Провадження № 1-кп/643/524/21
Справа № 643/5356/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2021 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за №0005447 від 08.10.2019, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо- спеціальною освітою, ФОП, одруженого, маючого на своєму утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 , в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В :

08.10.2019, близько 09:18 години старший слідчий СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 , старший оперуповноважений Московського ВП ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_7 , слідчий СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_8 в рамках розслідування кримінального провадження проводили санкціонований обшук в присутності понятих та інших учасників на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова №643/16095/19 від 02.10.2019 за адресою: АДРЕСА_2 , яким користується ОСОБА_5 . Під час проведення обшуку працівники поліції представились, показали свої службові посвідчення, та всім учасникам були роз`яснені права та обов`язки при проведення даної слідчої дії.

В ході проведення обшуку, ОСОБА_5 почав висловлюватися нецензурною лайкою у бік працівників поліції. Після чого, ОСОБА_5 , не реагуючи на законні вимоги працівників поліції заспокоїтись та припинити свої протиправні дії, достовірно знаючи, що вказані особи є працівниками правоохоронного органу, які діють правомірне, відповідно до вимог, передбачених ст.ст.18, 23, 32, 33 згідно Законом України «Про Національну поліцію» та вимог передбачених ст.ст.234,235,336 згідно КПК України, виконують свої службові обов`язки, діючи умисно, повністю усвідомлюючи незаконність своїх дій, переслідуючи мету заподіяти працівнику поліції тілесні ушкодження, умисно наніс один удар передпліччям лівої руки, в область обличчя старшого слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 .

Надалі активні та протиправні дії ОСОБА_5 , спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу ОСОБА_6 при виконанні ним покладених на нього обов`язків були припинені старшим слідчим СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_6 та старшим оперуповноваженим Московського ВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_7 .

При цьому, у відношенні правопорушника ОСОБА_5 у відповідності до ст.ст. 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію» співробітниками поліції були застосовані спецзасоби, а саме: кайданки.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 згідно з висновком медичної експертизи № 09/1377-С/2019 від 21.10.2019 спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на голові, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, події якого мали місце 08.10.2019, визнав у повному обсязі та підтвердив обставини час, місце, механізм вчинення ним злочину, як зазначено вище у вироку суду. При цьому показав, що в ході обшуку був дуже схвильований тому спричинив потерпілому тілесні ушкодження, незважаючи на ті обставини, що він достовірно знав, що потерпілий є працівником правоохоронних органів та виконує службові обов`язки.

Обвинувачений у суді зазначив про те, що він розумів, що скоював злочин, та щиро розкаявся у його вчинені, причину скоєння ним злочину пояснив як необдуману поведінку. ОСОБА_5 у суді зазначив, що приносив вибачення потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суд із заявою, в якій прохав розгляд справи провести за його відсутністю.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у скоєні ним кримінального правопорушення, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином. Більш того, обвинувачений в силу ст.89 КК України не судимий, працевлаштований, одружений, має на своєму утриманні малолітню та неповнолітню дитини, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має місце реєстрації, за яким постійно мешкає. Крім цього має мати похилого віку, ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є пенсіонеркою.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставину, що обтяжує покарання останнього, яка передбачена ст. 67 КК України, судом не визнано.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст.345 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії.

Відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю кримінального правопорушення, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинувачених, попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, суд, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, дані про особу винного, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Стосовно обвинуваченого клопотань про обрання запобіжного заходу до суду не надходило.

Цивільний позов по справі не заявлений.

По справі відсутні речові докази та процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ч.1 п.п.1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_5 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1