Справа № 196/905/20
№ провадження 1-кс/196/241/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року смт. Царичанка

Слідчий суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

захисника

підозрюваного

ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0000278 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
Слідчий Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_3 внесла до суду погоджене з начальником Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратри ОСОБА_6 клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні №0000278, в якому прохає:

1. Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , яке має значення речових доказів, а саме: на бувший у використанні алюмінієвий бідон ємкістю 40 л, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: вул. Нагорна, 9 смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.
2. Накласти арешт на майно, яке було вилучене під час особистого обшуку затриманої особи ОСОБА_4 , а саме: на мобільний телефон марки «Самсунг» гелексі J 1 mini, IMEI НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з сім картою № НОМЕР_3 , який поміщений в спецпакет №3580301 та знаходиться в камері зберігання речових доказів Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: вул. Нагорна, 9 смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.
3. Бувший у використанні алюмінієвий бідон ємкістю 40 л, мобільний телефон марки «Самсунг» гелексі J 1 mini, IMEI НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з сім картою № НОМЕР_3 , який поміщений в спецпакет №3580301, залишити на зберігання в камері зберігання речових доказів Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: вул. Нагорна, 9 смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області.

Слідчий клопотання обмотивовує наступними обставинами.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.08.2020 року, близько 13.30 год., ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , із застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_8 та її сина ОСОБА_9 , вікдрито заволоділи алюмінієвим бідоном ємністю 40 літрів, вартістю 500 грн., чим спричинили матеріального збитку.

За даним фактом 13.08.2020 року було розпочато кримінальне провадження №0000278, за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

13.08.2020 року старшим слідчим Царичанського ВП майором поліції ОСОБА_10 було проведено огляд місця подій за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено до Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області бувшому у використанні алюмінієвий бідон ємкістю 40 л, який являється предметом злочинного посягання, у зв`язку із чим даний бідон має значення речового доказу.

13.08.2020 року слідчим в порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні злочину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

У ході обшуку затриманої особи ОСОБА_4 виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Самсунг» гелексі J 1 mini, IMEI НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з сім картою № НОМЕР_3 , який поміщений в спец пакет №ЕХР 0294728.

Після чого 14.08.2020 року старшим слідчим Царичанського ВП майором поліції ОСОБА_10 було проведено додатковий огляд вищевказаного мобільного телефону, який був поміщений до спецпакету № 3580301.

Під час огляду даного телефону було встановлено, що із даного мобільного телефону ОСОБА_4 , 13.08.2020 року до вчинення ним кримінального правопорушення телефонував потерпілому ОСОБА_9 , у зв`язку із чим вищевказаний мобільний телефон має значення речового доказу.

14.08.2020 року слідчим за правилами передбаченими ч.ч.3, 5-7 ст. 110 КПК України, винесено постанову про визнання вказаного вилученого майна як речового доказу та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

На даний час виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно оскільки на ньому маються сліди, які необхідно досліджувати в межах даного кримінального провадження.

За викладених обставин з метою проведення повного, всебічного та об`єктивного розслідування з додержанням вимог Кримінального процесуального кодексу України, забезпечення кримінального провадження, виникає необхідність в арешті вищевказаного майна з подальшою забороною його відчуження, розпорядження та користування.

Слідчий Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримлав повністю з підстав, викладених в самому клопотанні, та прохала його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання в частині арешту мобільного телефону, оскільки вилучений у ОСОБА_4 мобільний телефон, не містить жодної слідової інформації, яка має доказове значення у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , володільці бідону, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату та час розгляду клопотання в суді.

Заслухавши доводи слідчого та думку захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.172 ч.1 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до змісту ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до вимог ст.171 ч.2 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту ч.2 ст.173 КПК України передбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, ЄСПЛ у рішенні по справі «East/West Alliance Limited» проти України», яке набуло статусу остаточного 02.06.2014 року вказав, що згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою.

Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

В цій самій справі ЄСПЛ вказав, що накладення арешту на речові докази може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (див. рішення від 7 червня 2007 року у справі «Смірнов проти Росії» (Smirnov v. Russia), заява № 71362/01, п. 57).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання слідчого, 13 серпня 2020 року були внесені відомості в ЄРДР за №0000278 з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.186 КК України, про те, що 13.08.2020 року, близько 13.30 год., ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , із застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_8 та її сина ОСОБА_9 , вікдрито заволоділи алюмінієвим бідоном ємністю 40 літрів, вартістю 500 грн., чим спричинили матеріального збитку (а.с.4).

