КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/989/2021 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 303, 304 КПК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12.11.2020 року,

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12.11.2020 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві, яка полягає у не розгляді клопотання у кримінальному провадженні №0002659 від 22.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384, ч. 3 ст. 358 КК України, повернуто особі, яка її подала.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що з доданих до скарги документів вбачається, що вищевказане кримінальне провадження № 0002659 було розпочато за матеріалами правоохоронних та контролюючих органів, а відтак ОСОБА_6 не є заявником у даному кримінальному провадженні, яким, відповідно до ст.60 ч.1 КПК України, є фізична або юридична особа, що звернулась із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу досудового розслідування. Документів (зокрема, копія пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого) про те, що ОСОБА_6 відповідно до КПК України є потерпілою у вищевказаному кримінальному провадженні, останньою до скарги не додано.

Крім цього, слідчий суддя зазначає, що відомо про те, що постановою слідчого СВ Подільського УП ГУ ГП в місті Києві від 23.07.2020 р. ОСОБА_6 відмовлено у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №004135 від 23.01.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.140 ч.1, 190 ч.1, 138, 121 ч.1, 308 ч.2, 358 ч.2 КК України, яка на теперішній час оскаржується в іншому судовому провадженні.
Таким чином, на переконання слідчого судді, ОСОБА_6 не підтверджено право на звернення до слідчого судді з вищевказаною скаргою.

Не погодившись з вказаним рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12.11.2020 року та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд її скарги в суді першої інстанції.

Щодо строку на апеляційне оскарження ОСОБА_6 зазначає, що копію оскаржуваної ухвали вона отримала лише 10.12.2020 року, а відтак, вважає, що строк на апеляційне оскарження нею не пропущено.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що 23 жовтня 2018 року, за заявою її матері ОСОБА_7 , відомості про кримінальне правопорушення уповноваженими особами Подільського УП ГУНП у м. Києві внесені до ЄРДР №0004135 за ч. 1 ст. 140 КК України. 28 листопада 2018 року у цьому кримінальному проваджені її ( ОСОБА_6 ) визнано потерпілою особою.
На думку ОСОБА_6 , під час проведення комісійної судово-медичної експертизи, у вказаному кримінальному провадженні, експерти відділу комісійних судово-медичних експертиз Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 384. ч. 3 ст. 358 КК України, шляхом складання завідомо підробленого офіційного документу у завідомо неправдивий висновок експерта № 031 -157 - 2019 від 30.03.2020 р.
Апелянт зазначає, що 10 липня 2020 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ухвалою №758/6909/20 зобов`язала уповноважених осіб Подільського УП ГУНП у м. Києві внести відомості до ЄРДР за її заявою про вчинення кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 384, ч. 3 ст. 358КК України, яка була отримана Подільським УП ГУНП у м. Києві 05.06.2020 р.

На виконання ухвали слідчого судді відомості про кримінальні правопорушення за її заявою, уповноваженими особами Подільського УП ГУНП у м. Києві були внесені до ЄРДР за №0002659 від 22.08.2020 року за ч. 2 ст. 384. ч. 3 ст. 358 КК України з істотними порушеннями, а саме: до ЄРДР не внесені відомості щодо заявника ОСОБА_6 із зазначенням дати звернення із заявою про вчинення кримінальних правопорушень із присвоєнням №0002659.
Апелянт зазначає, що в фабулах ЄРДР № 0002659 від 22.08.2020 р. за ст. 384 ч. 2 КК України та за ст. 358 ч. 3 КК України(короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення) зазначено: «надійшла ухвала слідчого судді Подільського районного суду м. Києва №758/6909/20 про зобов`язання внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 18.05.2020 року», проте ці записи фабули ЄРДР слідчий суддя проігнорувала, хоча, на переконання апелянта, вони прямо вказують на те, що кримінальне провадження №0002659 від 22.08.2020 р. за ч. 2 ст. 384, ч. 3 ст. 358 КК України розпочато за заявоюОСОБА_6 , а відтак, на думку ОСОБА_6 слідчий суддя ОСОБА_1 дійшла помилкового висновку про те, що вонане є заявником у даному кримінальному провадженні і не має процесуальногостатусу потерпілої, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.
Також ОСОБА_6 зазначає, що 26 травня 2020 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_11 ухвалою №758/4881/20 зобов`язала уповноважених осіб Подільського УП ГУНП у м. Києві внести до ЄРДР відомості за її заявою від 17.04.2020 р.про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 138, ч. 2 ст. 308, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України. На виконання ухвали слідчого судді № 758/4881/20 від 26 травня 2020 року відомості про кримінальні правопорушення за її заявою від 17.04.2020 р. уповноваженими особами Подільського УП ГУНП у м. Києві були внесені до ЄРДР №0001834 від 06.06.2020 р. за ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 308, ст. 138, ч. 2 ст. 358 КК України з істотними порушеннями, проте у витягу замість ПІБ заявника ОСОБА_6 із зазначенням дати звернення із заявою про вчинення кримінальних правопорушень зазначено: матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим 15 жовтня 2020 року воназвернулась до слідчого Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 з клопотанням про редагування відомостей в ЄРДР, яке слідчим, в порушення вимог ст. 220 КПК України, не було розглянуто.
Апелянт зазначає, що на даний час в провадженні слідчого судді Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_13 перебуває її скарга (справа 758/11802/20) щодо бездіяльності слідчого ОСОБА_12 , яка полягає у нерозгляді її клопотання про редагування відомостей в ЄРДР.
ОСОБА_6 вказує на те, що слідчий ОСОБА_12 , не провівши жодної слідчої дії, постановою від 18.06.2020 року закрив кримінальне провадження №0001834 від 06.06.2020 р., проте процесуальний керівник - прокурор Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_14 постановою від 09 липня 2020 року скасував постанову слідчого від 18.06.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001834 від 06.06.2020 р. та постановою від 09.07.2020 р. об`єднав матеріали досудових розслідувань №0001834 від 06.06.2020 р., №0004135 від 23.10.2018 р. та об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно реєстраційний номер №0004135 від 23.10.2018 р.

Апелянт зазначає, що слідчий ОСОБА_12 постановою від 06 квітня 2020 року скасував її статус потерпілої у кримінальному провадженні №0004135 від 23.10.2018 р. за ч. 1 ст. 140 КК України, однак слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ухвалою №758/5116/20 від 23 червня 2020 року скасував вказану постанову. Разом з тим, слідчий ОСОБА_12 постановою від 04 травня 2020 року повторно скасував її статус потерпілої у кримінальному провадженні № 0004135 від 23.10.2018 р. за ч. 1 ст. 140 КК України, яка була постановою процесуального керівника прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_15 він 20.07.2020 року також скасована.

Крім того, ОСОБА_6 зазначає, що 19.10.2020 року її матір ОСОБА_7 , на її прохання, згідно нотаріально посвідченій довіреності, звернулась до канцелярії Подільського УП ГУНП у м. Києві, щоб дізнатись причину нерозгляду слідчим ОСОБА_12 її ( ОСОБА_6 ) клопотань. Працівниця канцелярії повідомила матері про те, що відповіді надані слідчим ОСОБА_12 , ОСОБА_16 нею не відправлені і надала ці відповіді (без конвертів) матері особисто. Із наданих відповідей матір дізналась, що у кожній із них слідчі ОСОБА_12 , ОСОБА_16 зазначили, що 23 липня 2020 року винесена постанова про скасування статусу потерпілої ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні (без зазначення номера кримінального провадження), при цьому працівниця канцелярії повідомила матері, що слідчі ОСОБА_12 , ОСОБА_16 не надавали їй для відправлення на мою адресу копії постанов від 23 липня 2020 року про скасування статусу потерпілої ОСОБА_6 у кримінальних провадженнях №0001834, №0004135, у зв`язку з чим в цей же день, 19 жовтня 2020 року, матір звернулась до чергової частини, щоб викликати слідчих ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , але до неї вийшов слідчий ОСОБА_17 (який входить до групи слідчих) та надав матері копію третьої постанови слідчого ОСОБА_12 від 23 липня 2020 року про скасування статусу потерпілої ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0004135 від 23.10.2018 р. за ч. 1 ст. 140, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 308, ст. 138, ч. 2 ст. 358 КК України, яка винесена через три дні після скасування прокурором ОСОБА_14 його другої постанови.

