У Х В А Л А

24.12.2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,, розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000222 від 21.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

прокурор Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000222 від 21.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України, а саме: нежилі приміщення загальною площею 249,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_4 та де розміщений заклад громадського харчування «Хурма» у вигляді заборони розпорядження (відчуження) об`єктом із забороною проведення будь-яких робіт на вказаному об`єктіпов`язаних з їх знищенням чи демонтажем.

Клопотання обгрунтовано тим, що Київською місцевою прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні№0000222від 21.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Київської місцевої прокуратури № 1 надійшла заява ТОВ «ФМ Холдинг» щодо вчинення посадовими особами ТОВ «Алонзо компані» шахрайських дій.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що між ТОВ «ФМ Холдинг» () та ТОВ «Алонзо компані» () був укладений 25.07.2019 попередній договір про зобов`язання укладення в строк не пізніше 01.01.2020 договору суборенди, згідно якого ТОВ «ФМ Холдинг» будуть передані нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 42, літ. А та які належать ТОВ «Алонзо компані» на підставі договору суборенди №А-02/2018 від 29.05.2018.

Крім того, згідно пункту 1.1. договору від 25.07.2019 ТОВ «Алонзо компані» до моменту передачі в суборенду вказаних приміщень повинна провести роботи з реконструкції приміщень для приведення його до належного стану.

Також, згідно пункту 1.2. договору від 25.07.2019 протягом 15 календарних днів з моменту підписання договору ТОВ «ФМ Холдинг» зобов`язується перерахувати ТОВ «Алонзокомпані» гарантійних платіж в розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень.

Згідно пунктів 2.2.1 та 2.2.2. договору від 25.07.2019 ТОВ «Алонзо компані» зобов`язане не укладати щодо приміщення будь-яких договорів з третіми особами до укладення Основного договору суборенди, або припинення/розірвання даного договору та передати в майбутньому приміщення на умовах Основного договору.

Так, на виконання договору від 25.07.2019 ТОВ «ФМ Холдинг» передано суму в розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень, про що складено розписку від 26.07.2019, яка підписана директором ТОВ «Алонзо компані» ОСОБА_5 та скріплена печаткою товариства.

Згідно заяви ТОВ «ФМ Холдинг», після дати виконання зобов`язань за договором від 25.07.2019, представники ТОВ «Алонзо компані» перестали виходити на зв`язок, гарантійних платіж в розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень не повернули та припинили свою діяльність у приміщеннях за адресою:м. Київ, вул. Володимирська, 42, літ. А., а самі приміщення передані в оренду третім особам та використовуються як заклад громадського харчування «Хурма».

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно нежилі приміщення загальною площею 249,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_4 .

Беручи до уваги, що вищезазначене нерухоме майно, а саме нежилі приміщення загальною площею 249,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_4 , мають значення речового доказу та в подальшому можуть бути об`єктом дослідження судової експертизи процесуальним керівником винесено постанову про визнання речовим доказом вказане нерухоме майно.
На підставі вищевикладеного, з метою недопущення незаконного відчуження та проведення будь-яких робіт пов`язаних з їх знищенням, демонтажем нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , прокурор просить задовольтини клопотання та накласти арешт на зазначене майно з метою збереження речових доказів.

Крім того, прокурор просить не викликати у судове засідання власника майна, на яке спрямоване накладення арешту, оскільки не виключено, що дізнавшись про вирішення питання стосовно накладення арешту на майно, власник зможе продати/подарувати/передати/знищити/демонтувати дане майно, що в подальшому негативно вплине на хід досудового розслідування за даним фактом.

Прокурор подала заяву, відповідно до якої остання підтримала клопотання та просила розглядати у її відсутність.

Володілець майна в судове засідання не викликався на підставі положень ст.ст.172-173 КПК України з метою забезпечення реалізації арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду клопотання встановлено, що Київською місцевою прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні№0000222від 21.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Київської місцевої прокуратури № 1 надійшла заява ТОВ «ФМ Холдинг» щодо вчинення посадовими особами ТОВ «Алонзо компані» шахрайських дій.

Досудовим розслідуванням встановлено, що між ТОВ «ФМ Холдинг» () та ТОВ «Алонзо компані» () був укладений 25.07.2019 попередній договір про зобов`язання укладення в строк не пізніше 01.01.2020 договору суборенди, згідно якого ТОВ «ФМ Холдинг» будуть передані нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 42, літ. А та які належать ТОВ «Алонзо компані» на підставі договору суборенди №А-02/2018 від 29.05.2018.

Згідно заяви ТОВ «ФМ Холдинг», після дати виконання зобов`язань за договором від 25.07.2019, представники ТОВ «Алонзо компані» перестали виходити на зв`язок, гарантійних платіж в розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень не повернули та припинили свою діяльність у приміщеннях за адресою:м. Київ, вул. Володимирська, 42, літ. А., а самі приміщення передані в оренду третім особам та використовуються як заклад громадського харчування «Хурма».

На підставі постанови прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 від 23.12.2020 р. нежилі приміщення загальною площею 249,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_4 визнано речовим доказом.

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000222 від 21.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України, а саме: нежилі приміщення загальною площею 249,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_4 та де розміщений заклад громадського харчування «Хурма» у вигляді заборони розпорядження (відчуження) об`єктом із забороною проведення будь-яких робіт на вказаному об`єктіпов`язаних з їх знищенням чи демонтажем, з метою збереження речових доказів.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
В силу положень ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

З наданих суду до клопотання письмових доказів вбачається, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, визнано речовим доказом відповідно до положень ст.98 КПК України.

Незастосування в ході досудового розслідування на даній стадії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна у вигляді заборони відчуження та проведення робіт з демонтажем можуть привести до його подальшого відлучення, зміни, що вплине на хід досудового розслідування та перешкоджатиме проведенню судових експертиз.

З врахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки таке втручання у права власності на даній стадії досудового розслідування є виправданим.

Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000222 від 21.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на нежилі приміщення загальною площею 249,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_4 , та де розміщений заклад громадського харчування «Хурма», у вигляді заборони розпорядження (відчуження) об`єктом із забороною проведення будь-яких робіт на вказаному об`єкті пов`язаних з їх знищенням чи демонтажем.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя