ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3489/16-к Номер провадження 11-кп/814/17/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000903, за апеляційною скаргою заступника прокурора Полтавської області ОСОБА_8 на вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 лютого 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Часнівці, Козелецького району Чернігівської області, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, пенсіонера, без визначеного місця проживання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 01.10.2002 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 1, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік; 2) 07.05.2007 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 510 грн.; 3) 27.03.2013 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяці, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, 4) 05.04.2016 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді арешту строком на 2 місяці, засуджено:
-за ч. 3 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки;

-за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та пробації, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи та пробації про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої системи та пробації для реєстрації.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим в тому, що він в листопаді 2015 року, в районі «Раківка» м. Кременчука Полтавської області, у невстановленої під час досудового слідства особи, придбав посвідчення учасника війни і того ж дня, у себе вдома за адресою: АДРЕСА_2 , повторно, підробив вказане посвідчення, а саме, в посвідчення вклеїв свою фотокартку та за допомогою авторучки вписав в бланкові строки посвідчення свої анкетні дані « ОСОБА_9 », з метою його подальшого особистого використання для безкоштовного проїзду на громадському транспорті та приміських залізничних потягах. В дійсності ОСОБА_7 не є учасником війни та не перебуває на обліку в органах соціального захисту населення, і не має права на отримання такого посвідчення у встановленому законом порядку, видача якого покладена на Управління соціального захисту населення Полтавської області, який є офіційним документом, і надає право на безкоштовний проїзд в поїздах приміського сполучення.

Крім того, 13.06.2016 року, ОСОБА_7 на залізничному вокзалі станції Кременчук Південної залізниці, розташованому по вул. Першотравневій, 52 у м. Кременчуці Полтавської області, використав підроблене ним посвідчення учасника війни № НОМЕР_1 , яке заповнене ним на ім`я « ОСОБА_9 », пред`явивши його кондуктору електрички сполученням «Кременчук-Кобеляки» для пільгового-безкоштовного проїзду в приміському залізничному транспорті.

Не погоджуючись з вироком, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся заступник прокурора Полтавської області ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 лютого 2017 року скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 358 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На обґрунтування вимог вказує, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою пенсійного віку.

Тому, суд порушив вимоги ч. 3 ст. 61 КК України, призначаючи ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі, оскільки відповідно до цієї статті, обмеження волі не застосовується до осіб, що досягли пенсійного віку.

Крім того, при призначенні покарання, судом не в достатній мірі враховано особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, у тому числі за злочини проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, та скоїв злочинні діяння в період непогашеної в установленому законом порядку судимості за попереднім вироком суду.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не заперечувалися та не оспорювалися.

Суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.3 та ч.4 ст.358 КК України.

Що ж стосується наведених у поданій апеляційній скарзі доводів про неправильне застосування судом закону при призначенні ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі,то вони є обґрунтованими.
Відповідно до ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не може бути застосовано до певних категорій осіб, зокрема тих, які досягли пенсійного віку.
Судом встановлено та матеріалами кримінального провадження підтверджено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день розгляду справи судом досяг такого віку.
Проте суд, при призначенні ОСОБА_7 покарання зазначені обставини не врахував, порушивши таким чином вимоги ст. 61 КК.
Санкцією ч. 3 ст. 358 КК крім обмеження волі передбачено покарання у виді позбавлення волі, а ч.4 ст.358 КК України штраф та арешт.
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкцій ч.3 та 4 ст.358 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, який є раніше неодноразово судимим, його ставлення до скоєного, характеристики та наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обставин, які б його обтяжували.

Погоджується колегія суддів з висновком суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до положень ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Полтавської області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 лютого 2017 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.358 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

В іншій частині вирок Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 08.02.2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4