ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2565/20 Справа № 210/3158/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2020 року відносно ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання начальника ДУ Криворізька виправна колонія (№80) про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою незакінченою освітою, одруженого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 04.07.2012 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвала суду обґрунтована тим, що переважний строк відбування покарання поведінка засудженого була пасивною, засуджений не прагнув зразковою поведінкою та ставленням до праці довести своє виправлення, та те, що ОСОБА_7 засуджений за особливо тяжкий злочин, вчинений проти життя та здоров`я особи. Перерахований строк відбування покарання за ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року за № 842-VІІІ, становить з 09.04.2012 року по 13.09.2012 року, з 2018 року не працює. Строк, який залишився до відбуття, становить півтора роки. Тому, така пасивна поведінка засудженого, за висновком суду, не є позитивним прикладом та не свідчить про те, що засуджений довів своє виправлення.
В апеляційній скарзі:
- захисник засудженого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .
Вважає, що вказана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Зазначає, що станом на 05.05.2019 року невідбута засудженим частина покарання складала 1 рік 6 місяців, тобто Складніковим відбуто більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом. Крім того, ОСОБА_7 згідно оцінки ступеню виправлення засудженого, станом на 13.04.2020 року, зазначеної в щоденнику індивідуальної роботи з засудженим, довів своє виправлення. Згідно довідки про заохочення і стягнення, ОСОБА_7 за час відбування покарання мав 2 стягнення, які погашені в повному обсязі, 3 подяки в 2019 році та 2020 році. Також, за період відбування покарання ОСОБА_7 часто перебував на лікуванні, у зв`язку з незадовільним станом здоров`я. Крім того, судом не враховано, наміри засудженого щодо працевлаштування до ТОВ СТІЛЛ-ІМПЕКС після звільнення з місць позбавлення волі.
На думку апелянта, є всі підстави для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, засудженого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до роз`яснень, які викладені в п. п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Апеляційним переглядом встановлено, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.06.2012 року за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України йому було призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного особистого майна. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.09.2012 року вказаний вирок залишено без змін. Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02.03.2016 року зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 09.04.2012 року по 13.09.2012 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання: 09.04.2012 року.
Кінець строку відбування покарання: 05.11.2021 року.
Відповідно до наданої адміністрацією установи характеристики, ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 20.04.2012 року.
Під час утримання в слідчому ізоляторі Дніпропетровської області характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 30.09.2012 року відбував покарання в ДУ Криворізька виправна колонія (№80), характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 20.12.2013 року проходив лікування в Дніпропетровській обласній лікарні, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 28.03.2014 року відбував покарання в ДУ Криворізька виправна колонія (№80), характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 09.06.2014 року проходив лікування в Дніпропетровській обласній лікарні, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 05.09.2014 року відбував покарання в ДУ Солонянська виправна колонія (№45), характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 07.12.2014 року проходив лікування в Дніпропетровській обласній лікарні, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 27.12.2014 року відбував покарання в ДУ Солонянська виправна колонія (№45), характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 17.08.2015 року проходив лікування в Дніпропетровській обласній лікарні, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 27.10.2015 року відбував покарання в ДУ Солонянська виправна колонія (№45), характеризувався негативно, мав 1 стягнення, заохочень не мав.
З 28.09.2016 року відбував покарання в ДУ Криворізька виправна колонія (№80), характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 10.01.2017 року проходив лікування в Дніпропетровській обласній лікарні, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 09.04.2017 року відбував покарання в ДУ Криворізька виправна колонія (№80), характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 05.03.2018 року проходив лікування в Дніпропетровській обласній лікарні, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 14.04.2018 року по теперішній час відбуває покарання в ДУ Криворізька виправна колонія (№80). За допущене порушення установленого порядку відбування покарання 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. На теперішній час стягнення погашено в установленому законом порядку, характеризується позитивно.
24.11.2016 року кандидатуру засудженого ОСОБА_7 було розглянуто на адміністративній комісії установи відповідно ст. 101 КВК України позитивно, але у зв`язку з поданою заявою, засуджений відмовився бути переведеним до ДСР, у зв`язку з сімейними обставинами.
02.08.2018 року засудженого ОСОБА_7 було розглянуто на адміністративній комісії установи відповідно ст. 82 КК України позитивно, але у зв`язку з поданою заявою, засуджений відмовився від заміни покарання більш м`яким, у зв`язку з сімейними обставинами.
10.05.2019 року засудженого ОСОБА_7 було розглянуто на адміністративній комісії установи відповідно ст. 81 КК України, та йому було відмовлено в умовно-достроковому звільненні, остільки засуджений тільки став на шлях виправлення.
Згідно довідки про заохочення і стягнення, ОСОБА_7 за час відбування покарання має 2 стягнення, які на даний час є погашеними, 3 подяки в 2019 році та 2020 році.
З довідки про доходи вбачається, що ОСОБА_7 до праці на ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№80)» за період з квітня 2018 року по квітень 2020 року не залучався.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що пасивна поведінка засудженого не є позитивним прикладом та не свідчить про те, що ОСОБА_7 довів своє виправлення. Тому правові підстави для застосування відносно засудженого умовно-дострокового звільнення, - відсутні.
Доводи апеляційної скарги захисника засудженого про те, що за період відбування покарання ОСОБА_7 часто перебував на лікуванні, та те, що останній має наміри щодо працевлаштування до ТОВ СТІЛЛ-ІМПЕКС після звільнення з місць позбавлення волі, на думку колегії суддів не можуть бути підставами для задоволення апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та технічного запису судового засідання, суд в повному обсязі дослідив всі обставини справи, дані про особу засудженого та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні подання начальника ДУ Криворізька виправна колонія (№80).
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, не вбачається.
Ухвала суду за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, як законну, - слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2020 року відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4