Справа №463/5353/20
Провадження №1-кс/463/3120/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу представника ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 , -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 05.06.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000228 від 18.03.2020.

Скаргу мотивує тим, що оскаржуваною постановою слідчий ДБР всупереч вимогам ст.55 КПК України, а також без врахування рішення слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 29.05.2020, яким попередня постанова слідчого ДБР від 28.04.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим була скасована, повторно відмовив останньому у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000228 від 18.03.2020.

Оскільки у заяві про визнання ОСОБА_3 потерпілим зазначено, що речовий доказ належний йому на праві власності транспортний засіб зник, чим йому завдано матеріальної шкоди, а той факт, що такий є речовим доказом не позбавляє його права власності, тому вважає, що постанова слідчого ДБР не відповідає вимогам КПК України, тому просить її скасувати і зобов`язати слідчого ДБР визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000228.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, разом з тим подав заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримав та просив скаргу задовольнити.

Слідчий ДБР на розгляд скарги не з`явився, заперечення проти скарги не скерував, причин неявки слідчому судді не повідомив, тому вважаю можливим проводити розгляд скарги у його відсутності, оскільки у відповідності до вимог ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

Частина перша ст.22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Як вбачається зі змісту постанови слідчого ДБР від 05.06.2020 ОСОБА_3 відмовлено у визнанні потерпілим з тих підстав, що транспортний засіб, на який останній посилається у своїй заяві, є речовим доказом в іншому кримінальному провадженні, тому твердження ОСОБА_3 про завдання йому матеріальної школи у виді вартості транспортного засобу є безпідставними.

Разом з тим, слідчим ДБР не взято до уваги та не надано оцінку тій обставині, що визнання речі речовим доказом не позбавляє його власника права власності на таку.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова є передчасною, тому підлягає скасуванню, а скарга в цій частині задоволенню.

Разом з тим, вимоги скарги в частині покладення на слідчого ДБР обов`язку визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000228 задоволенню не підлягає, оскільки вирішення такого питання належить до компетенції саме слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, тому останнього слід зобов`язати повторно розглянути заяву про визнання ОСОБА_3 потерпілим.

Керуючись вимогами статей 303, 307, 372 КПК України, -

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 05.06.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000228 від 18.03.2020.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000228 від 18.03.2020.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1