УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 320 161 001 000 000 64 від 09.06.2016,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 320 161 001 000 000 64 від 09.06.2016.

На обґрунтування клопотання заявник зазначив, що ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05.06.2019 (справа № 755/7637/19) накладено арешт на майно, власником якого є ОСОБА_4 .
Водночас, представник власника майна вважав, що у подальшому застосуванні такого засобу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, зазначивши, що всі необхідні слідчі та процесуальні дії відносно арештованого майна проведені, подальший арешт майна порушує права його власника, тому просив арешт скасувати та повернути майно власнику.

У судовому засіданні представник власника майна клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Слідчий СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві до суду не прибув про причини неявки суд не повідомив.
Слідчий суддя, заслухавши думку представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання та долучені учасниками документи, дійшов висновку про таке.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права власності.
Згідно з цією нормою кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.
Наведена засада закріплена у ст. 41 Конституції України, яка зазначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Під час вирішення питання, що розглядається слідчим суддею, має бути надана оцінка правомірності примусового, тобто без добровільної згоди особи, вилучення з її володіння та користування речей, предметів, документів, а також їх подальше утримання органом досудового розслідування.

Процесуальним законом визначено, що здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.

У силу ст. 9 КПК України при виконанні вказаного вище обов`язку слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, статтею 8 КПК наголошено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, саме слідчий суддя шляхом безпосереднього застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання вимог закону усіма учасниками кримінального провадження, та зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Отже, слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки, має запобігти зловживанню стороною обвинувачення зазначеними повноваженнями з метою суворого дотримання закону, забезпечення рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення прокурором наявності трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; а також у разі існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання завдання, поставленого прокурором.
Дане кримінальне провадження розслідується за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 212 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05.06.2019 (справа № 755/7637/19) у кримінальному провадженні № 320 161 001 000 000 64 від 09.06.2016 накладено арешт на комп`ютерну техніку, мобільні телефони, чорнові записи та блокнот, які належать ОСОБА_4 , з метою їх збереження як речового доказу.

Слідчий суддя бере до уваги, що досудове розслідування цього кримінального провадження триває з 09.06.2016 року, тобто більше 4 років, арешт накладений 05.06.2019.

Таким чином, слідчий суддя бере до уваги, що обмеження права ОСОБА_4 відбувається більше року, натомість доказів актуальності застосованого заходу забезпечення кримінального провадження слідчому судді не надано.

Будь-яких інших доводів, які б виправдовували подальше обмеження прав власника щодо арештованого майна у цьому кримінальному провадженні слідчим не надано.

Отже, у даному кримінальному провадженні орган досудового розслідування мав можливість з 05.06.2019 провести необхідні дії, спрямовані на встановлення обсягу відомостей, які містять вказані об`єкти та які мають доказове значення у цьому кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арешт майна може бути скасований, зокрема у разі, коли буде доведено, що у подальшому застосуванні даного заходу відпала потреба.

Отже, враховуючи доводи заявника, відсутність протилежного, слідчий суддя дійшов до висновку, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт відпала потреба.

Таким чином, вищенаведене вимагає від слідчого судді прийняття рішення, яке б усунуло спричинені негативні наслідки та відновило у повному обсязі права власника арештованого майна.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 8, 9, 132, 170, 174 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 задовольнити.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05.06.2019 (справа № 755/7637/19), а саме на:
-Ноутбук сірого кольору Apple s/n:CO2K75TgDRVD;
-Мобільний телефон Meizu, чорного кольору IMEI НОМЕР_1 , IMEI 1 НОМЕР_2 , IMEI 2 НОМЕР_3 ;.
-Мобільний телефон Apple, золотого кольору IMEI НОМЕР_4 ;
-Чорнові записи на 9 арк.;
-Блокнот блакитного кольору;
-Телефон чорного кольору Nokia IMEI НОМЕР_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1