18.11.20 Провадження 1кп-932/725/19
УХВАЛА
Іменем України
18 листопада 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

за участю:
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у судовому засіданні кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за № 0001778, № 0001950, № 0002270, відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_9 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, ОСОБА_10 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ
У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченнямОСОБА_8 , ОСОБА_11 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_9 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, ОСОБА_10 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. Щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обрані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, які ухвалою суду від 22.09.2020 року продовжені на строк шістдесят днів, тобто до 20.11.2020 року включно. На цей час кримінальне провадження не розглянуто по суті.
У судовому засіданні під час обговорення питання щодо доцільності продовження строку обраних щодо обвинувачених запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинуваченим - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з тих підстав, що з урахуванням стадії процесу та тяжкості обвинувачення та особистості обвинувачених ризики, які враховувалися при обранні їм запобіжних заходів не перестали існувати, оскільки обвинувачені можуть переховуватися від суду, впливати на свідків, які на теперішній час не допитані судом, скоїти інше кримінальне правопорушення або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу на інший більш м`який, у тому числі домашній арешт не вбачає.
Також у судовому засіданні під час обговорення питання щодо доцільності продовження строку обраних щодо обвинувачених запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 з тих підстав, що з урахуванням стадії процесу та тяжкості обвинувачення та особистості обвинуваченого ризики, які враховувалися при обранні йому запобіжного заходу не перестали існувати, оскільки обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на свідків, які на теперішній час не допитані судом, скоїти інше кримінальне правопорушення і іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший більш м`який не вбачає.
Захисник адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки прокурором не доведені ризики, на які він послався, також не надано доказів продовження існування зазначених ним ризиків, і тому оскільки ОСОБА_8 тривалий час перебуває під вартою, просив змінити обраний запобіжний захід на нічний домашній арешт по місцю знаходження орендованого житла згідно договору оренди від 29.10.2020 року. Крім того, заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки воно всупереч вимогам ст. 199 КПК України. подано прокурором в усній, а не у письмовій формі, з порушенням подання зазначеного клопотання у визначений законом строк. При цьому усне клопотання прокурора не обґрунтоване, оскільки доказів існування ризиків переховування та вчинення інших кримінальних правопорушень не підтверджено жодними старими або новими доказами, прокурором фактично не доведено необхідність продовження застосування саме такого запобіжного заходу. Таким чином, з врахуванням зазначених заперечень та практики ЄСПЛ, рішень ЄСПЛ: Белевитський проти Росії, Харченко проти України, Вітрук проти України, Лательє проти Франції, Ігнатов проти України, Панченко проти Росії, Подвезько проти України, Нечипорук і Йонкало проти України, Єлоєв проти України, Хайредінов проти України, Вільде, Оомс і Версип проти Бельгії, Луценко проти України, Шалімов проти України, вважає, що у суду є всі підстави для відмови у задоволенні клопотання прокурора та в обранні більш м`якого запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію та клопотання захисника.
Захисник адвокат ОСОБА_7 заперечувала проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим та просила змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт, оскільки прокурором не доведені ризики, на які він послався, не надано доказів їх існування, а також обвинувачені тривалий час перебувають під вартою. і тому з врахуванням стадії процесу. коли потерпілий допитаний, а свідки неодноразово не з`являються до суду, до обвинувачених можуть бути застосовані більш м`які запобіжні заходи.
Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання захисника та просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки у нього хворі батьки і йому необхідно про них піклуватися.
Обвинувачена ОСОБА_10 підтримала клопотання захисника та просила змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки її сестра нещодавно народила дитину і тому їй і її матері необхідна допомога.
Прокурор ОСОБА_3 підтримав позицію сторони обвинувачення.
Вислухавши думку учасників процесу щодо доцільності продовження строків дії обраних щодо обвинувачених запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, а також щодо клопотань сторони захисту і клопотань сторони обвинувачення, суд приходить до висновку про доцільність продовження обраних щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з задоволенням клопотань прокурорів, та відмову у задоволенні клопотань сторони захисту про зміну запобіжних заходів на інші більше м`які, у тому числі домашній арешт, з наступних підстав.
Згідно до ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, положення якої передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, спотворити чи приховати документи і речі, які мають доказове значення у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення і при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; данні щодо особистості міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, вік, наявність постійного місця роботи, репутацію, та інші відомості.
Так, згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_12 обвинувачується у скоєнні ряду тяжких корисливих злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років, він офіційно не працевлаштований, не має постійного місця проживання в м.Дніпро, оскільки зареєстрований в Херсонській області, не має міцних соціальних зв`язків, та постійного джерела доходу, перебуваючи під домашнім арештом за кримінальним провадженням, вчинив інший кримінальний корисливий злочин, і з врахуванням стадії процесу, коли свідки обвинувачення не допитані, існують ризики, що він може переховуватися від суду, впливати на свідків, продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення, або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.
ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжких корисливих злочинів, у тому числі злочину вчиненого з застосуванням насильства щодо потерпілого, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком від чотирьох до шести років, і суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності його вини, дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_9 може переховуватися від суду. Крім того, ОСОБА_9 офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків та офіційного джерела доходу, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину і вчинив корисливий злочин до відбуття покарання за попереднім вироком суду, перебуваючи під домашнім арештом за кримінальним провадженням, вчинив інший кримінальний корисливий злочин і тому, з урахуванням стадії кримінального процесу, коли свідки не допитані, реально існують ризики, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків, продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення або іншим чином перешкоджати розглядові справи по суті.
ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, вчиненого з застосуванням насильства щодо потерпілого, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком від чотирьох до шести років, і суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності її вини, дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_10 може переховуватися від суду. Окрім того, ОСОБА_10 офіційно не працює, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину і вчинила корисливий злочин в період іспитового строку за попереднім вироком суду, обвинувачена ОСОБА_10 оголошувалася під час досудового розслідування у розшук і їй було змінено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою і тому з врахуванням наведеного та стадії кримінального процесу, коли свідки не допитані, реально існують ризики, що обвинувачена може незаконно впливати на свідків продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення або іншим чином перешкоджати розглядові справи по суті.
Твердження сторони захисту, що не існує ризику того, що обвинувачені будуть переховуватися від суду та впливати на свідків, оскільки вони мають міцні соціальні зв`язки: ОСОБА_9 має постійне місце проживання та хворих батьків, ОСОБА_10 - матір, яка зараз живе з її дитиною. та сестру, яка народила дитину, а ОСОБА_12 уклав договір оренди житла 29.10.2020 року з ОСОБА_13 , яка є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_9 , вони тривалий час перебувають під вартою, суд не вважає підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченим на домашній арешт, так як вищезазначені доводи з урахуванням тяжкості та обставин злочинів, серйозності обвинувачення, суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченим у разі доведеності провини кожного з них, їх особистостей та характеризуючих данних не свідчать про наявність у останніх перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження, та не являються достатньою підставою для застосування обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинувачених та запобігти вищезазначеним ризикам.Крім того, тривалий розгляд справи пов`язаний з її складністю (справа є об`єднаною з трьох кримінальних проваджень), великою кількістю учасників та процесуальною поведінкою учасників процесу.
З приводу доводів захисника про те, що прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою заявлено з порушенням строку, порядку та процедури звернення, суд вважає, що дана обставина не є підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченим, оскільки відповідно до змісту положень кримінально-процесуального законодавства України під клопотанням слід розуміти офіційне звернення до суду особи, яка наділена таким правом. Такі клопотання можуть стосуватися виконання певної процесуальної дії чи прийняття рішення з усіх питань, які мають значення для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, з метою забезпечення прав і свобод усіх учасників судового провадження, передбаченого загальними засадами КПК. При цьому, ст.350 КПК України не передбачає чіткого визначення форми такого звернення у судовому провадженні у першій інстанції під час здійснення судового розгляду, а тому клопотання учасників судового провадження (як сторони обвинувачення так і сторони захисту) викладаються як в усній, так і в письмовій формі та заявляються учасниками процесу і розглядаються судом у встановленому законом порядку безпосередньо у судовому засіданні.
Крім того, посилання сторони захисту як на підставу, яка обґрунтовує неможливість продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 та є підставою для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який домашній арешт на рішення ЄСПЛ: Белевитський проти Росії, Харченко проти України, Вітрук проти України, Лательє проти Франції, Ігнатов проти України, Панченко проти Росії, Подвезько проти України, Нечипорук і Йонкало проти України, Єлоєв проти України, Хайредінов проти України, Вільде, Оомс і Версип проти Бельгії, Луценко проти України, Шалімов проти України, суд не може вважати підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки суд при вирішенні питань, пов`язаних з продовженням застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходить з оцінки досліджених конкретних аргументів, прав та свобод людини у конкретній кримінальній справі. Обставини, які стали підставами для розгляду вищевказаних справ в Європейському Суді, не стосуються питань щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час судового розгляду справ по суті за аналогічних обставин і тих аргументів, які навели сторони кримінального провадження.
З урахуванням вищевикладеного та стадії судового провадження, коли свідки не допитувалися, підстав для зміни обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 запобіжних заходів з тримання під вартою на більш м`які не вбачається, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи в тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити належну поведінку обвинувачених, а обрані відносно обвинувачених щодо кожного окремо запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діянь, які їм інкримінуються, кореспондуються з характером суспільного інтересу, та особистостям обвинувачених, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
На підставі викладеного суд, приходить до висновку про доцільність продовження щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та задоволення клопотань прокурорів і у відмові стороні захисту у задоволенні їх клопотань.
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 194, 331, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ
У задоволенні клопотань захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурорів про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинуваченим - задовольнити.
Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 16 січня 2021 року включно.
Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 16 січня 2021 року включно.
Продовжити застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 16 січня 2021 року включно.

Суддя Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1