Апелянт вказує на те, що оскільки третя постанова від 23 липня 2020 року про скасування статусу потерпілої ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0004135 слідчим ОСОБА_12 не була їй вручена, а надана моїй матері, вона звернулась зі скаргою, як потерпіла, до процесуального керівника. Процесуальний керівник - прокурор Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_14 їй повідомив, що про винесену третю постанову слідчого ОСОБА_12 від 23 липня 2020 року про скасування їй статусу потерпілої у кримінальному провадженні № 0004135 йому нічого не відомо, оскільки він після 23 липня 2020 року розглядав її клопотання, як потерпілої у даному у кримінальному провадженні та виносив процесуальні рішення у формі постанов. Також, заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_18 задовольнив її скаргу, в порядку ст. 308 КПК України, на недотримання розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004135 від 23.10.2018 р.
ОСОБА_6 зазначає, що 03 листопада 2020 року,за результатом розгляду її скарги, процесуальний керівник - прокурор Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_14 скасував третюпостанову слідчого ОСОБА_12 від 23 липня 2020 року про відмову у визнанні її потерпілою, а відтак, на переконання апелянта, на день постановлення оскаржуваної ухвали слідчого судді ОСОБА_1 вона мала процесуальний статус потерпілої у кримінальному провадженні № 0004135 від 23.10.2018 р. і посилання слідчого судді на те, що вона не має статусу потерпілої у даному кримінальному провадженні не відповідають дійсності.

Апелянт зазначає, що оскільки її клопотання від 02.11.2020 р. про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування № 0002659 від 22.08.2020 р. за ч. 2 ст. 384, ч. 3 ст. 358 КК України слідчий ОСОБА_12 не розглянув, вона звернулась з аналогічним клопотанням від 23.11.2020 р. до процесуального керівника - прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_19 , яка його теж не розглянула, чим порушила вимоги ст. 220 КПК України, у зв`язку з чим вона 30.11.2020 року звернулася до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_19 , яка полягає у не розгляді клопотання від 23.11.2020 року про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування № 0002659, проте ухвалою слідчого судді від 03.12.2020 року їй було відмовлено у відкритті провадження за її скаргою.
Також ОСОБА_6 зазначає, що 07.12.2020 року засобом поштового зв`язку вона отримала повідомлення заступника керівника Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_20 з фактичною відмовою у задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування №0002659, оскільки їй надана порада звернутись з цього приводу до слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні. Окрім цього09 грудня 2020 року на її поштову адресу надійшло повідомлення заступника керівника Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_20 про задоволення її клопотання щодо проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0002659.

Таким чином, на переконання апелянта, оскаржуване рішення слідчого судді позбавляє її реалізувати своє право потерпілої на оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у нерозгляді її клопотання від 02.11.2020 р. про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0002659, а висновок слідчого судді про недотримання нею вимог п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України є помилковим.

Будучи належним чином повідомленими про день та час апеляційного розгляду, ОСОБА_6 та прокурор Київської місцевої прокуратури №7 в судове засідання не з`явилися, причини своєї неявки не повідомили. При цьому будь яких клопотань від прокурора не надходило, разом з тим, ОСОБА_6 подала суду клопотання про проведення апеляційного розгляду у її відсутність. Враховуючи наведене та вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність нез`явившихся осіб.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Щодо строку на апеляційне оскарження, слід зазначити, що з матеріалів провадження за скаргою вбачається, що оскаржувана ухвала слідчого судді від 12.11.2019 року була прийнята без виклику ОСОБА_6 , отже, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Відповідно до даних апеляційної скарги та додатків до неї, вказана ухвала слідчого судді була отримана ОСОБА_6 10.12.2020 року, а апеляційна скарга останньою подана 14.12.2020 року.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відповідності до положень п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК Українистрок на оскарження ухвали слідчого судді від 12.11.2020 року не пропущений та поновленню не підлягає.

По суті апеляційної скарги слід зазначити наступне. З матеріалів судового провадження, що надійшло з Подільського районного суду м. Києва, зокрема, скарги ОСОБА_6 до суду в порядку ст. 303 КПК України вбачається, що вона оскаржувала бездіяльність слідчого Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 , яка полягає у не розгляді клопотання потерпілої ОСОБА_6 від 02.11.2020 р. про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0002659 від 22.08.2020 р. за ч. 2 ст. 384, ч. 3 ст. 358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12.11.2020 р. зазначена скарга повернута ОСОБА_6 з тих підстав, що вона подана особою, яка не має права на її подачу.

