Номер провадження: 11-кп/813/1267/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Одеської області ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21.02.2020 року, в якій ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27.02.2020 року виправлено описку, про повернення прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України обвинувального акту по кримінальному провадженні №0000059 від 13.11.2015 року відносно:

ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мазурівка, Чернівецького району Вінницької області, громадянки України, з вищою освітою, яка зареєстрована та фактично проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 343, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345 КК України,
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Одесі, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.02.2020 року, в якій ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27.02.2020 року виправлено описку, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000059 від 13.11.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_9 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України, ОСОБА_8 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 343, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345 КК України повернутий прокурору з підстав не відповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Суд прийшов до висновку, що порушення кримінального процесуального закону, допущені стороною обвинувачення при складенні обвинувального акту, є істотними і такими, що тягнуть порушення права ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на захист від обвинувачення і на справедливий судовий розгляд.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка їх подала.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 зазначила, що вважає ухвалу незаконною на необґрунтованою з наступних підстав:

- твердження суду щодо невідповідності змісту обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України не відповідають дійсності, оскільки обвинувальний акт містить індивідуалізований виклад обставин, які стосуються змісту вчинених обвинуваченими дій;

- висновки суду першої інстанції про те, що за епізодом ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 343 КК України та за епізодом ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 343 КК України - не визначено, яким чином ОСОБА_8 та ОСОБА_9 здійснювали психологічний вплив на слідчого та прокурора, виходить за межі ст. 314 КПК України, є помилковими, оскільки факт наявності складу злочину та достатніх доказів суд вирішує під час їх оцінки в нарадчій кімнаті, а не на стадії підготовчого судового засідання;

- клопотання про повернення обвинувального акту є засобом зловживання обвинуваченими своїми процесуальними правами, про що свідчить зокрема те, що з серпня 2016 року справа не була призначена до судового розгляду через заявлення безлічі відводів по формальним підставам суддям та прокурору;

- підготовче судове засідання, під час якого суд ухвалив повернути обвинувальний акт, проведено без участі потерпілих, а посилання на те, що у справі містяться відповідні заяви, є помилковими, оскільки заяви потерпілих про розгляд справи за їх відсутністю були надані іншому складу суду.

Посилаючись на наведені доводи, прокурор ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
В судові засідання суду апеляційної інстанції обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_10 неодноразово не з`явилися з посиланням на введення карантинних обмежень на території України та прийняття участі в інших судових засіданнях, підтвердженням чого є численні клопотання про відкладення судового розгляду кримінального провадження, які були надіслані на електронну адресу апеляційного суду, та які наявні в матеріалах провадження.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями в провадження колегії суддів матеріали надійшли 18.03.2020 року (т. 2 а.п. 2).
Ухвалами Одеського апеляційного суду від 20.03.2020 року та від 30.03.2020 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 був призначений на 07.05.2020 року о 10-15 годин.
07.05.2020 року від адвоката ОСОБА_10 діючого в інтересах ОСОБА_8 до суду надійшло клопотання №ЕП-6218/20 від 07.05.2020 року про призначення розгляду справи після завершення обмежувальних заходів, пов`язаних з пандемією коронавірусу COVID-19 та надання можливості ознайомитись з матеріалами справи (т. 2 а.п. 13).
Розгляд справи за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 був відкладений на 26.05.2020 року о 09-45 годин.
21.05.2020 року від адвоката ОСОБА_10 надійшло до суду клопотання №ЕП-7205/20, в якому він просив, посилаючись на необхідність перебувати в іншому судовому засіданні, відкласти розгляд справи на іншу дату (т. 2 а.п. 20).
Розгляд справи за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 був відкладений на 11.06.2020 року, проте 27.05.2020 року від ОСОБА_8 надійшло клопотання №ЕП-7480/20, в якому вона просила відкласти розгляд справи в зв`язку з карантином в Україні (т. 2 а.п. 29).
В черговий раз розгляд справи був відкладений на 23.07.2020 року, про що особи були поставлені у відомість належним чином.
22.07.2020 року від ОСОБА_8 надійшла заява №ЕП-10757/20 про відкладення розгляду справи на іншу дату, посилаючись на карантинні заходи (т.2 а.п.34-35).
23.07.2020 року від адвоката ОСОБА_10 надійшло до суду клопотання №ЕП-10786/20 про відкладення розгляду справи на іншу дату після завершення карантину в Україні (т.2 а.п. 36).
Розгляд справи був вчергове відкладений на 08.09.2020 року та особи повідомлені належним чином про дату, час та місце наступного судового засідання, про що матеріали справи містять відповідні докази. В судове засідання суду апеляційної інстанції 08.09.2020 року обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_10 не з`явилися, жодних клопотань від них не надійшло.
При цьому, у даному конкретному випадку, з огляду на тривале перебування кримінального провадження на розгляді у суді апеляційної інстанції, а також численні відкладення судових засідань за ініціативою обвинуваченої ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_10 апеляційний суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, відповідно до яких принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Отже, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, висловлену в його рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, а саме, у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Водночас, на думку колегії суддів адаптивний карантин вже не перешкоджає розгляду справи, тому що з 22 травня 2020 року Кабінет Міністрів України дозволив регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньо обласному та міжнародному сполученні. Відповідне положення міститься у постанові КГС ВС від 16 липня 2020 року у справі №924/369/19.
В тому числі, постановою Кабінету Міністрів України №343 від 04 травня 2020 року «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України», відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність, в тому числі, адвокатів.
Приймаючи до уваги викладене, дотримуючись принципів законності і верховенства права та розумності строків під час здійснення розгляду кримінального провадження, передбаченого ст. 28 КПК України, а також враховуючи неодноразові відкладення судових засідань за ініціативою обвинуваченої та захисника, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, повідомлених належним чином про дату, час та місце слухання справи.

