Справа № 176/1630/18
У Х В А Л А

03 лютого 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
встановив:
У провадженні колегії суддів Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться вказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на те, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу не зменшились на час розгляду вказаного клопотання, а саме обвинувачений може незаконно випливати на свідка, який ще не допитаний в судовому засіданні, а також перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим шляхом, ухилитись від явки до суду або вчинити інше тяжке кримінальне правопорушення.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, просили змінити на більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю, вважали, що відсутні ризики про які зазначено прокурором у клопотанні.

Відповідно до п.20-5 Перехідних положень КПК України, у зв`язку з об`єктивною неможливістю у визначений цим Кодексом строк колегією суддів розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, розгляд вказаного питання здійснюється головуючим суддею зі складу колегії суддів суддею ОСОБА_1 .

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд встановив наступне.
Обвинуваченому ухвалою суду від 10.12.2020 року було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 08.02.2021 року.
Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати 60 днів.
Обговорюючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, якою передбачено, що після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою. (п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України").
Суд враховує, що ОСОБА_4 висунуто обвинувачення, у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини за яке передбачене покарання від семи років позбавлення волі. Як вбачається зі змісту пред`явленого обвинувачення, потерпілому було нанесено не менше 5 ударів гідравлічним шлангом у різні частини тіла потерпілого, внаслідок чого настала смерть останнього. При цьому обвинувачений постійного місця роботи не має, мешкав у м. Жовті Води, родини та утриманців також не має.

Суд також враховує, що на час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі, зокрема не допитаний сам обвинувачений, свідок ОСОБА_6 , який був безпосерднім очевидцем подій і як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст.ст. 199, 331 КПК України.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_4 , на даному етапі, судом не встановлено та сторонами не доведено.
Оцінюючи вищевказані обставини, суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Таким чином, клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу з суд вважає необґрунтованим та не підтвердженим належними і допустимим доказами.

Отже суд вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати і не зменшились на час розгляду клопотання прокурора, а продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є виправданим, оскільки судом встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим особливо тяжкого злочину, а також наявний високий ступень ризику ухилення та переховування обвинуваченого від суду, ризику можливого вчинення інших тяжких кримінальних правопорушень, тому суд вважає, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду даного кримінального провадження.
З урахуванням стадії судового розгляду кримінального провадження, суд вважає, що застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на строк 45 днів.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 331,372 КПК України, суд,
постановив:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого - задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - до 17 березня 2021 року включно.
В задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п,яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1