ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 592/7817/20 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/3054/20 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю в режимі відеоконференції: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 липня 2020 року про повернення обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000007 за обвинуваченням ОСОБА_10 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_11 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.307, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.307, ч. 2 ст. 307 КК України з підготовчого судового засідання повернуто прокурору.
Суд мотивував своє рішення тим, що всупереч вимогам ст.91, п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини вчинення злочину за ч.3 ст.307 КК України, зокрема, зазначено про придбання ОСОБА_11 , ОСОБА_10 невстановленої кількості психотропної речовини PVP за невстановлених обставин, за ч.3 ст.307 КК України за епізодами 01.03.2020 року, 08.04.2020 року не зазначено в обвинувальному акті, що свідчить про умисел на збут психотропної речовини. В обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин за ч.3 ст.307 КК України за епізодом за 01.03.2020 року зазначається маса PVP у кристалічній речовині як результат арифметичних операцій, але сам розрахунок (арифметичні операції) обвинувальний акт не містить. При викладенні фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.307 та за ч.2 ст.309 КК України відносно ОСОБА_10 та за ч.2 ст.307 КК України відносно ОСОБА_12 в обвинувальному акті є посилання на Таблицю №ІІ Списку №2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою КМУ №770 від 06.05.2000 року, які стосуються психотропних речовин, обіг яких обмежено, однак PVP, який є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, міститься в Таблиці №І Списку №2 Переліку. Суд дійшов висновку, що формулювання обвинувачення є неконкретизованим, узагальненим.
Не погодившись з ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 липня 2020 року скасувати, кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання до суду першої інстанції. Одночасно прокурор просить вирішити питання щодо продовження строків запобіжних заходів стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що суд фактично взяв на себе функцію обвинувачення. Обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію та формулювання обвинувачення. Опис обставин придбання психотропної речовини PVP міститься на аркушах 5-7 обвинувального акту. Крім того, сторона обвинувачення позбавлена можливості після повернення обвинувального акту проводити слідчі дії, спрямовані на збирання нових доказів з метою встановлення обставин придбання психотропної речовини. Обвинувальний акт містить опис обставин домовленостей про придбання цих речовин, розмір вилученої речовини, відповідну поведінку обвинувачених. Арифметичний розрахунок маси психотропної речовини проведений спеціалістами експертних установ і відображений у висновках експерта. Посилання на невірний список постанови КМУ № 770 не свідчить про неконкретність та узагальненість обвинувачення.
В клопотанні про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 прокурор посилається на обставини, що дають підстави обвинувачувати останнього, а саме:
протокол затримання, протоколи НСРД, обшуку, інші матеріали у їх сукупності. Вказує на ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_10 знайомий з іншими обвинуваченими, ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, вчинив злочин з корисливих спонукань, тому продовжити злочинну діяльність для заробітку. Зазначає, що лише тримання під вартою може виключити ризики переховування, запобігти незаконному впливу на свідків та інших обвинувачених, знищенню доказів, вчинення інших кримінальних правопорушень, ризики не зменшилися та продовжують існувати.
В клопотанні про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_11 прокурор посилається на обставини, що дають підстави обвинувачувати останнього, а саме:
протокол затримання, протоколи НСРД, обшуку, інші матеріали у їх сукупності. Вказує на ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений знайомий з іншими обвинуваченими, може на них вплинути з метою ненадання останніми показань, які викривають ОСОБА_11 як учасника злочинної групи, обвинувачений ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, вчинив злочин з корисливих спонукань, тому продовжити злочинну діяльність для заробітку. Зазначає, що лише тримання під вартою може виключити ризики переховування, запобігти незаконному впливу на свідків та інших обвинувачених, знищенню доказів, вчинення інших кримінальних правопорушень, ризики не зменшилися та продовжують існувати.
В клопотанні про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_12 прокурор посилається на обставини, що дають підстави обвинувачувати останнього, а саме:
протокол затримання, протоколи НСРД, обшуку, інші матеріали у їх сукупності. Вказує на ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, знайомий з іншими обвинуваченими, ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, вчинив злочин з корисливих спонукань, тому продовжити злочинну діяльність для заробітку, раніше судимий за злочини пов`язані з незаконним обігом наркотичних речовин. Зазначає, що лише тримання під вартою може виключити ризики переховування, запобігти незаконному впливу на свідків та інших обвинувачених, знищенню доказів, вчинення інших кримінальних правопорушень, ризики не зменшилися та продовжують існувати.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, думку обвинувачених та їх захисників, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до вимог ст.314 КПК України, суд першої інстанції має право повернути прокурору обвинувальний акт якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Стаття 291 КПК України визначає вимоги, яким має відповідати обвинувальний акт.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами ст. 291 КПК України, а тому ухвала про повернення прокурору обвинувального акту підлягає скасуванню, оскільки зазначені в ухвалі суду підстави повернення не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, а інших підстав невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України в оскаржуваній ухвалі суду не наведено.