Відповідно до протоколу огляду місця події, території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено, оглянуто та вилучено: бувший у використанні алюмінієвий бідон ємкістю 40 л, який залишено на зберігання в камері зберігання речових доказів Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул.Нагорна, 9 смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, огляд розпочато 13.08.2020 року о 15.00 год. та закінчено 13.08.2020 року о 15 год. 20 хв. (а.с.18-20).

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 від 13.08.2020 року біля території домоволодіння по АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено, оглянуто та вилучено: мобільний телефон марки «Самсунг» гелексі J 1 mini, IMEI НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з сім картою № НОМЕР_3 , який поміщений в спецпакет №3580301, який залишено на зберігання в камері зберігання речових доказів Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул.Нагорна, 9 смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, затримання проводилось 13.08.2020 року о 16 год. 05 хв. (а.с.23, 24).

Слідчий клопотання про арешт майна подала до суду 14 серпня 2020 року, тобто не пізніше наступного робочого дня після вилучення вказаного майна.

Частиною 7 статі 237 КПК України передбачено, що при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно зі ст.171 ч.5 КПК України клопотання слідчого, прокурорапро арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Таким чином, відповідно до вимог ч.7 ст.237 КПК України, бувший у використанні алюмінієвий бідон ємкістю 40 л та мобільний телефон марки «Самсунг» гелексі J 1 mini, вважається тимчасово вилученим майном, у зв`язку з чим слідчий звернувся із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна без порушення строків, визначених ч. 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ст.167 ч.2 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Пунктом 2 частини 3 статті 132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурорне доведе, зокрема, що потреби досудового розслідуваннявиправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

14.08.2020 року постановою слідчого СВ Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , бувший у використанні алюмінієвий бідон ємкістю 40 л та мобільний телефон марки «Самсунг» гелексі J 1 mini, визнані речовими доказами по кримінальному провадженню №0000278 та залишено на зберігання в камері зберігання речових доказів Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.37, 38).

Отже, в судовому засіданні встановлено, що бувший у використанні алюмінієвий бідон ємкістю 40 л та мобільний телефон марки «Самсунг» гелексі J 1 mini, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є речовими доказами, а також з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення в ході досудового розслідування кримінального провадження, і виникла необхідність арешту вищевказаного майна та речей, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження зумовить труднощі виконання слідчих дій, чи перешкоджатиме встановленню істини по кримінальному провадженню внаслідок того, що вилучене майно може бути приховано, відчужене чи пошкоджене.

Таким чином, згідно п.2 ч.3 ст.132 КПК України, слідчим в клопотанні доведено, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту бувшого у використанні алюмінієвого бідону ємкістю 40 л та мобільного телефону марки «Самсунг» гелексі J 1 mini, необхідне з потребами досудового розслідування, і дані потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи при задоволенні даного клопотання повністю щодо арешту вказаного майна.

При цьому, за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.

Отже, в даному випадку підставою застосування арешту майна відповідно до ч.2 ст.170, п.п.1, 4 ч.2 ст.167 КПК України, є збереження речових доказів, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а тому клопотання слідчого слід задовольнити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0000278 про арешт майн - задовольнити повністю.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , яке має значення речових доказів, а саме: на бувший у використанні алюмінієвий бідон ємкістю 40 л, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: вул. Нагорна, 9 смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене під час особистого обшуку затриманої особи ОСОБА_4 , а саме: на мобільний телефон марки «Самсунг» гелексі J 1 mini, IMEI НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з сім картою № НОМЕР_3 , який поміщений в спецпакет №3580301 та знаходиться в камері зберігання речових доказів Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: вул. Нагорна, 9 смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.
Бувший у використанні алюмінієвий бідон ємкістю 40 л, мобільний телефон марки «Самсунг» гелексі J 1 mini, IMEI НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з сім картою № НОМЕР_3 , який поміщений в спецпакет №3580301, залишити на зберігання в камері зберігання речових доказів Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: вул. Нагорна, 9 смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області.

Виконання ухвали покласти на слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 .

Копію ухвали направити Царичанському ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для організації її виконання.

Ухвала виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_11