КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2020 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Російській Федерації, є громадянином України, одружений, має трьох доньок 2010 років народження та сина 2014 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України
за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Слідчого відділу Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 26 січня 2021 року включно.

Згідно ухвали, слідчий суддя, врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, прийшов до висновку про недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного інший запобіжний захід, а саме домашній арешт в певний період доби, за адресою орендованого йому житла: АДРЕСА_3 .
При цьому, сторона захисту посилається на необгрунтованість та безпідставність ухваленого рішення.
В доповненнях до апеляційної скарги захисник вказує на відсутність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення та посилається на те, що ОСОБА_6 надав покази, які відсутні в матеріалах справи та які вказують на його непричетність до заподіяння смерті потерпілого.
Також, сторона захисту вважає, що в даному випадку органом досудового розслідування здійснена неправильна кваліфікація інкримінованих ОСОБА_6 дій, які на думку захисника повинні кваліфікуватись за ч. 2 ст. 121 КК України.
Крім цього, як зазначає захисник, слідчим судею не враховано, що ОСОБА_6 одружений, проживає у шлюбі разом із дружиною, має на утриманні 4 (чотирьох) неповнолітніх дітей та матір пенсіонерку, за місцем проживання характеризується позитивно, має власне житло в Рівненській області,постійне неофіційне місце роботи з достатнім розміром доходу під час здійснення ним будівництва приватних та присадибних будинків, що свідчить про відсутність будь-яких ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та захисника щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Слідчим відділом Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001883 від 26 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
26 жовтня 2020 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

27 жовтня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2020 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжних захід у вигляді тримання під вартою до 24 грудня 2020 року включно.

17 грудня 2020 року слідчий Слідчого відділу Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області з клопотання пропродовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2020 року вказане клопотання задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 26 січня 2021 року включно.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились.

Зокрема, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 підтверджується: протоколом огляду місця події - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ; актом застосування службового собаки від 26.10.2020 року, відповідно до якого службовий собака взяв слід з місця вчинення злочину та повів до автомобіля, де знаходився підозрюваний ОСОБА_6 ; протоколом огляду місця події від 26.10.2020 року, яким оглянуто труп ОСОБА_10 , в ході якого встановлено наявність тілесних ушкоджень на голові; довідкою Бориспільської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування від 26.10.2020 року, відповідно до якої у ОСОБА_10 діагностовано кому 3 ступеня, травматичний шок 3 ступеня, ВЧМТ, численні рубані рани голови, алкогольне сп`яніння, агонію; лікарським свідоцтвом про смерть №492 від 26.10.2020 року; показання свідка ОСОБА_11 від 26.10.2020 року; показаннями свідка ОСОБА_12 від 26.10.2020 року; показаннями свідка ОСОБА_13 від 27.10.2020 року; показаннями свідка ОСОБА_14 від 26.10.2020 року; протоколом перегляду відеозапису з камери відео-спостереження з місця вчинення злочину від 27.10.2020 року; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України; показаннями свідка ОСОБА_15 від 04.12.2020 року; показання свідка ОСОБА_16 від 08.12.2020 року; показаннями свідка ОСОБА_17 від 08.12.2020 року; протоколом огляду від 10.12.2020 року.
Також, слідчий суддя суду першої інстанції ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.
Разом з цим, слідчий суддя врахував тяжкість злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу підозрюваного та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи (рішення у справі "Мюллер проти Франції" п.п.35-45), а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи захисника про відсутність обґрунтованої підозри та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги. Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
При цьому, колегія суддів зауважує, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. При цьому місцевий суд не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства").

Що стосується доводів сторони захисту про, те, щоОСОБА_6 одружений, проживає у шлюбі разом із дружиною та має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей та матір пенсіонерку, позитивно характеризується, має власне житло та постійне неофіційне місце роботи з достатнім розміром доходу, що на його думку є підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то вони не є визначеними законом підставами для скасування ухвали слідчого судді та застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Всі інші обставини, згідно вимог КПК України, будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Отже, істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з дотриманням в цілому вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає такими, що не тягнуть за собою скасування судового рішення, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 ,, та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 26 січня 2021 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1692021
Єдиний унікальний номер 359/10034/20
Категорія: ст. 199 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_18
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1