Провадження № 1-932-3-19
Справа № 1-499-11
П О С Т А Н О В А

Іменем УКРАЇНИ

22 січня 2021 року Бабушкинський районний суд м.Дніпропетровська
у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні у м.Дніпро кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровськ, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України.

Захисник ОСОБА_4 заявив відвід головуючому судді ОСОБА_1 з підстав наявності обставин, які викликають сумнів в об`єктивності судді та обумовлюють її можливу упередженість під час нового розгляду кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_6 , яка розслідується вже більше 10 років. У якості вищезазначених підстав заявник зазначив наступне.

В вересні-жовтні 2010 року суддею ОСОБА_1 на етапі досудового розслідування здійснювалось провадження за скаргою підозрюваного ОСОБА_6 від 23.09.2010, якою він оскаржив постанову слідчого про порушення відносно нього кримінальної справи та просив її скасувати. 26.10.2010 за результатами розгляду вказаної скарги суддею винесена постанова, якою скарга ОСОБА_6 , незаконно притягнутого до кримінальної відповідальності залишена без задоволення.

В квітні 2016 року суддею розглядалась заява громадського захисника ОСОБА_4 від 25.04.2016 року про поновлення провадження за нововиявленими обставинами та перегляд вироку Бабушкінського районного суду від 18.07.2013 року. За результатами розгляду вказаної заяви 29.04.2016 року суддею винесена ухвала, якою заява повернута заявнику. Являючись авторизованим користувачем Державного реєстру судових рішень та маючи повний доступ до судових рішень суддя усвідомила, або повинна була усвідомити, що вирок суду від 18.07.2013 не вступив в законну силу, до цього висновку вона повинна була б дійти і дослідивши матеріали кримінальної справи, в яких відсутні докази щодо направлення суддею ОСОБА_7 зазначеного вироку, однак, приховуючи дану обставину, суддя у винесеній постанові послалась на довідку судового розпорядника ОСОБА_8 та зазначила, що серед документів судового розгляду, які не були дошиті та сформовані у окремий том виявлено оригінал зазначеного вироку суду і таким чином проявила упередженість щодо незаконно засудженого ОСОБА_6 та свідомо приховала від правосуддя об`єктивну обставину щодо відсутності оригіналу вироку, який вступив в законну силу. Також в ході дослідження суддя усвідомила, що до матеріалів зазначеної кримінальної справи не були підшиті інші процесуальні документи, які знаходилися в хаотичному порядку та не були сформовані в окремий том, в тому числі протоколи судових засідань, технічні записи судових засідань, що свідчить про наявність в діях колишнього судді ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, також суддя усвідомлювала з поданої заяви і той факт, що ані засуджений, ані його захисник не мали об`єктивної інформації про те, що вирок не вступив в законну силу та були впевнені у протилежному. Проте, проявляючи упередженість щодо незаконно засудженого ОСОБА_6 та приховуючи ознаки кримінального правопорушення в діях колишнього судді ОСОБА_7 суддя у винесеній 29.04.2016 приховала вказані обставини та об`єктивні підстави для повернення заяви громадського захисника та повернула заяву з інших надуманих підстав, що в подальшому було виправлено апеляційним судом, який встановив об`єктивні обставини щодо відсутності підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами і у якості такої підстави зазначив, що вирок суду від 18.07.2013 не набрав законної сили. В подальшому громадський захисник 14.06.2017 року подав до суду заяву про відновлення втрачених матеріалів кримінальної справи №1-499/11, провадження по якій також здійснювалося суддею ОСОБА_1 , яка в порушення встановлених законом строків на відкриття провадження винесла ухвалу про відкриття провадження лише через один місяць та п`ять днів після реєстрації, а в подальшому затягуючи строки розслідування вказаної кримінальної справи без будь-яких об`єктивних підстав здійснювала провадження по відновленню матеріалів кримінальної справи більше 1 року та 2 місяців і винесла відповідну ухвалу лише 21.08.2018 року, у зв`язку з затягуванням справи він неодноразово звертався з відповідними заявами та клопотаннями. Також 15.10.2020 року він звернувся з відповідним клопотанням про те, щоб суддя ОСОБА_1 заявила собі з вищевикладених підстав самовідвід, однак суддя цього попри наявності вищевказаних обставин не зробила, а навпаки провела судове засідання на етапі попереднього розгляду справи. Таким чином в численних провадженнях, які здійснювались суддею ОСОБА_1 в ході незаконного кримінального переслідування ОСОБА_6 , суддя спрямувала свою діяльність на затягування судового слідства та приховування кримінальних правопорушень з боку суб`єктів незаконного кримінального переслідування ОСОБА_6 , не забезпечила у винесених судових рішеннях відображення об`єктивних обставин справи та сприяла незаконному кримінальному переслідуванню останнього протягом тривалого часу. Вказані обставини надають підстави стверджувати про упередженість з боку судді ОСОБА_1 , обумовлюють ризики подальшого затягування нею судового розгляду та винесення необ`єктивного судового рішення.

