Справа № 750/2290/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/16/21
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2021 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 120.192.700.000.000.014, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого, на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 грудня 2019 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка Сновського району Чернігівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з часу його фактичного затримання при виконанні вироку.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 2860 грн процесуальних витрат на залучення експертів.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник, не оспорюючи правову кваліфікацію дій та доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні злочину, просить вирок місцевого суду змінити, призначивши обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України. Звертає увагу на невідповідність призначеного судом першої інстанції покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі ОСОБА_7 .. Обвинувачений має сталі соціальні зв`язки, офіційно працює, проживає разом з дружиною, має малолітнього сина. До адміністративної відповідальності, в тому числі за порушення Правил дорожнього руху, не притягувався. ОСОБА_7 критично ставиться до вчиненого ним з необережності кримінального правопорушення та спричинених наслідків. У свою чергу, обвинувачений намагався відшкодувати заподіяну шкоду потерпілим і просив у них вибачення. Зазначає, що пішохід ОСОБА_13 почав рух на заборонений сигнал світлофора. Згідно з досудовою доповіддю органу пробації, ризик повторного скоєння ОСОБА_7 злочину є низьким.

Як встановив доведеним місцевий суд, 21 січня 2019 року о 07 год. 35 хв. ОСОБА_7 , керуючи автомашиною «ВАЗ 21063», д. н. з. НОМЕР_1 , рухаючись по пр-ту Миру в м. Чернігові в напрямку від вул. Козацької до вул. І. Мазепи зі швидкістю близько 70 км/год., на перехресті пр-ту Миру і вул. М. Небаби при увімкненні жовтого та подальшого червоного сигналу світлофора не зупинив керований ним транспортний засіб, продовжив свій рух і на регульованому пішохідному переході в районі буд. № 110 по пр-ту Миру здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_13 , який перетинав проїзну частину. Такими діями водій ОСОБА_7 порушив вимоги пп. «б» п. 2.3, пп.пп. «г», «е» п. 8.7.3, п. 8.10, п. 12.4 Правил дорожнього руху, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди, та знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_13 отримав множинні ушкодження у вигляді політравми: відкрита черепно-мозкова травма з рваною раною голови, багатоуламковим переломом кісток основи і склепіння черепа, фрагментацією твердої мозкової оболонки та руйнуванням головного мозку; закрита травма грудної клітки: забій легень і крововиливів в парааортальну клітковину; закрита травма черевної порожнини: крововиливи в брижу кишківника; закриті уламкові переломи обох гомілкових кісток справа і зліва, закритий уламковий перелом зі зміщенням правої стегнової кістки і крововиливами навколо переломів, від яких помер на місці події. Причиною смерті ОСОБА_13 є грубе руйнування головного мозку, що виникло внаслідок політравми. Виявлений у ОСОБА_13 комплекс тілесних ушкоджень знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням його смерті і за ступенем тяжкості має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

У суді першої інстанції ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає її необґрунтованою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органом досудового розслідування і місцевим судом за ч. 2 ст. 286 КК України.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами та ніким не оспорюється.

Щире каяття обвинуваченого суд визнав обставиною, яка пом`якшує покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не встановив.

При обранні виду і міри покарання ОСОБА_7 місцевий суд також врахував тяжкі наслідки вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме загибель людини, особу винуватого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, висновок органу пробації про низький ризик як вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення, так і його небезпеки для суспільства, думку потерпілих, які наполягали на суворому покаранні, а тому дійшов правильного висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Крім того, апеляційний суд враховує, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 надійшло до Чернігівського апеляційного суду 24 січня 2020 року й десять разів призначалося до апеляційного розгляду, який щоразу відкладався за ініціативою сторони захисту. Наведене свідчить про зловживання обвинуваченим своїми процесуальними правами та свідомим затягуванням апеляційного розгляду.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів враховує, що наслідки у виді смерті потерпілого є не тільки тяжкими, а і не зворотними та вважає, що покарання, призначене ОСОБА_7 судом першої інстанції, відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та його особі і є справедливим, а тому підстав для зміни вироку не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 грудня 2019 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, а касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4