Заслухавши доповідь судді, думки учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Перевіривши зміст обвинувального акту, колегія суддів дійшла висновку, що він відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000059 від 13.11.2015 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 343, ч. 1, ч. 2 ст. 345 КК України та ОСОБА_9 обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України (т. 1 а.п. 6-18) вбачається, що він містить анкетні відомості обвинувачених, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та інші, передбачені законом відомості.
Обвинувальний акт, у відповідності до ч. 3 ст. 291 КПК України, підписаний прокурором, який його склав (т. 1 а.п.18).
Окрім того, до обвинувального акту, як це передбачено ч. 4 ст. 291 КПК України, доданий реєстр матеріалів досудового розслідування (т. 1 а.п. 19-28) та розписки обвинувачених про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (т. 1 а.п. 31-32).
Апеляційний суд також вважає, що підстави для повернення обвинувального акту, наведені судом першої інстанції в ухвалі є такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону з огляду на наступне.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Пункт 5 частини 2 статті 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Частиною 1 статті 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.
Отже при складенні обвинувального акту прокурор має право викласти в ньому ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими та на підставі цього на свій розсуд здійснити кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.
Зазначена обставина, відповідно до положень ст. 291 КПК України, не може бути підставою для висновку суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту в зазначеному кримінальному провадженні при викладені фактичних обставин справи та формулюванні обвинувачення відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прокурором зазначено обставини вчинення злочинів, мета та мотиви їх вчинення, проміжок часу, в який вони були вчинені, спосіб вчинення злочинів.
Окрім того, положення ч. 2 ст. 337 КПК України надають можливість прокурору під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
При цьому, посилання суду на незрозумілість та неконкретність висунутого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачення не приймаються до уваги апеляційним судом, оскільки з викладеного в обвинувальному акті формулювання обвинувачення можливо зрозуміти, в чому саме обвинувачуються ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме: здійснювали психологічний вплив на слідчого та прокурора, погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, при цьому факт наявності складу злочину та достатніх доказів суд повинен вирішувати під час їх оцінки в судових засіданнях, а не на стадії підготовчого судового засідання, тому висновки суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору є передчасними.
Враховуючи викладені обставини у всій сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокурору в зазначеному кримінальному провадженні помилково, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, без повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, що, як наслідок, призвело до безпідставного затягування розгляду кримінального провадження та потягло порушення принципу дотримання розумних строків.
Отже, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам КПК України.
Згідно з приписами п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Частина 3 ст. 415 КПК України встановлює, що висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
З огляду на вищенаведені обставини, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам КПК України, тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту підлягає скасуванню.
Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України.
Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.
Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора знайшли своє підтвердження, тому вона підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону з направленням обвинувального акту із додатками до Малиновського районного суду м. Одеси для розгляду зі стадії підготовчого судового провадження.

Керуючись статтями 7, 9, 291, 314, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Одеської області ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21.02.2020 року, в якій ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27.02.2020 року виправлено описку, про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000059 від 13.11.2015 року відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 343, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345 КК України з підстав невідповідності вимогам КПК України скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту по кримінальному провадженню №0000059 від 13.11.2015 року відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 343, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345 КК України в суді першої інстанції в іншому складі суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4