1 із 5 Провадження №1-КП/303/791/20
Справа №303/5617/20
Номер рядка статистичного звіту-2
вирок
05 жовтня 2020 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження №0000035 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мукачева, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , (місце реєстрації АДРЕСА_2 ), з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, громадянина України,
обвинуваченого за частиною 2 статті 109 КК України,-
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
29 вересня 2020 року до суду звернувся прокурор з обвинувальним актом, затвердженим в порядку статті 291 КПК України, щодо якого ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 109 КК України, з угодою про визнання винуватості.
Із матеріалів кримінального провадження, судом встановлено що ОСОБА_3 , будучи активним користувачем Інтернет мережі, розуміючи, що конституційний лад включає встановлені Конституцією України основні засади життєдіяльності суспільства, держави і людини і у відповідності до частини 2 статті 5 Конституції України право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові, відповідно до частини 1 статті 38 Конституції України громадяни мають право брати участь в управлінні державними справами, у всеукраїнському та місцевому референдумі, вільно обирати і бути обраними до органів державної влади та органів місцевого самоврядування і у відповідності до статті 69 Конституції України народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії, а також, що згідно частини 1 статті 6 Конституції України Державна влада в Україні, здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу і судову, єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України (статті 75 Конституції України), Президент України є главою держави і виступає від її імені (частини 1 статті 102 Конституції України), Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади (частини 1 статті 113 Конституції України), правосуддя в Україні здійснюється виключно судами (частини 1 статті 124 Конституції України) і порядок формування, обрання і діяльності вищевказаних державних органів України визначається зокрема розділами IV-VI, VIII Конституції України та іншими законодавчими актами України, які повинні їй відповідати,

2 із 5
протягом жовтня - листопада 2018 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, поширив в мережі Інтернет, а саме у в загальнодоступному соціальному ресурсі «Фейсбук», де він зареєстрований як користувач з назвою « ОСОБА_6 » (ІНФОРМАЦІЯ_2 та « ОСОБА_7 » (ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріали анти державницького спрямування серед яких були і матеріали з коментарем: «Товарищи !! Не пора ли.. уже выйти и вынести эту свору ?!» та «За то что довели страну до состояния Гондураса, не переизбирать надо, а убивать,- Долго и мучительно: их лицемерию нет пределов! ОСОБА_8 » із закликами до необмеженого кола осіб щодо вчинення дій, направлених на насильницьку зміну чинної влади в Україні.
Так, фотоповідомлення з текстом «Товарищи !! Не пора ли.. уже выйти и вынести эту свору ?!» було поширено 11 жовтня 2018 року, а повідомлення «За то что довели страну до состояния Гондураса, не переизбирать надо, а убивать.- Долго и мучительно: их лицемерию нет пределов! @ ОСОБА_9 » розміщено 7 листопада 2018 року та стало доступне необмеженому колу користувачів загальнодоступного соціального ресурсу «Фейсбук», тим самим зміст та ідею закликів доведено до відома багатьох людей (невизначеного кола осіб - користувачів мережі Інтернет).
Згідно висновку експерта № 193/1 від 05 березня 2020 року Українського науково- дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ за результатами проведення судово-лінгвістичної експертизи, у фото повідомленні з текстом «Товарищи !! Не пора ли.. уже выйти и вынести эту свору ?!» містяться заклики до товаришів, однодумців вийти (ймовірно, на акції протесту) та винести (викинути, прогнати) цю свару, тобто примусити, застосовуючи силу, представників, керівництво чинної влади (на той час складання тексту) залишити свої посади, що є закликом до насильницької зміни чинної влади в Україні ( на час складання тексту), а у досліджуваному тексті «За то что довели страну до состояния Гондураса, не переизбирать надо, а убивать.- Долго и мучительно: их лицемерию нет пределов! @ ОСОБА_9 » міститься заклик до фізичного знищення представників державної влади в Україні (на час складання тексту), тобто заклик до насильницької зміни чинної влади в Україні (на час складання тексту).
Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 2 статті 109 КК України, тобто розповсюдження матеріалів із закликанням до насильницької зміни, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади.
При цьому, обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому. Таким чином своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення передбачене частиною 2 статті 109 КК України
24 вересня 2020 року сторонами була укладена угода про визнання винуватості відповідно до якої ОСОБА_3 повністю визнав себе винним і сторони дійшли згоди щодо призначення йому покарання за частиною 2 статті 109 КК України у виді 3(трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна, із застосуванням статей 75,76 КК України.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості, зазначивши що така угода відповідає положенням статей 468-471 КПК України
Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що права, надані їй законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаних, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину, у вчиненні кримінального правопорушення, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між стороною обвинувачення та обвинуваченим.

3 із 5
Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Суд вважає необхідним затвердити умови угоди і ухвалити вирок на підставі такої угоди відповідно до положення статті 475 КПК України з наступних мотивів.
Матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення, свідчать про наявність події злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 і що в його діях, є склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 109 КК України.
Кваліфікація дій ОСОБА_3 стороною обвинувачення, визначена правильно.
Згідно положень статті 12 КК України, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, відноситься до категорії нетяжких кримінальних правопорушень. Угода, сторонами укладена до призначення судового розгляду, про що заявлено в підготовчому судовому засіданні.
Частинами 1 та 2 статті 474 КПК України визначено, що в разі досягнення угоди під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За частиною 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Умови угоди щодо міри кримінального покарання відповідають положенням санкцій передбачених частиною 2 статті 109 КК України, а застосування до ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі зі застосуванням статей 75,76 КК України допускається, і таке покарання, відповідає обставинам справи і даним про особу обвинуваченого.
Крім того, угода про визнання винуватості укладена добровільно і відсутні підстави, передбачені частиною 7 статті 474 КПК України, які б суд міг використати для відмови в затвердженні такої угоди.
Укладання угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Також судом встановлено, що обвинувачена розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені статтею 473 КПК України.
Зазначене узгоджується із положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і

4 із 5
відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27 лютого 1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Виходячи з обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне ухвалити в даному провадженні вирок згідно положень угоди про визнання винуватості та призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди, міру покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, із застосуванням статті 76 КК України
Цивільний позов у провадженні не заявлено.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого в порядку статті 124 КПК України.
Застосований щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту на підставі ухвали слідчого судді від 23 вересня 2020 року скасувати після набрання вироком законної сили.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.314,315,373-376 та ст.ст.468,471,474 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 вересня 2020 року між Виконувачем обов`язків начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000035.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 109 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем її проживання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 6537 (шість тисяч п`ятсот тридцять сім) грн. 60 коп.
Застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту на підставі ухвали слідчого судді від 23 вересня 2020 року - скасувати.

5 із 5
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з обмеженням :
- засудженим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 394 КК України;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1