Проте, з висновком слідчого судді не може погодитись колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

При цьому, пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає, зокрема, у нездійсненні слідчим чи прокурором інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. Цією ж нормою права визначено певне коло суб`єктів оскарження такої бездіяльності, серед яких є заявник та потерпілий.

Повертаючи скаргу ОСОБА_6 , слідчий суддя у оскаржуваній ухвалі вказала, що до скарги не додано доказів того, що ОСОБА_6 є заявником у кримінальному провадженні №0002659. Однак, такий висновок є, на думку колегії суддів, хибним. Зокрема, зі змісту скарги ОСОБА_6 до суду вбачається, що в додатках до скарги нею було додано витяг з ЄРДР №0002659 та витяг з ЄРДР №0004135. З вказаних витягів з ЄРДР (а.п.4-9) вбачається, що у графі: «ПІБ потерпілого, заявника» зазначено, що підставою для внесення відомостей до ЄРДР стали матеріали правоохоронних та контролюючих органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень. Проте, з короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення зазначено про те, що до Подільського УП ГУ НП у м. Києві надійшли ухвали суду №758/6909/20 та №758/4881/20 про зобов`язання внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 18.05.2020 року та 17.04.2020 року відповідно. Такі записи фабули ЄРДР на переконання колегії суддів прямо вказують на те, в кримінальному провадженні №0002659 від 22.08.2020 р. за ч. 2 ст. 384, ч. 3 ст. 358 КК України заявником є ОСОБА_6 , а в кримінальному провадженні №0004135 від 23.10.2018 р. за ч. 1 ст. 140, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 308, ст. 138, ч.2 ст. 358 КК України заявником є якОСОБА_6 , так і ОСОБА_7 , що залишилось поза увагою слідчого судді.

Крім того, зі змісту скарги ОСОБА_6 до суду в порядку ст. 303 КПК України (а.п. 1), вбачається, що вона прямо в змісті скарги посилалася на те, що окрім статусу заявника вона має ще й статус потерпілої у вказаних кримінальних провадженнях.

Більш того, до скарги була долучена копія клопотання ОСОБА_6 від 02.11.2020 р.(а.п. 10-11), яке вона подавала, як потерпіла у кримінальному провадженні №0002659, чим остання і підтверджувала свій статус у кримінальному провадженні.
Посилання ж слідчого судді у оскаржуваній ухвалі на постанову слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві від 23.07.2020 р. про відмову у визнанні потерпілою, як на доказ не підтвердження ОСОБА_6 свого статусу потерпілої у кримінальному провадженні є безпідставними, оскільки відповідно до наданих до апеляційної скарги доказів ОСОБА_6 вбачається, що слідчим у кримінальному провадженні №0004135 від 23.10.2018 р. за ч.1 ст. 140, ч.1 ст. 190, ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 308, ст. 138, ч.2 ст. 358 КК України тричі виносились аналогічні постанови, які за скаргою ОСОБА_6 прокурором або слідчими суддями скасовувались. В тому числі, 03 листопада 2020 року, за результатом розгляду скарги ОСОБА_6 , процесуальний керівник - прокурор Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_14 скасував третю постанову слідчого ОСОБА_12 від 23 липня 2020 року про відмову у визнанні її потерпілою, що в свою чергу свідчить про те, що на день постановлення оскаржуваної ухвали слідчого судді ОСОБА_6 мала процесуальний статус потерпілої у кримінальному провадженні № 0004135 від 23.10.2018 р.
Додатково, до апеляційної скарги ОСОБА_6 було надано ряд копій листів слідчого про задоволення клопотань останньої про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0002659.
Таким чином, матеріали судового провадження містять більш ніж достатньо даних про те, що ОСОБА_6 , відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 303 КПК України мала право на оскарження бездіяльності слідчого щодо не розгляду її клопотання від 02.11.2020 р. у кримінальному провадженні №0002659.

Наведене свідчить про те, що законних підстав для прийняття рішення про повернення скарги слідчий суддя не мала.
Відтак, допущені під час повернення скарги порушення вимог КПК України у контексті ст. 412 КПК України є істотними, а тому, апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає до задоволення, ухвала слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12.11.2020 року підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12.11.2020 року, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві, яка полягає у не розгляді клопотання у кримінальному провадженні №0002659 від 22.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384, ч. 3 ст. 358 КК України, повернуто особі, яка її подала скасувати та призначити новий розгляд у суді 1 інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4