Цей обвинувальний акт має чітку його структуру, а саме формулювання обвинувачення, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію дій.
В оскаржуваному судовому рішенні суд посилався на те, що в обвинувальному акті зазначено про придбання ОСОБА_11 та ОСОБА_10 невстановленої кількості психотропної речовини за невстановлених обставин. Проте, відповідно до вимог ст. 291 КПК України в обвинувальному акті зазначаються саме ті обставини, які прокурор вважає встановленими.
Крім того, суд вказав на те, що прокурором не зазначено обставин, які б свідчили про умисел на збут психотропної речовини. Апеляційний суду відмічає, що обвинувачення за ч. 3 ст. 307 КК України містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, посилання на умисел та корисливий мотив. Доведення вказаних елементів кримінального правопорушення, обґрунтованості обвинувачення зібраними доказами покладається на прокурора під час судового розгляду, а суд, відповідно до норм ч.6 ст.22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, що чітко узгоджується з нормами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Висновок про доведеність чи недоведеність зібраними доказами пред`явленого обвинувачення суд може зробити лише за результатами судового розгляду, в ході якого суд безпосередньо досліджує докази та надає їм відповідну оцінку.
Зазначення в обвинувальному акті арифметичних розрахунків для встановлення розміру психотропної речовини не вимагається від сторони обвинувачення, враховуючи положення ст. 291 КПК України. Вказані обставини можуть бути досліджені та оцінені під час судового розгляду.
Посилання на невірний список постанови КМУ № 770 від 06.05.200 року не є підставою для повернення обвинувального акту, виходячи з вимог ст. 291 КПК України.
Питання щодо правильності кваліфікації дій може бути вирішене судом в порядку ч. 3 ст. 337 КПК України. Крім того, прокурор, відповідно до ст.ст.338, 340 КПК України, не позбавлений процесуальної можливості, якщо під час судового розгляду будуть вставлені нові фактичні обставини, змінити обвинувачення або відмовитися від його підтримання, що також свідчить про передчасність судового рішення, що постановлено судом першої інстанції.
Колегія суддів, дійшла висновку про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 ст. 412 та п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України.
Норми КПК України не встановлюють обов`язку для суду апеляційної інстанції призначати новий розгляд в суді першої інстанції саме з конкретної стадії, про що просить прокурор, тому апеляційні вимоги в цій частині не можуть бути задоволені. Беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість обвинувачених із метою попередження настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне продовжити за клопотанням прокурора строк тримання під вартою обвинувачених на строк, який у будь-якому разі не може перевищувати 60 днів.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для продовження строків тримання під вартою обвинувачених, апеляційний суд виходить з наступного.
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.07.2020 року клопотання прокурора задоволено та обрано стосовно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.09.2020 року з визначенням застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160 гривень.
Судом першої інстанції встановлено, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , вважав доведеними прокурором ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України стосовно ОСОБА_11 . Клопотання прокурора про необхідність продовження строків тримання під вартою обвинувачених є вмотивованими та колегія суддів погоджується з доводами прокурора щодо продовження існування заявлених ризиків,оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Органами досудового розслідування ОСОБА_10 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_11 - у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.307, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 - у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження строку тримання під вартою стосовно обвинувачених, колегія суддів зважає на те, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 309 КК України розглядається в Городнянському міськрайонному суді Чернігівської області, ОСОБА_12 , як зазначено в обвинувальному акті раніше судимий за ч. 2 ст. 309 КК України. На даний час ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні низки кримінальних правопорушень у сфері обігу психотропних речовин, ОСОБА_10 - також у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Злочини, що інкримінуються обвинуваченим відносяться до категорії нетяжких, тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень. Враховуючи, що обвинувачені у кримінальному провадженні знайомі між собою, не виключений ризик здійснення впливу останніх один на одного. Крім того, дані про наявність у обвинувачених місця роботи, законних джерел заробітку матеріали, надані суду, не містять, що не виключає за вказаних умов можливості настання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Одночасно колегія суддів приймає до уваги, що ОСОБА_11 раніше не судимий, має дитину 2007 року народження, інвалідність 3 групи, про що в матеріалах справи наявні підтверджуючі документи, що мінімізує можливість настання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальному акті, зокрема створення організованої групи для систематичного збуту особливо небезпечної психотропної речовини, колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинувачених з метою виключення можливості настання встановлених ризиків.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 задовольнити частково.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 липня 2020 року про повернення обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 задовольнити. Строк тримання під вартою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 продовжити до 03.11.2020 року.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: