Справа № 199/7274/20
ВИРОК
іменем України

2020 року листопада місяця 02 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження № 0000260 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2020, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , який народився у ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпродзержинськ, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, малолітніх та непрацездатних на утримані немаючого, зареєстрованого у будинку АДРЕСА_1 та проживаючого у квартирі АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 03.03.2006 Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

- 13.12.2007 Баглыйським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки з конфіскацією майна;

- 03.03.2012 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки. 04.07.2013 на підставі ст. 81 КК України звільнено умовно - дострокове на не відбутий строк 7 місяців 29 днів;

- 15.02.2019 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України остаточно до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 2 місяці. На підставі ст. 72 КК України, ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» зараховано строк попереднього ув`язнення та вважати призначене покарання відбуте повністю,

у вчиненні кримінального проступку, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не став, та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, знову вчинив умисний злочин.
Так, 09.10.2020 близько 15:25, ОСОБА_3 прибув в магазин «Techno case», який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, буд. 9-а з метою повернути раніше придбану ним 01.10.2020, міні камеру марки «SQ11». Під час перевірки товару ОСОБА_4 , який працює продавцем у вищевказаному магазині, побачив подряпини на міні камері, тому відмовив у повернені грошових коштів за придбаний товар. В цей час, між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на фоні словесної суперечки стався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 , раптово виник злочинний умисел, направлений на спричинення умисних тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень, 09.10.2020 близько 15 годині 27 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Techno case», який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, буд. 9-а, діючи умисно, стоячи в безпосередній близькості обличчям до ОСОБА_4 , своєю правою рукою дістав з правої кишені кофти газовий балончик «Кобра 1Н» аерозольного типу, заповнений речовиною, яка викликає сльозоточиві і дратівливі розлади, направив його в бік обличчя ОСОБА_4 та натиснув на кнопку, тим самим призвів його в дію, тобто розпилив вміст вказаного газового балону в область обличчя останнього.

Вважаючи свої дії доведеними до кінця, ОСОБА_3 зник з місця скоєння кримінального проступку. В результаті своїх протиправних дій, ОСОБА_3 , спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: хімічного опіку кон`юнктиви обох очей 1-го ступеню. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

- письмова заява потерпілого ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви як обвинуваченого, так і потерпілого, є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них. Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання. Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує умисні дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України, як такі що виразилися у умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 умисного кримінального проступку, характер та ступінь тяжкості, відомості про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, офіційно не працевлаштований, не одружений, за місцем проживання скарг не надходило, раніше неодноразового судимий, на утримані малолітніх та непрацездатних осіб не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, наявність обставин що пом`якшують покарання та згідно ст. 67 КК України наявність обставин що обтяжують покарання обвинуваченому у виді рецидиву злочинів, оскільки даний злочин проти життя та здоров`я особи він вчинив, маючи непогашену судимість за злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів і психотропних речовин, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Призначення покарання у виді штрафу, який є більш м`яким видом покарання, є недоцільним у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований та самостійного доходу(заробітку) не має, а тому є вірогідність того, що покарання у виді штрафу особисто ОСОБА_3 виконано не буде.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не обирався.
Керуючись ст. ст. 7-29, 94, 302, 368, 374, 381-382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 -Почтовик

02.11.2020