Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1737/20
У Х В А Л А
31.07.2020 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 315, ч. 2 ст. 316 України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 по кримінальному провадженню Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000391 від 28.05.2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Виноградівського районного суду від 23.06.2020 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Виноградівського ГУ НП про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 та останньому визначено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (168160,00 грн.)

Захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт щодо останнього.

Клопотання мотивує тим, що є всі підстави для зміни запобіжного заходу, оскільки обгрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень недоведена.

Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду від 23.06.2020 року (справа №299/1737/20) вирішено: «клопотання задовольнити. Застосувати до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 315 КК України, частиною другою статті 307 КК України, частиною статті 316 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 шістдесят) днів. Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 168160,00 грн. (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят гривень) та у разі внесення застави зобов`язати виконувати протягом 60 (шістдесяти) днів наступні обов`язки: прибувати до органу досудового розслідування, прокуратури та суду за кожною вимогою; не відлучатися із м.Виноградів Виноградівського району Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання..» (копія ухвали суду додається).

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді від 23.06.2020 року стороною захисту не подавалась.

23.06.2020 року, на виконання ухвали суду від 23.06.2020 року, був затриманий в порядку ст.208 КПК України.

Грошові кошти на внесення застави у визначеному судом розмірі 168160,00 грн. не сплачувалось за відсутності грошових коштів як у ОСОБА_4 так і у членів сімї підозрюваного.

Як підстава обрання виняткового запобіжного заходу слідчий суддя ОСОБА_6 вказувала на наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення».

Обґрунтування заперечень сторони захисту слідчий суддя не вказала.

Захисник вважає, що на даний час є всі підстави для зміни запобіжного заходу: застосованого підозрюваного ОСОБА_4 виняткового (найсуворішого) запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, оскільки слідчий ОСОБА_7 не уповноважений на проведення досудового розслідування, в матеріалах кримінального провадження відсутні письмові докази (показання свідків, протоколи слідчих дій) в яких були б обґрунтовані вказані обставини, докази, якими слідчий та прокурор обґрунтували підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень є недопустимими доказами так як слідчим не подавалось клопотання до слідчого судді на узаконення огляду.

В період з 23.06.2020 року (дати ухвалення судом рішення про застосування запобіжного заходу) і до даного часу 13.07.2020 року, слідчим не було проведено жодної слідчої дії, що вже саме по собі свідчить, що тримання під вартою ОСОБА_4 є невиправданим.

ОСОБА_4 як не мав так і не має на меті уникати кримінальної відповідальності, не намагатиметься переховуватись від органів досудового слідства та суду, у вчиненні кримінального правопорушення вину визнає частково, за всяких умов сприяє у з`ясуванні обставин кримінального провадження, так як особисто зацікавлений у встановленні об`єктивної істини в даній справі і як найскорішому завершенні кримінального провадження, постановлення законного та справедливого рішення.

Органом досудового слідства та прокурором на даний час не зібрано (в їх розпорядженні немає) будь-яких доказів або фактичних даних, на підставі яких з достовірністю, поза розумним сумнівом, можна стверджувати про наявність ризиків, які раніше стали підставою для обрання до підозрюваного запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 зазначає, що наразі ризики, які визначені в ч. 1 ст. 177 КПК України і наявність яких враховується при обранні запобіжного заходу в своїй більшості, - перестали існувати, а перераховані вище обставини визначені ст. 178 КПК України, і які мають враховуватись при обранні виду запобіжного заходу дають підстави для пом`якшення запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_4 .

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити подане ним клопотання з підстав наведених у клопотанні, оскільки з часу застосування до підозрюваного запобіжного заходу та на час подачу клопотання зменшились ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а належна процесуальна поведінка підозрюваного, виконання обов`язків покладених на нього судовим рішення можуть слугувати підставою для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, підозрюваний розкаюється у вчиненому.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтвердив обставини зазначені в клопотанні та просив такі задовольнити, оскільки усвідомив вчинене, буде дотримуватися належної процесуальної поведінки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наміру ухилятись від слідства та суду не має.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечив.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали клопотання, та обстеживши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є одним з видів запобіжних заходів.

Відповідно до статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, такий запобіжний захід як тримання під вартою, застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставин, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний кається у вчиненні кримінальних правопорушень, співпрацює зі слідством, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, жодних дій спрямованих на ухилення від органу досудового розслідування не вчиняв, отже відсутні підстави стверджувати, що на час подання клопотання про зміну запобіжного заходу продовжують існувати ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинить інше кримінальне правопорушення.

За час проведення досудового розслідування не переховувався від органів досудового розслідування; жодних дій щодо знищення, схову або спотворення будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не вчиняв; обставини, які б свідчили про незаконний вплив на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні відсутні, як і обставини, які б свідчили про перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, з часу обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зменшились ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Тримання під вартою у відповідності до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У ст. 177 КПК України визначено мету та підстави застосування запобіжних заходів. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За правилами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу враховано в сукупності обставини, передбачені у ст. 178 КПК України. Зокрема, вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров"я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, характеристику з місця проживання, майновий стан, те що він офіційно не працевлаштований, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно п. 3 абз. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" від 25.04.2003 року N 4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.

Разом з тим, в п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" розглядаючи подання, суддя з`ясовує, чи є підозра у вчиненні особою злочину або обвинувачення останньої обґрунтованими, тобто чи є в розпорядженні органу дізнання, слідчого встановлені у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою (ними можуть бути заяви й повідомлення про злочин, явка з повинною, документи, складені за результатами оперативно-розшукової діяльності, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо).

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року N 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Доказів того, що підозрюваний якимось чином впливатиме на потерпілих чи свідків, переховуватиметься від слідства чи суду або вчинятиме інші злочини не має.

Враховуючи викладене, а також дані про особу підозрюваного, клопотання сторони захисту підлягає задоволенню, підозрюваному слід змінити запобіжний захід із тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт з покладенням на обвинуваченого виконання відповідних обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 179, 181, 183, 194 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання сторони захисту задоволити.

Запобіжний захід застосований ухвалою слідчого судді 23.06.2020 року до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, змінити на домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, строком на 60 днів, починаючи з 31.07.2020 року по 28.09.2020 року (включно).

Датою закінчення запобіжного заходу є 29.09.2020 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- заборонити цілодобово залишати місце проживання будинок АДРЕСА_1 ;

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у кримінальному провадженні.

Визначити термін дії зазначених обов`язків до 29.09.2020 року.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Працівникам Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з метою здійснення контролю за поведінкою підозрюваного, надається право з`являтися в житло таких осіб та вимагати надання усних, письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 підлягає звільненню з під варти негайно.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1