ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/482/20 Номер провадження 11-кп/814/976/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора засудженогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Полтавської області ОСОБА_8 на ухвалу Диканського районного суду Полтавської області від 07 серпня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою щодо ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Василівка Запорізької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, засудженого вироком Київського районного суду м. Полтава від 07 лютого 2020 року за ч.1 ст.185, ст.75 КК України на 1 рік позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу,

задоволено подання начальника Диканського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області ОСОБА_9 про приведення вироку Київського районного суду м. Полтава від 07 лютого 2020 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII.

Постановлено вважати ОСОБА_7 засудженим вироком Київського районного суду м. Полтава від 07 лютого 2020 року за ч.1 ст.185, ст.75 КК України на 1 рік обмеження волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив про необхідність пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання з огляду на те, що воно перевищує санкцію ч.1 ст.185 КК України після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII.
В апеляційній скарзі прокурор не погоджується з судовим рішенням та просить вважати ОСОБА_7 засудженим вироком Київського районного суду м. Полтава від 07 лютого 2020 року за ч.1 ст.185, ст.75 КК України на 2 роки обмеження волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням відповідних обов`язків.

При цьому зазначає, що під час приведення вироку місцевого суду у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, з огляду на заміну покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі необхідно керуватись приписами ч.1 ст.72 КК України.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення засудженого, який вважав рішення суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Приписами п.2 ч.1 ст.413 цього Кодексу встановлено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 вироком Київського районного суду м. Полтава від 07 лютого 2020 року засуджений за ч.1 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік у відповідності до ст.75 цього Кодексу.
Приписами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» у статті 185 КК України в абзаці другому частини першої слова "від п`ятдесяти до ста" замінено словами "від однієї тисячі до трьох тисяч", а слова "або позбавленням волі на строк до трьох років" - словами "або обмеженням волі на строк до п`яти років".
Тобто, в новій редакції Закону санкцією ч.1 ст.185 КК України передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Таким чином, нова редакція санкції вказаної статті поліпшує становище засудженого ОСОБА_7 , оскільки вона виключає застосування позбавлення волі, як міри покарання, тому новий Закон має зворотну дію у часі, що в свою чергу є підставою для приведення вироку Київського районного суду м. Полтава від 07 лютого 2020 року у відповідність в частині призначеної засудженому міри покарання.
В такому випадку, відповідно до ч.3 ст.74 КК України, призначена міра покарання знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
Дійшовши до правильного висновку про необхідність приведення вироку суду першої інстанції у відповідність до Закону України №2617-VIII, місцевий суд залишив поза увагою приписи ч.1 ст.72 КК України, що призвело до неправильного визначення строку нового покарання у виді одного року обмеження волі.
Посиланням суду в мотивувальній частині ухвали, що визначення обмеження волі на строк більше 1 року в даному випадку погіршить становище засудженого є помилковим, адже, відповідно до розділу Х КК України, нове покарання є більш м`яким за своїм видом, а його строк не перевищує межу, встановлену наведеними нормами кримінального закону.
Тому призначене ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік підлягає заміні на більш м`який вид покарання, передбачений новою редакцією санкції ч.1 ст. 185 КК України, тобто на обмеження волі, розмір якого, відповідно до правил перерахування, визначених ст. 72 КК України, становить 2 роки.
З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність з постановленням нового рішення про задоволення подання начальника Диканського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області ОСОБА_9 та приведення вироку місцевого суду у відповідність до вимог Закону України №2617-VIII.
Отже, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407 та 418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Полтавської області ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Диканського районного суду Полтавської області від 07 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою подання начальника Диканського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області ОСОБА_9 задовольнити.
Привести вирок Київського районного суду м. Полтава від 07 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII.

Вважати ОСОБА_7 засудженим вироком Київського районного суду м. Полтава від 07 лютого 2020 року за ч.1 ст.185, ст.75 КК України на 2 роки обмеження волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу, визначеним вироком суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4