліфікація з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та викладено формулювання обвинувачення. Виконані інші вимоги встановлені ст. 291 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Враховуючи зазначені вимоги норм КПК України прокурором їх повністю дотримано, оскільки, кодекс містить вимогу виключно щодо підпису, водночас, жодної вимоги щодо скріплення підпису печаткою немає.
Крім цього, підставними є покликання апелянта про те, що в описовій та резолютивній частині ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 25.05.2020 р. вказано номер кримінального провадження № 0001748, однак до суду скерований та судом розглядався обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001748.
Відтак, доводи апеляційної скарги прокурора стосовно безпідставності повернення обвинувального акту прокурору при апеляційному розгляді підтвердились, а тому таку слід задоволити, ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 25 травня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001748 про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України повернуто прокурору Львівської місцевої прокуратури № 2 для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 задоволити, ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 25 травня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001748 про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України повернуто прокурору Львівської місцевої прокуратури № 2 для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4