Справа № 646/3192/20
№ провадження 1-кп/646/713/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.09.20 року

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі місцевого суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000626 від 26.03.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова знаходиться зазначений обвинувальний акт у кримінальному провадженні, розгляд якого не завершений.
Під час досудового розслідування відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався і на тепер збігає.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з посиланням на те, що встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжуються до тепер.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт у нічний час.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За правилами ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, які у відповідності до положень статті 12 КК України є тяжкими, а санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Що стосується особистої ситуації обвинуваченого, то він неодноразово судимий, не має постійного місця проживання, власних офіціальних джерел доходу, не працевлаштований, не одружений, на його утриманні інші особи не перебувають, тобто він не має міцних соціальних зв`язків. На теперішній час обвинувачується у вчиненні чотирьох тяжких кримінальних правопорушень протягом декількох місяців після відбуття покарання у вигляді позбавлення волі за вироком суду. Крім того, в провадженні Комінтернівського райсуду м. Харкова стосовно нього розглядається інше кримінальне провадження за ч.3 ст. 185 КК України.
Суд, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, їхню тяжкість, дійшов висновку, що обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає тяжкості та характеру висунутого йому обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, а встановлені ухвалою слідчого судді ризики на даний час є дійсними та триваючими.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення Лабіта проти Італії, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Суд, враховуючи дані особи обвинуваченого, вважає, що наявні підстави ствердити наявність публічного інтересу, який виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість вчиненого та відповідно, можливість ухилення від явки до суду з метою уникнення покарання, впливу на свідків, вчинення нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

За таких обставин застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку. Перебування обвинуваченого під вартою не виходить за межі розумного строку.

За таких обставин, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, клопотання обвинуваченого і захисника про зміну запобіжного заходу - відмові.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 140-143, 314-316, 327 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_4 і захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» продовжити на 60 днів по 30 жовтня 2020 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1