Прокурор частково підтримав клопотання про відвід головуючого та вважав його обґрунтованим в частині наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості судді, а саме тих обставин, що суддею на стадії досудового розслідування здійснювався розгляд скарги на постанову про порушення кримінальної справи, а в подальшому приймалося рішення при вирішенні питань пов`язаних з провадженням по нововиявленим обставинам.

Захисник адвокат ОСОБА_9 підтримав клопотання про відвід.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним заяву про відвід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до статті 55 КПК України (у редакції 1960 року) суддя, зокрема не може брати участі в розгляді кримінальної справи у разі наявності інших обставин, які викликають сумніви в його об`єктивності та неупередженості при розгляді зазначеної кримінальної справи. Також згідно статті 56 КПК України (у редакції 1960 року) суддя не може брати участі в перегляді справи за нововиявленими обставинами, якщо він брав участь у розгляді справи.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, суддею ОСОБА_1 на етапі досудового розслідування здійснювалось провадження за скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на постанову слідчого про порушення відносно нього кримінальної справи, яке закінчилося винесенням 26.10.2010 постанови, якою скарга ОСОБА_6 залишена без задоволення.

Крім того, суддею ОСОБА_1 розглядалась заява захисника ОСОБА_4 від 25.04.2016 року про перегляд вироку Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18.07.2013 року за нововиявленими обставинами. За результатами розгляду вказаної заяви 29.04.2016 року суддею винесена ухвала, якою заява повернута заявнику.

В подальшому, суддею ОСОБА_1 здійснювалося провадження по заяві захисника ОСОБА_4 про відновлення втрачених матеріалів кримінальної справи №1-499/11, за результатами якого суддя 21.08.2018 року винесла ухвалу про поновлення матеріалів кримінального провадження.

Також, як вбачається з матеріалів кримінальної справи суддею ОСОБА_1 вирішувалося питання про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18.07.2013 року і постановою від 18.06.2019 року було поновлено прокурору строк на апеляційне оскарження зазначеного вироку.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Статтею 3 Європейського статуту судді визначено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.

Відповідно до Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді, а вище перелічені обставини, а саме прийняття рішень по кримінальній справі в яких зазначений склад суду висловлював свою думку про вирішення питань, пов`язаних з проведенням досудового розслідування по кримінальній справі та розглядом зазначеної кримінальної справи може розцінюватися учасниками процесу, як обставини, що викликають сумніви в неупередженості судді, оскільки в ході судового розгляду внутрішнє переконання судді повинно формуватися на основі досліджених доказів тільки у судовому розгляді.

Як вбачається з практики Європейського Суду про захист прав людини найважливішим питанням здійснення правосуддя незалежним, неупередженим та безстороннім судом є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість в демократичному суспільстві. В ряді рішень ЄСПЛ: Падовані проти Італії від 26.02.1993 р., Фей проти Австрії від 28.02.1993 р., Пуллар проти Сполученого Королівства від 10.06.1996 на підставі тлумачення вищезазначеної статті Конвенції сформульовані загальні критерії безстороннього суду: суд повинен бути суб`єктивно та об`єктивно неупередженим жоден з членів суду не може відкрито проявляти упередженість та особисту небезсторонність, при цьому особиста неупередженість є, доки не буде доведено інше і суд повинен бути об`єктивно безстороннім, т.б. необхідні достатні гарантії, які виключають будь-які сумніви з цього приводу. При цьому вирішується питання, чи дозволяють певні факти, які можливо перевірити, незалежно від поведінки судді, поставити під сумнів його неупередженість і чи можуть ці побоювання сторони вважатися об`єктивно обґрунтованими. Обов`язкового встановлення доказів, які б свідчили про реальний прояв суддею заінтересованості в остаточному рішенні по справі або про його намір не об`єктивно його вирішити не потрібно, достатньо вже того, що є підстави допускати можливим прояв його неупередженості. Існує два методи встановлення того, чи є суд неупередженим: перший полягає в спробі визначити особисте переконання або зацікавленість у справі конкретного судді, а другий у визначенні того, чи зміг суддя забезпечити гарантії, що дають змогу позбавитися будь-яких правомірних сумнівів з цього питання.

Під час вирішення Європейським судом з прав людини справи «Білуха проти України» було підкреслено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерія беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення «Фей проти Австрії» від 24.02.1993 р., «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Враховуючи вищевикладене та з метою усунення будь-яких сумнівів учасників процесу в об`єктивному та неупередженому розгляді кримінальної справи суддею а також щодо справедливості та законності прийнятого таким складом суду рішення, для сприяння ефективного розгляду справи, суд вважає за необхідне прийняти та задовольнити заяву про відвід судді ОСОБА_1 ..

Керуючись ст.ст.54-56, 57 КПК України (1960 року),-

ПОСТАНОВИВ :

Заяву захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_1 задовольнити.

Передати кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, до канцелярії суду для визначення через автоматизовану систему документообігу судді, який розглядатиме дану кримінальну справу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Бабушкінського районного суду ОСОБА_1

м.Дніпропетровська