29.01.2021 363/3595/20
В И Р О К
Іменем України

29 січня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Вишгорода обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000949 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тарасівка Гребінського району Полтавської області, українця, громадянина України, який має повну середню освіту, одружений, працює охоронцем, раніше не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 незаконно придбав, носив та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.

Так, у квітні 2018 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_4 побачив у невстановленої під час досудового розслідування особи (матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження) в смт. Димер Вишгородського району Київської області бойову ручну наступальну осколкову гранату РГД-5 з запалом типу УЗРГМ, та достовірно знаючи, що дана граната з запалом є бойовим припасом і виключена із вільного обігу, маючи прямий умисел на придбання, зберігання та носіння бойових припасів без відповідного дозволу, діючи незаконно, умисно, взяв гранату з запалом за добровільної згоди останнього та відніс її за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 де без передбаченого на те законом дозволу розпочав незаконно зберігати при цьому, маючи достатньо часу для добровільної здачі органам влади у встановленому законом порядку.

У подальшому, 13.08.2020 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, направлений на незаконне носіння бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання взявши в будинку бойову ручну наступальну осколкову гранату РГД-5 з запалом типу УЗРГМ, яку поклав до лівої кишені штанів, в які був одягнений, та залишив територію домоволодіння. Своїми діями ОСОБА_4 вчинив незаконне носіння бойового припасу, а саме:бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5.

Цього ж дня 13.08.2020 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 рухаючись по вул. Шевченка поблизу будинку№53 в смт. Димер Вишгородського району Київської області побачивши службовий автомобіль працівників поліції, кинув вказану бойову ручну наступальну осколкову гранату РГД-5 на узбіччя дороги в траву та одразу після чого був зупинений працівниками поліції Вишгородського ВП ГУНП в Київській області, а вказана бойова ручна наступальна осколкова граната РГД-5 була вилучена працівниками поліції.

Відповідно до висновку експерта вибухова речовина, якою споряджено наданий на дослідження корпус ручної осколкової гранати РГД-5 придатна до вибуху. Наданий на дослідження уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ придатний до вибуху і створення вибухового імпульсу для ініціювання вибуху заряду вибухової речовини. Ручна осколкова граната РГД-5 (поєднані в єдину конструкцію надані на дослідження корпус ручної осколкової гранати РГД-5 і уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ) придатна до вибуху.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України визнав у повному обсязі.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, що у квітні 2018 року, він перебуваючи в гостях у свого знайомого, який повернувся з АТО та придбав у останнього гранату РГД-5, щодо властивостей якої був обізнаний, оскільки проходив службу у лавах армії. Дану гранату приніс за місцем свого проживання та зберігав протягом двох років. 13.08.2020 року до нього, за місцем проживання, у гості прийшов знайомий, якому він показав гранату та поклав до кишені штанів, після чого, разом зі знайомим пішов до магазину. Проходивши по вул.Шевченка у смт.Димер, він дістав гранату з кишені та продемонстрував своєму знайомому, в цей час повз них проїжджав патруль поліції, у зв`язку із чим він злякався та поклав гранату на узбіччя. У скоєному розкаюється, просив суворо його не карати.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні та носінні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинив злочин, передбачений частиною 1 статті 263 КК України. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.263 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.263 ч.1 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст.12 КК України, чинної на час розгляду справи, відноситься до тяжких злочинів.
Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 раніше не судимий; є пенсіонером, у зв`язку зі ІІІ групою інвалідності за загальним захворюванням та працює охоронцем; одружений; за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Згідно досудової доповіді орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та визнання провини.
З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 який є інвалідом ІІІ групи, пом`якшуючі покарання обставини та ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства та у відношенні нього можливо застосувати ст.ст. 75, 76 КК України.
Речові докази у відповідності до ст.100 КПК України: предмет зовні схожий на корпус гранати РГД5 з маркування у вигляді геометричної фігури трикутника - 61-73Т підлягає знищенню та який, згідно акту від 13.08.2020 року був знищений, шляхом демонтажу підривича з корпусу шляхом від`єднання.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертизи у сумі 2615 гривень 20 копійок необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 у дохід держави.
Цивільній позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 100, 119, 368-370, 373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж іспитового строку 1 (один) рік не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього, відповідно до ст.76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речовий доказ - предмет зовні схожий на корпус гранати РГД5 з маркування у вигляді геометричної фігури трикутника - 61-73Т, знищений згідно акту від 13.08.2020 року шляхом демонтажу підривича з корпусу шляхом від`єднання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 2615 ( дві тисячі шістсот п`ятнадцять) гривень 20 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1