Ухвала

28 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 441/630/17

провадження № 515185ск20

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на вирок Городоцького районного суду Львівської області від 20 грудня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 21 липня 2020 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

встановив:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог цієї статті.

Верховний Суд звертає увагу, що, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК, підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судом при ухваленні судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому, слід враховувати, що, відповідно до ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Крім цього, касаційна скарга містить протиріччя, так у мотивувальній частині прокурор зазначає про необхідність скасування вироку Городоцького районного суду Львівської області від 20 грудня 2019 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 21 липня 2020 року, а у прохальній просить скасувати лише ухвалу Львівського апеляційного суду від 21 липня 2020 року.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на вирок Городоцького районного суду Львівської області від 20 грудня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 21 липня 2020 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог, касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3